РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.11.2024Справа № 910/7522/24

Суддя Господарського суду міста Києва Привалов А.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників

у справі № 910/7522/24

за позовом Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України
до проТовариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ФУД ТРЕЙД" стягнення 35 581,68 грн.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ФУД ТРЕЙД" про стягнення 35 581,68 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором №219 про закупівлю товару за державні кошти від 18.10.2023 щодо поставки товару, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача штрафні санкції у загальному розмірі 35 581,68 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2024 позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

03.07.2024 від позивача засобами поштового зв`язку до Господарського суду міста Києва надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2024 року відкрито провадження у справі №910/7522/24, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. При цьому, суд зобов`язав відповідача подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

22.07.2024 року через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

29.07.2024 року через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву, відзив на позов, відповідь на відзив та додані до них докази.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

18.10.2023 року між Військовою частиною НОМЕР_1 (Замовник) та Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ФУД ТРЕЙД" (постачальник) було укладено Договір про закупівлю товару за державні кошти №219, умовами якого передбачено, що Постачальник зобов`язується у 2023 році поставити Замовникові картоплю. кол ДК 021:2015 (03210000-6 «Зернові культури та картопля), (далі - Товар), а Замовник прийняти та оплатити такий Товар на умовах цього Договору.

Найменування Товару, його асортимент, якість (ДСТУ), кількість та ціна за одиницю визначено у Специфікації (Додаток №1), яка є невід`ємною частиною цього Договору. (п. 1.2. договору)

Відповідно до п. 3.1 Договору ціна цього Договору становить 123 120,00 грн. (сто двадцять три тисячі сто двадцять гривень 00 копійок), в тому числі ПДВ 20 520,00 грн., з врахуванням транспортних витрат та доставки.

Згідно з п. 4.1 договору розрахунки проводяться шляхом оплати Товару Замовником безготівковим платежем, у національній валюті протягом 30 (тридцяти) календарних днів, на розрахунковий рахунок Постачальника, після пред`явлення Постачальником рахунку на оплату Товару, на підставі належним чином оформленої Постачальником та підписаної Сторонами видаткової накладної. У разі затримки бюджетного фінансування остаточний розрахунок за наданий Товар здійснюється протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати отримання Замовником коштів на свій реєстраційний рахунок.

У п.5.1 договору визначено, що поставка Товару здійснюється партіями за письмовою заявкою Замовника, направленою Постачальнику електронною поштою. Письмова заявка направляється Замовником з електронної адреси Замовника на електронну адресу Постачальника ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді сканованого листа в pdf-форматі.

Одночасно, Замовник в телефонному режимі може повідомити Постачальника за телефоном НОМЕР_2 про направлення йому письмової заявки на його електронну адресу.

Протягом 4-х годин з моменту отримання письмової заявки Замовника на свою електронну адресу, Постачальник зобов`язаний направити на електронну адресу Замовника письмове підтвердження у вигляді сканованого листа в pdf-форматі за підписом уповноваженої особи Постачальника про отримання письмової заявки Замовника на поставку товару.

Сторони узгодили, що надсилання скан-копій листів в pdf-форматі за їх електронними адресами прирівнюється до обміну письмовими документами між Сторонами.

Постачальник зобов`язаний забезпечити безперебійну роботу електронної пошти, зазначену в даному пункті Договору. В іншому випадку, до нього будуть застосовані приписи розділу VII даного Договору, якщо Товар не буде поставлений Замовнику протягом.

Кінцевий термін поставки Товару - до 25.12.2023 року.

Відповідно до п. 5.3 договору відвантаження товару здійснюється силами постачальника у кількості, зазначеній у заявці замовника. Товар повинен бути поставлений замовником протягом 3 діб з дати отримання письмової заявки замовника.

Пунктом 7.3 Договору передбачено, що за порушення строків передачі Товару з Постачальника стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості Товару, з якої допущено прострочення передачі за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів або за відмову від передачі Товару з Постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості. Пеня, що передбачена даним пунктом Договору, нараховується протягом усього строку прострочення без будь-яких обмежень строків нарахування.

Специфікацією до Договору про закупівлю товару за державні кошти №219 від 18.10.2023 року Сторони узгодили найменування товару, кількість, ціну, загальну вартість у розмірі 123120 грн. 00 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про закупівлю товару за державні кошти №219 від 18.10.2023 року позивач надіслав на електронну адресу Постачальника ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді сканованого листа в pdf-форматі заявку №1349 від 19.10.2023 року про поставку картоплі - 22800 кг у строк до 23.10.2023 року, а також заявку №1512 від 03.11.2023 року про поставку картоплі - 22800 кг у строк до 07.11.2023 року.

