ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2024м. ХарківСправа № 922/2905/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Ломакіній О. В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Гапченка Павла Петровича (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )
до Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА «ХОРУЖІВКА» (61045, Україна, Харківська обл., місто Харків, вулиця Яроша Отакара, будинок, 18, квартира, 202, ідентифікаційний код особи 30133681)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача Рижов С. Є.

відповідача не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області звернувся ФОП Гапченко Павло Петрович з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА «ХОРУЖІВКА» та просить суд:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Хоружівка» () на користь Фізичної особи-підприємця Гапченка Павла Петровича (РНОКПП: НОМЕР_1 ) борг у сумі 40991.54 грн., який складається з:

- 33 600.00 грн. - заборгованість по Договору;

- 11734.73 грн. - пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань;

- 5949.68 грн. - інфляційних витрат за час прострочення;

- 2812.72 грн. - 3% річних від простроченої суми.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Хоружівка» () на користь Фізичної особи-підприємця Гапченка Павла Петровича (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором № 2/11.01.23 від 12.01.2023 в частині оплати вартості отриманих послуг.

Ухвалою від 19.08.2024 було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи та призначено судове засідання на 09.09.2024 о 10:15.

28.08.2024 за вх. 21558 від позивача надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з неможливістю явки у призначене засідання представника позивача, який в цей час прийматиме участь в іншій справі.

03.09.2024 за вх. 22024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, вказує, що ТОВ Агрофірма «Хоружівка» не заперечує, що 12 січня 2023 року між ТОВ Агрофірма «Хоружівка» (Замовник) та ФОП Гапченко Павло Петрович (Виконавець) укладено Договір № 2/11.01.23 про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів. ТОВ Агрофірма «Хоружівка» стверджує, що до перевезення товару, яке здійснювалося на підставі товарно-транспортної накладної № 000165 від 10.05.2023 року ТОВ Агрофірма «Хоружівка» не має жодного відношення, ФОП Гапченко не надавав 10 травня 2024 року ТОВ Агрофірмі «Хоружівка» жодних послуг з перевезення. Товарно-транспортна накладна № 000165 від 10.05.2023 року не має жодного відношення до Договору № 2/11.01.23 про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів від 12.01.2023 року. Крім того, в копії Товарно-транспортної накладної № 000165 від 10.05.2023 року, доданій до Позовної зави (яку майже неможливо прочитати) не міститься інформації про пункт навантаження і розвантаження вантажу, відсутні будь-яка інформація, що ТОВ Агрофірма «Хоружівка» має причетність до даної господарської операції, неможливо ідентифікувати вантаж, зазначена маса 40 т 200 кг. Також відповідач зауважує, що позивачем надано копію Товарно-транспортної накладної № 000165 від 10.05.2023, яку майже неможливо прочитати.

28.10.2024 за вх. 27165 від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог щодо заявлених до стягнення сум, а також позивачем надано іншу копію товарно-транспортної накладної № 000165 від 10.05.2023.

В судовому засіданні 04.11.2024 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив суд позов задовольнити. Відповідач свого представника в судове засідання не направив.

Про дату і час розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином шляхом доставки в особистий кабінет Електронного суду ухвал по справі.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази та викладені доводи, судом встановлено наступне.

Звертаючись з даним позовом до суду позивач вказував, що 12.01.2023 між Фізичною особою-підприємцем Гапченко Павлом Петровичем (Виконавець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю агрофірмою «Хоружівка» (Замовник за договором) укладено договір № 2/11.01.23 про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів (далі Договір). Згідно п. 1.1. розділу 1 Договору Замовник замовляє, а Виконавець зобов`язується надавати послуги з перевезення вантажу на території України на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Договору сторони визнають, що належним доказом надання послуг з перевезення Виконавцем та відповідно їх прийняття Замовником є ТТН, яка підписана Виконавцем, Вантажоодержувачем та передана Замовнику.

Відповідно до п. 3.5 розділу 3 Договору, після здійснення перевезень Сторони підписують Акт надання послуг, в якому вказуються загальний обсяг робіт та загальна сума за цим договором. Акт скріплюється печатками та підписами Сторін та підтверджує факт надання Виконавцем послуг Замовнику в повному обсязі.

Відповідно до п. 3.3. розділу 3 Договору Замовник зобов`язаний оплачувати надані послуги протягом 5 робочих днів з дати отримання рахунку на оплату.

Позивач вказував, що ним було надано Відповідачу послуги з перевезення вантажу на суму 33 600.00 грн. (в т.ч. ПДВ), що, за твердженням позивача, підтверджується Актом надання послуг № 43 від 17.05.2023. 30.08.2023 Новою поштою було направлено Відповідачу Рахунок № 43 від 17.05.2023 та Акт надання послуг № 43 від 17.05.2023 на суму 33 600.00 грн. (в т.ч. ПДВ).

Пунктом 4.2. розділу 4 Договору передбачено, що у разі порушення строків оплати наданих послуг, передбачених п. 3.3. Договору. Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення зобов`язання.

