ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про часткове забезпечення позову

06.11.2024м. ДніпроСправа № 904/4856/24

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Фещенко Ю.В., розглянувши

заяву Керівника Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області

про забезпечення позову

у справі

за позовом Керівника Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області) в інтересах держави в особі Криворізької міської ради (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БКФ Нове Місто" (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області)

про зобов`язання усунути перешкоди в користуванні та повернути земельну ділянку шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки Суддя Фещенко Ю.В.

СУТЬ СПОРУ:

Керівник Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Криворізької міської ради (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "БКФ Нове Місто" (далі - відповідач), в якій просить суд:

- усунути перешкоди власнику - територіальній громаді міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради у володінні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :02:007:0035 площею 0,0836 га, яка знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО (стара назва - Димитрова), 71в, шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "БКФ Нове Місто" звільнити земельну ділянку шляхом знесення будівлі та споруди самочинного будівництва: нежитлової будівлі - торгівельного павільйону (загальною площею 142,3 кв. м за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вул. Героїв АТО (стара назва - Димитрова), 71в (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110);

- скасувати державну реєстрацію права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю "БКФ Нове Місто" на об`єкт нерухомого майна (нежитлову будівлю), площею 142,3 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО (стара назва - Димитрова), 71в проведену 11.02.2021 рішенням державного реєстратора Волос О.В. Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (індексний номер рішення 110) шляхом внесення до Державного реєстру запису про відсутність права із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна 110;

- скасувати за ТОВ "БКФ Нове Місто" державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :02:007:0035 площею 0,0836 га, що розташована за адресою м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО (стара назва - Димитрова), 71в (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060).

Позовна вимоги обґрунтовані наступним:

- щодо об`єкту нерухомого майна прокурор зазначає, що Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11.02.2021 вперше проведено державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю, що розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО (стара назва - Димитрова), будинок 71в, площею 142,3 кв. м за Приватним Науково-виробничим підприємством "Лібра" державним реєстратором прав на нерухоме майно Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Волос О.В. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110). Підставою для державної реєстрації права власності стали наступні документи: технічний паспорт, виданий 03.02.2021, договір купівлі-продажу будівлі площею 146,9 кв. м від 25.03.1998, що укладений між ПП виробничо-будівельна фірма "Маконі-Сервіс" (продавець) та Приватним Науково-виробничим підприємством "Лібра". Надалі, 10.03.2021 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ "БКФ Нове Місто" на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна" приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Рисіною С.В. зареєстровано право власності на самочинно збудований торгівельний павільйон - нежитлову будівлю, площею 142,3 кв. м, що розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО (Димитрова), будинок 71в. Підставою для здійснення державної реєстрації права власності стали наступні документи: акт приймання-передачі нерухомого майна зареєстрований в реєстрі за №№ 667,668, виданий 10.03.2021 Приватним науково-виробничим підприємством "Лібра" та ТОВ "БКФ Нове Місто" й посвідчений приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Рисіною С.В. В реєстраційній справі міститься також договір купівлі-продажу приміщення від 25.03.1998, предметом якого є нежитлова будівля площею 146,9 кв. м, яка знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, 71в, що укладений між Приватним підприємством Виробничо-будівельна фірма Маконі-Сервіс (продавець) та Приватним науково-виробничим підприємством "Лібра" (покупець). Документом, що підтверджує право власності на будівлю у Акті приймання-передачі майна до статутного капіталу визначено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 244667427 від 17.02.2021, виданий Глеюватською сільською радою Криворізького району. Відповідно до зазначеного акту від 10.03.2021 встановлено, що ПНВП "Лібра" передало у власність ТОВ "БКФ Нове Місто" нежитлову будівлю, розташовану за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО (стара назва - Димитрова), 71в загальною площею 142,3 кв. м. При цьому фактично спірний об`єкт не існував на час набуття права власності на нього та державної реєстрації права власності на нього, а його незаконне будівництво розпочато у 2021 році, що підтверджується даними Державного космічного агентства України Національного центру управління та випробувань космічних засобів. Так, за даними супутникового моніторингу земельної ділянки за адресою: по вул. Героїв АТО (стара назва - Димитрова) біля будинку № 46 в Металургійному районі міста Кривого Рогу за період з 2003 по 2021 рік, де зараз розташовується спірна нежитлова будівля (торгівельний павільйон), відсутні будь-які об`єкти нерухомого майна. Державна реєстрація прав не є підставою набуття прав, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права, що унеможливлює ототожнення факту набуття права з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права, необхідним є перш за все встановлення підстав набуття прав, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення прав, такої підстави закон не передбачає (відповідна позиція була неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 24.01.2020 у справі №910/10987/18, від 06.11.2019 у справі № 910/14328/17, від 29.08.2019 у справі №910/10984/18. Однак, відповідно до витягу з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва відсутня інформація щодо переліку дозвільних документів наданих для будівництва за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО (стара назва - Димитрова), 71в у Металургійному районі міста (офіційний сайт: https://admin.econstruction.gov.ua/tech_admin_in/view=0). З огляду на викладене встановлено, що торгівельний павільйон за адресою: м.Кривий Ріг, вул. Героїв АТО (стара назва - Димитрова), 71в в Металургійному районі міста є об`єктом самочинного будівництва;