Листом №719 від 08.11.2023 року Відповідач просив Позивача розірвати договір про закупівлю товару за державні кошти №219 від 18.10.2023 року за згодою сторін.

Листом №1563 від 08.11.2023 року Позивач повідомив Відповідача про необхідність здійснення поставки товару протягом 15 днів з дати направлення письмової заявки, а також повідомив, що з 18.11.2023 договір буде вважатися розірваним в односторонньому порядку.

Додатковою угодою №1 від 10.11.2023 до Договору про закупівлю товару за державні кошти №219 від 18.10.2023 року сторони дійшли згоди розірвати договір.

Претензією №1737 від 18.05.2024 року позивач вимагав від відповідача сплатити штрафні санкції, що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист, фіскального чеку.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач не здійснив поставку товару у строки, визначені умовами договору. Таким чином, в результаті неналежного виконання відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ФУД ТРЕЙД" 20% штрафу у розмірі 24 624 грн. 00 коп., пеню у розмірі 2 339 грн. 28 коп. та 7% штрафу у розмірі 8 618 грн. 40 клоп.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що 10 листопада 2023 року між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду № 1 про закупівлю товарів для гарантованого забезпечення потреб безпеки і оборони в умовах воєнного стану, відповідно до пункту 1.1 якої замовник та постачальник у зв`язку з неможливістю постачальником належного виконання взятих на себе зобов`язань за Договором про закупівлю продуктів харчування за державні кошти № 219 від 18.10.2023 року прийшли до взаємної згоди розірвати Договір.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору про закупівлю товару за державні кошти №219 від 18.10.2023 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно з положеннями статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За змістом статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Момент виконання обов`язку продавця передати товар визначено статтею 664 Цивільного кодексу України, згідно з якою обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

У розумінні положень частини 2 статі 664 Цивільного кодексу України товар вважається наданим у розпорядження покупця якщо: у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці; покупець поінформований про те, що товар готовий до передання. При цьому, товар повинен бути відповідним чином ідентифікований.

У п.5.1 договору визначено, що поставка Товару здійснюється партіями за письмовою заявкою Замовника, направленою Постачальнику електронною поштою. Письмова заявка направляється Замовником з електронної адреси Замовника на електронну адресу Постачальника ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді сканованого листа в pdf-форматі.

Одночасно, Замовник в телефонному режимі може повідомити Постачальника за телефоном НОМЕР_2 про направлення йому письмової заявки на його електронну адресу.

Протягом 4-х годин з моменту отримання письмової заявки Замовника на свою електронну адресу, Постачальник зобов`язаний направити на електронну адресу Замовника письмове підтвердження у вигляді сканованого листа в pdf-форматі за підписом уповноваженої особи Постачальника про отримання письмової заявки Замовника на поставку товару.

Сторони узгодили, що надсилання скан-копій листів в pdf-форматі за їх електронними адресами прирівнюється до обміну письмовими документами між Сторонами.

Постачальник зобов`язаний забезпечити безперебійну роботу електронної пошти, зазначену в даному пункті Договору. В іншому випадку, до нього будуть застосовані приписи розділу VII даного Договору, якщо Товар не буде поставлений Замовнику протягом.

Кінцевий термін поставки Товару - до 25.12.2023 року.

Відповідно до п. 5.3 договору відвантаження товару здійснюється силами постачальника у кількості, зазначеній у заявці замовника. Товар повинен бути поставлений замовником протягом 3 діб з дати отримання письмової заявки замовника.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору про закупівлю товару за державні кошти №219 від 18.10.2023 року позивач надіслав на електронну адресу Постачальника ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді сканованого листа в pdf-форматі заявку №1349 від 19.10.2023 року про поставку картоплі - 22800 кг у строк до 23.10.2023 року, а також заявку №1512 від 03.11.2023 року про поставку картоплі - 22800 кг у строк до 07.11.2023 року. При цьому, суд звертає увагу, що у відзиві на позовну заяву відповідач не заперечує проти факту отримання вказаних заявок.

Відповідно до п. 3.1 Договору ціна цього Договору становить 123 120,00 грн. (сто двадцять три тисячі сто двадцять гривень 00 копійок), в тому числі ПДВ 20 520,00 грн., з врахуванням транспортних витрат та доставки.

