УХВАЛА

12 листопада 2024 року

м. Київ

cправа № 922/1958/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий, Волковицька Н.О., Случ О.В.

за участю секретаря судового засідання Амірханяна Р.К.

та представників

ОГП: Керничний Н.І.,

представники інших учасників справи в судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційні скарги Фізичної особи-підприємця Одарюк Тетяни Миколаївни, Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.03.2021

у справі № 922/1958/19

за позовом Керівника Харківської місцевої прокуратури №1 Харківської області

до:

1) Харківської міської ради;

2) Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради;

3) Фізичної особи-підприємця Одарюк Тетяни Миколаївни;

4) Фізичної особи-підприємця Одарюка Максима Павловича

про визнання незаконним та скасування частини рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсними договорів купівлі-продажу та повернення майна

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року Керівник Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міської ради (далі - Рада), Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (далі - Управління), Фізичної особи-підприємця Одарюк Тетяни Миколаївни (далі - ФОП Одарюк Т.М.) та Фізичної особи-підприємця Одарюка Максима Павловича (далі - ФОП Одарюк М.П.) про:

- визнання незаконним та скасування рішення Харківської міської ради "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 26.10.2016 № 412/16 в частині п. 24, 51, 59 додатку до цього рішення (далі - оспорюване рішення);

- визнання недійсними договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень від 07.07.2017 № 5487-В-С, № 5488-В-С, та договору купівлі-продажу майна від 02.11.2017 № 5509-В-С, укладених між Управлінням та ФОП Одарюк Т.М.;

- зобов`язання ФОП Одарюк Т. М. повернути територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради нерухоме майно - нежитлові приміщення першого поверху № 1, 5, 10, 11, загальною площею 62,8 м2, які знаходяться в нежитловій будівлі літ. "БП-1", та рухоме майно - літній майданчик, загальною площею 120,5 м2, які знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 81;

- витребування від ФОП Одарюка М.П. на користь територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради нежитлові приміщення першого поверху № 7-:-9, загальною площею 8,4 м2, розташовані в нежитловій будівлі літ. "БП-1" за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 81.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що приймаючи рішення від 26.10.2016 № 412/16 про відчуження ФОП Одарюк Т.М. нежитлових приміщень, загальною площею 62,8 м2 та 8,4 м2, та літнього майданчика, про що зазначено у п. 24, 51, 59 додатку до цього рішення, Рада порушила вимоги Закону України "Про приватизацію державного майна", Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рішення Ради від 23.12.2011 № 565/11 "Про Програму приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Харкова на 2012-2016 рр.", рішення Ради від 21.06.2017 № 691/17 "Про Програму приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Харкова на 2017-2022 рр.", оскільки незаконно обрала спосіб приватизації ФОП Одарюк Т. М. цих нежитлових приміщень та літнього майданчика шляхом викупу, а не продажу на аукціоні або конкурсі, чим порушила інтереси держави та територіальної громади міста Харкова. Договори купівлі-продажу від 07.07.2017 № 5487-В-С, № 5488-В-С, від 02.11.2017 №5509-В-С не відповідають вимогам закону, суперечать інтересам держави і суспільства, а тому підлягають визнанню недійсними відповідно до ст. 203, 215, 228 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), а нежитлові приміщення, загальною площею 62,8 м2, та літній майданчик, загальною площею 120,5 м2, підлягають поверненню територіальній громаді міста Харкова на підставі ч. 1 ст. 216 ЦК України. Нежитлові приміщення, загальною площею 8,4 м2, підлягають витребуванню від ФОП Одарюка М.П. на користь територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради відповідно до ст. 388 ЦК України, оскільки ФОП Одарюк Т.М. передала ці нежитлові приміщення ФОП Одарюку М.П. за договором дарування від 24.05.2018 №973 без згоди Ради на таке відчуження.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 17.12.2019, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.02.2020, в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.06.2020 постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.02.2020 та рішення Господарського суду Харківської області від 17.12.2019 скасовано, а справу №922/1958/19 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення судів першої та другої інстанцій Верховний Суд дійшов висновку, що розглянувши заявлений прокурором позов по суті, суди попередніх інстанцій, в порушення вимог ст. 86 ГПК України залишили поза увагою та не надали будь-якої правової оцінки: змісту наданих суб`єктом оціночної діяльності - ФОП Буйницьким М.В. висновкам від 30.11.2016 про вартість нежитлових приміщень, загальною площею 62,8 м2 та 8,4 м2, та літнього майданчика, в яких відсутні будь-які відомості про те, що проводились ремонтні роботи у цих нежитлових приміщеннях та на літньому майданчику, у т. ч. було здійснено їх невід`ємні поліпшення; факту неподання ФОП Одарюк Т.М. до органу приватизації (до Управління) документів, передбачених п. 2.2 Порядку №377, щодо здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна. Суд також відзначив, що порушення норм процесуального права унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення цієї справи.