- прокурор також вказує на порушення земельного законодавства, яке підтверджується Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки від 09.11.2021 № 1340-ДК/1343/АП/09/01-21 Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Так, відповідно до Акту перевірки стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :02:07:0035 в ході державного контролю було встановлено, що на вказаній земельній ділянці площею 0,0836 га розташована одноповерхова будівля в завершальній стадії будівництва. Право власності на будівлю та право користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:07:0035 в реєстрі речових прав не зареєстровано та в національній кадастровій системі не визначено. Земельна ділянка з кадастровим номером :02:07:0035 використовується невстановленими особами для будівництва та обслуговування будівель торгівлі без рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду). Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель - головним спеціалістом відділу державного контролю за використанням та охороною земель № 1 управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Дубенко О.А. зазначеним Актом встановлено самовільне зайняття земельної ділянки з кадастровим номером :02:07:0035 площею 0,0836 га, що розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, 71-в. Але, Криворізькою міською радою поза процедурою земельних торгів та всупереч статті 134 Земельного кодексу України приймається рішення № 975 від 24.11.2021 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, реєстрацію права комунальної власності на земельні ділянки й надання їх в оренду". При цьому, станом на день укладання договору оренди земельної ділянки - об`єкт нерухомості - торгівельний павільйон, вже був на ній розміщений. Отже, споруджений на земельній ділянці об`єкт нерухомого майна є самочинним будівництвом з огляду на те, що він споруджений на земельній ділянці, що на час будівництва не була відведена для цієї мети, також беручи до уваги те, що об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Таким чином, вищевказані обставини у своїй сукупності підтверджують факт, що спірний об`єкт розміщено на земельній ділянці державної форми власності, яка ніколи для будівництва та розміщення торгового павільйону не виділялась, збудовано без відповідних погоджуючих та дозвільних документів, чим порушуються права власника земельної ділянки - територіальної громади міста Кривий Ріг в особі Криворізької міської ради - щодо користування, володіння, розпорядження земельною ділянкою під об`єктом самочинного будівництва, та підриваються основи державної діяльності у сфері розвитку благоустрою населених пунктів, соціальноекономічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, сприятливого для життєдіяльності людини довкілля, грубо нівелюється рівність усіх перед законом, порядок і правила забудови населених пунктів та за відсутності поновлення прав територіальної громади провокує усе більшого числа забудовників до самочинного будівництва;

- прокурор зазначає, що з огляду на викладені обставини справи, що вказаний об`єкт збудований за відсутності будь-яких дозвільних документів, земельна ділянка для його будівництва не виділялась та не може бути виділена і на теперішній час, за змістом положень частин 1, 2, 4 статті 376, статті 391 Цивільного кодексу України, статті 152 Земельного кодексу України, реалізуючи право комунальної власності на земельну ділянку, Криворізька міська рада наділена повноваженнями звернутися до суду за захистом порушених прав власника земельної ділянки та єдиним ефективним способом захисту передбачено саме знесення самочинно збудованого майна.