Таким чином, враховуючи умови п.5.3 Договору про закупівлю товару за державні кошти №219 від 18.10.2023 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ФУД ТРЕЙД" зобов`язано було здійснити поставку товару у кількості 22800 кг на загальну суму в розмірі 123 120,00 грн. у строк по 23.10.2023.

Статтею 662 Цивільного кодексу України зазначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Проте, в порушення умов Договору про закупівлю товару за державні кошти №219 від 18.10.2023 року, Відповідач не здійснив поставку товару на загальну суму в розмірі 123 120,00 грн. у строк по 23.10.2023.

Судом розглянуті та відхилені заперечення відповідача щодо граничного строку поставки товару до 25.12.2023 року, оскільки згідно з п.п.5.1, 5.3 договору Товар повинен бути поставлений замовником протягом 3 діб з дати отримання письмової заявки замовника, а закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. Приписами ст. 230 ГК України також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

При цьому, за приписами частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем усупереч вимог чинного законодавства України та умов Договору про закупівлю товару за державні кошти №219 від 18.10.2023 року не був поставлений Позивачу товар на суму в розмірі 123 120,00 грн. у строк по 23.10.2023.

При зверненні до суду Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь 20% штрафу у розмірі 24 624 грн. 00 коп., пеню за загальний період прострочення з 23.10.2023 року по 10.11.2023 року у розмірі 2 339 грн. 28 коп. та 7% штрафу у розмірі 8 618 грн. 40 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Згідно з частинами 1, 4 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Частиною 1 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойка - це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з нормами ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

При цьому Суд зазначає, що розуміння господарських санкцій у Господарському кодексі України є дещо ширшим поняття цивільно-правової неустойки. Під штрафними санкціями тут розуміються також і грошові суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності. Неустойка в розумінні ст. 549 Цивільного кодексу України - це спосіб забезпечення та санкція за порушення саме приватноправових (цивільно-правових) зобов`язань.

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною 3 статті 549 ЦК України, частиною 6 статті 231 ГК України та статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", а право встановити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 статті 231 ГК України. Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 ГК України. При цьому в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Крім того, Суд звертає увагу, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №917/194/18, від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов"язань" №14 від 17.12.2013 року)

Пунктом 7.3 Договору передбачено, що за порушення строків передачі Товару з Постачальника стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості Товару, з якої допущено прострочення передачі за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів або за відмову від передачі Товару з Постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості. Пеня, що передбачена даним пунктом Договору, нараховується протягом усього строку прострочення без будь-яких обмежень строків нарахування.

Правовий аналіз вказаних норм законодавства свідчать про те, що пеня може бути нарахована лише за кожен повний день прострочення виконання зобов`язання, а день фактичної поставки товару не включається до періоду часу, за який може здійснюватися стягнення пені.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 10.07.2018 року у справі № 927/1091/17.

Суд, перевіривши розрахунок пені, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного зобов`язання з 23.10.2023 року по 09.11.2023 року у розмірі 2 339 грн. 28 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв`язку з невірним розрахунком позивача в частині визначення початку перебігу прострочення відповідача, а саме не з 23.10.2023 р., а з 24.10.2023 р., тобто на наступний день з дня виникнення зобов`язання з поставки та по 09.11.2023 р. (включно), оскільки з 10.11.2023 зобов`язання сторін є припиненими за взаємною згодою.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за загальний період прострочки з 24.10.2023 року по 09.11.2023 року у розмірі 2 093,04 грн.

Суд, перевіривши розрахунок 7% штрафу у розмірі 8 618 грн. 40 коп. на підставі п.7.3 Договору, прийшов до висновку, що вказані позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, відповідачем на підставі п.5.7 Договору за несвоєчасну поставку товару також нараховано штраф у розмірі 20% від вартості зобов`язання, що не виконане належним чином.

За приписами ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Проте, позивачем застосовано до відповідача один і той же вид відповідальності (штраф) та за одне і те саме правопорушення (несвоєчасна поставка товару за договором), що суперечить положенням ст. 61 Конституції України.

Отже, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 20% штрафу у розмірі 24 624 грн. 00 коп. на підставі п.5.7 Договору.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ФУД ТРЕЙД" (вул. Дегтярівська, 27-А, м. Київ, 04119, Ідентифікаційний код юридичної особи 44948514) на користь Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (АДРЕСА_2 , Ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_3 ) пеню у розмірі 2 093 грн. 04 коп., 7% штрафу у розмірі 8 618 грн. 40 коп. та судовий збір у розмірі 911 грн. 54 коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано: 11.11.2024.

Суддя А.І. Привалов