Враховуючи зазначене, позивачем було нараховано відповідачу пеню за період з 01.09.2023 по 14.08.2024 в розмірі 4176.53 грн. Також, позивачем було нараховано відповідачу 2251.20 грн - інфляційні витрати за час прострочення та 963.81 грн - 3% річних від простроченої суми.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач вказував, що ТОВ Агрофірма «Хоружівка» не заперечує, що 12 січня 2023 року між ТОВ Агрофірма «Хоружівка» (Замовник) та ФОП Гапченко Павло Петрович (Виконавець) було укладено Договір № 2/11.01.23 про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів. ТОВ Агрофірма «Хоружівка» стверджує, що до перевезення товару, яке здійснювалося на підставі товарно-транспортної накладної № 000165 від 10.05.2023 року ТОВ Агрофірма «Хоружівка» не має жодного відношення, ФОП Гапченко не надавав 10 травня 2024 року ТОВ Агрофірмі «Хоружівка» жодних послуг з перевезення. Товарно-транспортна накладна № 000165 від 10.05.2023 року не має жодного відношення до Договору № 2/11.01.23 про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів від 12.01.2023 року. Крім того, в копії Товарно-транспортної накладної № 000165 від 10.05.2023 року, доданій до Позовної зави (яку майже неможливо прочитати) не міститься інформації про пункт навантаження і розвантаження вантажу, відсутні будь-яка інформація, що ТОВ Агрофірма «Хоружівка» має причетність до даної господарської операції, неможливо ідентифікувати вантаж, зазначена маса 40 т 200 кг. Також відповідач зауважує, що позивачем надано копію Товарно-транспортної накладної № 000165 від 10.05.2023, яку майже неможливо прочитати.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 628 вказаного Кодексу зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов`язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 13 ГПК України).

Згідно ст. 14 ГПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (стаття 74 ГПК України).

За приписами ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Керуючись ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як було встановлено судом, та підтверджено учасниками справи, 12.01.2023 між Фізичною особою-підприємцем Гапченко Павлом Петровичем (Виконавець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю агрофірмою «Хоружівка» (Замовник за договором) укладено договір № 2/11.01.23 про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів (далі Договір). Згідно п. 1.1. розділу 1 Договору Замовник замовляє, а Виконавець зобов`язується надавати послуги з перевезення вантажу на території України на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 1.3 Договору кількість транспортних засобів, конкретний обсяг перевезення (тонн) вантажу та інші дані, необхідні для надання послуг, вказуються в Заявці на перевезення вантажу, що погоджується із Виконавцем.

Однак, матеріали справи не містять заявки, з якої можна було встановити умови замовлення Замовником за укладеним сторонами договором транспортних послуг, стягнення вартості яких є предметом даного спору.

Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Договору сторони визнають, що належним доказом надання послуг з перевезення Виконавцем та відповідно їх прийняття Замовником є ТТН, яка підписана Виконавцем, Вантажоодержувачем та передана Замовнику.

На підтвердження надання послуг позивачем надано до суду копію товарно-транспортної накладної № 000165 від 10.05.2023, в той же час, вказана ТТН не містить жодних даних про те, що замовником зазначених послуг було ТОВ Агрофірма «Хоружівка». З даних вказаної ТТН неможливо встановити, що послуги за нею надавалися на виконання умов Договору № 2/11.01.23 від 12.01.2023 та за заявкою саме відповідача.

Враховуючи зазначене, суд не може прийняти ТТН № 000165 від 10.05.2023 у якості належного доказу надання послуг саме ТОВ Агрофірма «Хоружівка».

Відповідно до п. 3.5 розділу 3 Договору, після здійснення перевезень Сторони підписують Акт надання послуг, в якому вказуються загальний обсяг робіт та загальна сума за цим договором. Акт скріплюється печатками та підписами Сторін та підтверджує факт надання Виконавцем послуг Замовнику в повному обсязі.

Надана позивачем копія акту надання послуг № 43 від 17.05.2024 не містить підпису представника відповідача, а тому, з урахуванням відсутності доказів надання позивачем послуг відповідачу, суд визнає не доведеним належними та достатніми доказами факт надання позивачем послуг відповідачу на суму 33600 грн.

Щодо посилань позивача на реєстрацію податкової накладної суд зазначає, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так обставини надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів мають підтверджуватися відповідними первинними документами, зокрема товарно-транспортною накладною, а тому, за відсутності належно оформлених первинних документів, з яких би суд міг встановити виконання договірних зобов`язань, суд визнає не доведеним позивачем надання відповідачу транспортно-експедиційних послуг.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Окрім того, частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки позивачем не було доведено надання відповідачу транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів за Договором № 2/11.01.23 від 12.01.2023 суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості та здійснених на неї нарахувань пені, 3% річних, інфляційних втрат.

З урахуванням відмови в задоволенні позову та приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі не підлягають покладенню на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 165, 238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Гапченка Павла Петровича.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "11" листопада 2024 р.

Суддя Л.С. Лаврова