Також, у позовній заяві прокурором вказано про підстави звернення із вказаним позовом до суду, а саме: невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Про виявлені порушення, наявність підстав для вжиття заходів, направлених на припинення безпідставної реєстрації речових прав, знесення самочинно збудованого майна, що розташоване за вказаною адресою Криворізькою північною окружною прокуратурою повідомлено Криворізьку міську раду листом від 15.10.2024 № 57-8256вих-24. Однак, органом місцевого самоврядування, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, заходів щодо захисту та поновлення прав територіальної громади на спірну земельну ділянку не вжито, відповіді на повідомлення окружної прокуратури станом на дату пред`явлення позову не надано. Таким чином, зазначене свідчить про нездійснення уповноваженим органом захисту порушених інтересів держави в передбаченому законом порядку. Враховуючи, що вказані інтереси до цього часу залишаються незахищеними, вбачаються виключні підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі Криворізької міської ради.

Разом з позовною заявою прокуратурою подано заяву про забезпечення позову (вх. суду № 50888/24 від 04.11.2024), в якій прокурор просить суд:

- накласти арешт на нерухоме майно, що є предметом позову, а саме: земельну ділянку кадастровий номер :02:007:0035 площею 0,0836 га; нежитлову будівлю за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО (стара назва - вулиця Димитрова), буд. 71В (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110) площею 142,3 кв. м та заборонити суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії;

- заборонити відповідачу - ТОВ "БКФ Нове Місто" (ідентифікаційний код - 34488530) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, у тому числі, шляхом укладання договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду, здійснення поділу та об`єднання тощо щодо нерухомого майна, що є предметом позову, а саме: земельну ділянку кадастровий номер :02:007:0035 площею 0,0836 га, нежитлову будівлю за адресою: Кривий Ріг, вул. Героїв АТО (стара назва - вулиця Димитрова), буд. 71В (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110) площею 142,3 кв. м.

В обґрунтування поданої заяви прокурор вказує на таке:

- прокурором встановлені факти самочинної забудови м. Кривого Рогу, безпідставної реєстрації права власності, безпідставної передачі в оренду земельної ділянки з порушенням законодавчо встановленої процедури, без проведення земельних торгів під самочинно збудовані об`єкти майна, чим порушено право територіальної громади на дотримання законного порядку користування, володіння, розпорядження земельною ділянкою комунальної власності, належної реєстрації речових прав на нерухоме майно на ній, дотримання законодавства у сфері забудови населених пунктів;

- з урахуванням того, що ТОВ "БКФ Нове Місто", маючи зареєстроване право власності на спірне самочинно збудоване майно, не обмежено в розпорядженні таким майном, відсутність заборони реєстраційних дій щодо вказаного майна, реєстрація права власності на яке оскаржується прокурором, може призвести до відчуження цього майна з метою утруднення чи унеможливлення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі за позовом прокурора, що в свою чергу свідчить про наявність підстав, визначених статтею 136 Господарського процесуального кодексу України. Однією із позовних вимог прокурора є усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером з кадастровим номером :02:007:0035 площею 0,0836 га, яка знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО (стара назва - Димитрова), 71в та її повернення міській раді. Тому, заборона державним кадастровим реєстраторам проводити дії спрямовані на зміну площі та конфігурації земельної ділянки унеможливить проведення вказаних дій та забезпечить існування предмету спору до набрання законної сили рішенням суду;

- з метою недопущення вчинення реєстраційних дій із земельною ділянкою з кадастровим номером :02:007:0035 площею 0,0836 га, яка знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО (стара назва - Димитрова), 71в, необхідно забезпечити позов шляхом накладання арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :02:007:0035 площею 0,0836 га, а також заборонити державним кадастровим реєстраторам вчиняти реєстраційні дії із земельною ділянкою:02:007:0035 площею 0,0836 га.

Господарський суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, всебічно та повно дослідивши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення з огляду на наступне.