За результатами нового розгляду справи рішенням Господарського суду Харківської області від 07.10.2020 (суддя Пономаренко Т.О.) відмовлено у задоволенні позову повністю.

Відмовляючи у задоволенні позову за результатами нового розгляду справи, місцевий господарський суд виходив з того, що приймаючи спірне рішення «Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова» від 26.10.2016 № 412/16 Харківська міська рада діяла в межах своїх повноважень, відповідно до Закону України "Про приватизацію державного майна", Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Програми приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова на 2017 - 2022 роки. Також суд дійшов висновку, що оскаржуваний правочин не порушує інтереси держави і суспільства, його моральні засади, які були б співрозмірними із наслідком таких порушень, який прокурор просить застосувати, у вигляді визнання спірних договорів купівлі-продажу недійсним, а відтак і вилучення придбаного нерухомого майна у власників. Вирішуючи спір, місцевий господарський суд також врахував практику Європейського суду з прав людини, зокрема щодо застосування положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та дійшов висновку, що самі по собі допущені органами публічної влади порушення не можуть бути безумовною підставою для визнання недійсним договорів купівлі-продажу в порушення права власності набувачів такого майна, оскільки вони не допущені внаслідок його винної, протиправної поведінки, у зв`язку з чим визнав позовні вимоги необґрунтованими та відмовив у задоволені позову.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.03.2021 (колегія суддів у складі: Мартюхіна Н.О., Лакіза В.В., Плахов О.В.) рішення місцевого господарського суду скасовано та прийнято нове, яким позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення Харківської міської ради "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 26.10.2016 № 412/16 в частині п. 24, 51, 59 додатку до цього рішення. Визнано недійсними договори купівлі-продажу нежитлових приміщень від 07.07.2017 №5487-В-С, №5488-В-С, та договір купівлі-продажу майна від 02.11.2017 №5509-В-С, укладені між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та ФОП Одарюк Т.М. Зобов`язано ФОП Одарюк Т.М. повернути територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради нерухоме майно - нежитлові приміщення першого поверху № 1, 5, 10, 11, загальною площею 62,8 м2, які знаходяться в нежитловій будівлі літ. "БП-1", та рухоме майно - літній майданчик, загальною площею 120,5 м2, які знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 81. Витребувано від ФОП Одарюка М.П. на користь територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради нежитлові приміщення першого поверху № 7-:-9, загальною площею 8,4 м2, розташовані в нежитловій будівлі літ. "БП-1" за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 81.

Скасовуючи рішення місцевого господарського суду та постановляючи нове - про задоволення позову, апеляційний господарський суд, з посиланням на висновки, викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.01.2021 у справі №922/623/20, зазначив, що викуп орендарем орендованого ним приміщення у спірних правовідносинах, в силу приписів ст. 18-2 з урахуванням ст. 11 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" та Програми приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова на 2012 - 2016 роки, затвердженої рішенням 12 сесії Харківської міської ради 6 скликання №283, може бути лише за умови, якщо орендарем за згодою орендодавця за рахунок власних коштів здійснено поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду, визначеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання для цілей оренди майна. Водночас в матеріалах справи не міститься жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що орендарем - ФОП Одарюк Т.М. здійснювались будь-які невід`ємні поліпшення орендованого нею приміщень за договором оренди від 06.08.2012 №4942 в період перебування нерухомого майна та літнього майданчику в оренді. Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та орендар були обізнані про порушення процедури приватизації шляхом викупу орендарем, а не шляхом аукціону чи конкурсу, адже в договорах купівлі-продажу наявні посилання на Програму приватизації, у якій зазначено, що викуп застосовується щодо об`єктів комунальної власності, якщо право покупця на викуп об`єкта передбачено законодавчими та нормативними шагами, а також щодо тих, які не продано на аукціоні, за конкурсом. Оскільки судом встановлено недотримання Харківською міською радою вимог законодавства при ухваленні пунктів 24, 51, 59 додатку до рішення 9 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 26.10.2016 №412/16, суд виснував, що останнє є незаконним та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим позовні вимоги в даній частині є правомірними та підлягають задоволенню. Оскільки пункти 24, 51 та 59 додатку до рішення 9 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м.Харкова" від 26.10.2016 року №412/16 підлягають визнанню незаконним та скасуванню згідно з даним судовим рішенням, вказане свідчить про наявність порушень вимог чинного законодавства України при укладанні вказаних вище договорів купівлі-продажу №5487-В-С від 07.07.2017 та №5488-В-С від 07.07.2017 нежитлових приміщень та №5509-В-С від 02.11.2017 купівлі-продажу рухомого майна - літнього майданчику, а тому судом задоволено вимоги про визнання недійсними вказаних договорів. В свою чергу, оскільки нежитлові приміщення нежитлової будівлі 1-го поверху №7-:-9 загальною площею 8,4 кв.м. в нежитловій будівлі літ. "БП-1", розташованій за адресою: м. Харків, вул. Сумська, буд. 81, право власності на які на підставі договору дарування №973, виданого 24.05.2018 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Грузковою Ю.В. перейшло до ФОП Одарюка М.П., суд дійшов висновку, що підлягають поверненню територіальній громаді міста Харкова, у зв`язку з чим позовні вимоги прокурора в цій частині також підлягають задоволенню. При цьому апеляційний господарський суд зазначив, що у даній справі позбавлення набувача майна, шляхом часткового скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання спірних договорів купівлі-продажу недійсним та повернення майна у комунальну власність є пропорційним втручанням з боку держави, а отже є законним в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Не погоджуючись з постановою апеляційного господарського суду, ФОП Одарюк Т.М. звернулась до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, а рішення місцевого господарського суду залишити в силі.

В обґрунтування своїх вимог ФОП Одарюк Т.М. посилається на те, що відповідачами повністю дотримано спосіб і порядок проведення процедури приватизації, а при прийнятті рішення Харківської міської ради "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" №412/16 від 26.10.2016 у повному обсязі дотримано приписи Законів України "Про приватизацію державного майна", "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", "Про місцеве самоврядування" та Програми приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова на 2012-2016 роки. Зазначає, що право на викуп орендованого майна виникло в нього із договору оренди, положень ст. 289 Господарського кодексу України, і йому кореспондує обов`язок орендодавця у разі продажу майна здійснити продаж саме їй за умови належного виконання орендарем своїх обов`язків за договором найму. При цьому, вартість спірного майна, яке знаходилося у наймі починаючи з 2012 року за цей час і до моменту приватизації збільшилась на 733900,00 грн., тобто майже у 3 рази. Також посилається на те, що не може вважатися «дотриманням справедливого балансу» втручання у законне володіння майном відповідачем, який протягом 9 років утримує його у належному стані, здійснює заходи щодо поліпшення приміщень та веде в них підприємницьку діяльність.

Скаржником вмотивовано подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, саме - судом апеляційної інстанції не враховано висновків, викладених у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.01.2021 у справі №922/623/20.

Також не погоджуючись з постановою апеляційного господарського суду, Харківська міська рада звернулась до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування своїх вимог Харківська міська рада посилається на те, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», та не дотримано вимог щодо попереднього повідомлення суб`єкта владних повноважень перед зверненням прокурором до суду з позовом у цій справі. Також зазначає про необхідність відступу від висновків, викладених у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.01.2021 у справі №922/623/20 стосовно твердження суду про порушення процедури приватизації та просить передати справу на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. Зазначає, що з огляду на відсутність внесення змін до ч. 1 ст. 289 ГК України, ч. 2 ст. 777 ЦК України (щодо права орендаря на викуп об`єкта оренди, якщо таке право передбачено договором оренди) та за відсутності будь-яких застережень у законі, при прийнятті Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств», положення п. 1 ч. 1 ст.18-2 Закону не суперечить, не скасовує, не звужує обсягу та не регулює по іншому відносини приватизації орендованого майна. Вказує, що при прийнятті оскаржуваного рішення "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 26.10.2016 № 412/16 Харківська міська рада діяла в межах своїх повноважень, відповідно до Законів України "Про приватизацію державного майна", "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", "Про місцеве самоврядування в Україні", Програми приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова на 2012 - 2016 роки, затвердженою рішенням 12 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 23.12.2011 №565/11. Отже, Харківською міською радою було дотримано спосіб прийняття оскаржуваного рішення, оскільки рішення прийнято на черговій сесії ради, дана сесія є правомочною, вказане питання було включено в порядок денний сесії, проводилась доповідь і обговорення проекту рішення, голосування, і за його результатами більшістю голосів присутніх депутатів, рішення було прийнято. Звертає увагу на те, що пунктом 5.6 договору оренди №4942 від 06.08.2012 в редакції додаткової угоди №1 від 29.10.2012 сторони передбачили переважне право орендаря, який належно виконує свої обов`язки за цим договором, перед іншими особами на викуп орендованого ним майна у разі його продажу. Також посилається на те, що відповідно до практики ЄСПЛ самі по собі допущені органами публічної влади порушення при визначенні умов та порядку приватизації не можуть бути безумовною підставою для визнання приватизаційних договорів недійсними, повернення приватизованого майна державі в порушення права власності покупця, якщо вони не допущені внаслідок винної, протиправної поведінки самого покупця. З цих же підстав просить передати справу на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Скаржником вмотивовано подання касаційної скарги на підставі п.п.1, 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України, саме - судом апеляційної інстанції не враховано висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 922/534/19, від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 стосовно застосування ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»; наявні підстави для відступу від висновків, викладених у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.01.2021 у справі №922/623/20.

Також не погоджуючись з постановою апеляційного господарського суду, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування своїх вимог Управління посилається на те, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», та не дотримано вимог щодо попереднього повідомлення суб`єкта владних повноважень перед зверненням прокурором до суду з позовом у цій справі. Також зазначає про необхідність відступу від висновків, викладених у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.01.2021 у справі №922/623/20 стосовно твердження суду про порушення процедури приватизації та просить передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Зазначає, що з огляду на відсутність внесення змін до ч. 1 ст. 289 ГК України, ч. 2 ст. 777 ЦК України (щодо права орендаря на викуп об`єкта оренди, якщо таке право передбачено договором оренди) та за відсутності будь-яких застережень у законі, при прийнятті Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств», положення п. 1 ч. 1 ст.18-2 Закону не суперечить, не скасовує, не звужує обсягу та не регулює по іншому відносини приватизації орендованого майна. Зважаючи на велику кількість справ з подібними відносинами, з метою забезпечення формування єдиної правозастосовчої практики, просить передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Скаржником вмотивовано подання касаційної скарги на підставі п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України, саме - судом апеляційної інстанції не враховано висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 922/534/19, від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 стосовно застосування ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»; наявні підстави для відступу від висновків, викладених у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.01.2021 у справі №922/623/20.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.07.2021 відкрито провадження за касаційною скаргою ФОП Одарюк Т.М. з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, касаційними скаргами Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради з підстав, передбачених п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України, та зупинено касаційне провадження до закінчення перегляду в касаційному порядку судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 925/1133/18.

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 03.08.2021 від представника ФОП Одарюк Т.М. надійшов відзив на касаційні скарги Харківської міської ради та Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, який по суті є доповненнями до касаційної скарги ФОП Одарюк Т.М. Разом з тим, відповідно до ст. 298 ГПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження. Оскільки вказані додаткові пояснення подані поза межами строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції, вони долучаються до матеріалів справи, однак не враховуються при розгляді касаційної скарги. Подібний висновок викладено у п. 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 463/5896/14.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.07.2024 поновлено провадження у справі за касаційними скаргами Фізичної особи-підприємця Одарюк Тетяни Миколаївни, Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.03.2021 та призначено їх до розгляду на 01.10.2024.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.09.2024 повідомлено учасників справи, що розгляд касаційних скарг Фізичної особи-підприємця Одарюк Тетяни Миколаївни, Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.03.2021 у справі №922/1958/19, призначений на 01.10.2024 не відбудеться у зв`язку із запланованою відпусткою судді доповідача, та повідомлено, що їх розгляд призначено на 12.11.2024.

Під час підготовки справи до розгляду Верховним Судом встановлено, що 09.10.2024 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду постановив ухвалу про передачу на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 922/1137/20 за позовом керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 Харківської області до Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, Фірми "Сніжинка" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору купівлі-продажу, зобов`язання повернути майно.

Підставою передачі справи № 922/1137/20 на розгляд об`єднаної палати є необхідність відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.01.2021 у справі № 922/623/20, щодо належності способу захисту про зобов`язання боржника вчинити дії (повернути майно).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У такому випадку згідно з приписами п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З огляду на те, що висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 922/1137/20 сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, з урахуванням того, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, Суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 922/1958/19 до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 922/1137/20 та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду.

Керуючись ст.ст. 228, 229, 234, 235 ГПК України, Суд, -

У Х В А Л И В:

Зупинити касаційне провадження у справі № 922/1958/19 до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 922/1137/20.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Волковицька Н.О.

Случ О.В.