Частинами 1, 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частиною 1 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до частини 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, тому у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені в частині 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач має право на превентивний захист судом свого права у випадку, коли ще немає порушення, однак є підстави передбачити можливість такого порушення. Однією з форм такого превентивного судового захисту, по суті, і є заходи забезпечення позову.

Суд указує, що обрання належних, відповідних предмету спору, заходів забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвідношення заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що, зрештою, дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Згідно з пунктами 2, 4 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Відповідно до частин 3, 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з частинами 1, 5, 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволення вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд не повинен надавати оцінку доказам в обґрунтування позовних вимог, робити висновки про існування або відсутність підстав для задоволення позову. У першу чергу суд має оцінити доводи заявника на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Ураховуючи те, що прокуратура звернулась до суду з немайновими позовними вимогами, судове рішення в разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому в такому немайновому спорі має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявлених заходів забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Така правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 912/1616/18, від 26.09.2019 у справі № 917/751/19, від 15.01.2020 у справі № 915/1912/19, від 11.02.2021 у справі № 915/1185/20.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані в обґрунтування заяви докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі № 914/2072/20.

Законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення із заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет належності, допустимості, достовірності та вірогідності.

Заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом заходів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Суд звертає увагу, що відчуження товариством, яке визначив прокурор відповідачем в даній справі, в будь-який спосіб нерухомого майна призведе до зміни власника цього майна, а тому прокуратура буде змушена знову звертатися до суду з позовом до нового власника нерухомого майна.

Ураховуючи вищевикладене, припущення про те, що у випадку відчуження спірного нерухомого майна прокуратура не захистить у межах одного судового провадження права Криворізької міської територіальної громади, є обґрунтованим.

Отже, суд вважає, що у випадку відчуження спірного нерухомого майна та невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій прокуратура не зможе захистити в межах одного цього судового провадження права Криворізької міської територіальної громади без нових звернень до суду.

Тому суд дійшов висновку щодо часткового забезпечення позову, а саме щодо:

- заборони будь-яким особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, що є предметом позову, а саме: земельної ділянки кадастровий номер :02:007:0035 площею 0,0836 га; нежитлової будівлі за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО (стара назва - вулиця Димитрова), буд. 71В (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110) площею 142,3 кв. м;

- заборони відповідачу - ТОВ "БКФ Нове Місто" (ідентифікаційний код - 34488530) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, у тому числі, шляхом укладання договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду, здійснення поділу та об`єднання тощо щодо нерухомого майна, що є предметом позову, а саме: земельної ділянки кадастровий номер :02:007:0035 площею 0,0836 га, нежитлової будівлі за адресою: Кривий Ріг, вул. Героїв АТО (стара назва - вулиця Димитрова), буд. 71В (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110) площею 142,3 кв. м.

Вжиття заходів забезпечення позову щодо заборони вчинення реєстраційних дій спрямоване виключно на збереження існуючого становища до прийняття рішення в цій справі та на ефективний захист порушених прав та інтересів Криворізької міської територіальної громади в межах заявлених позовних вимог та уникнення порушення прав та законних інтересів третіх осіб, які не є учасниками даного спору.

Вжиття таких заходів забезпечення позову сприятиме захисту та поновленню порушених прав Криворізької міської територіальної громади та виконанню в подальшому рішення суду в разі задоволення позовних вимог прокуратури.

Ураховуючи вищевикладене, беручи до уваги межі заявлених позовних вимог, суд вбачає наявність зв`язку між указаними заходами забезпечення позову і предметом спору. Вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав Криворізької міської територіальної громади до моменту вирішення спору в суді та в разі задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду.

Спірне нерухоме майно може бути передане в користування іншій особі, як наслідок, остаточне рішення суду (у випадку задоволення позову), прийняте через певний час після ініціювання судового провадження, вже не зможе належним чином ефективно захистити порушені права та інтереси Криворізької міської територіальної громади, а також зумовить необхідність звернення з іншим позовом до суду.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає вжиті заходи забезпечення позову обґрунтованими, адекватними та співмірними із заявленими позовними вимогами та такими, що забезпечують збалансованість інтересів сторін.

Суд не вбачає підстав для застосовування зустрічного забезпечення з огляду на те, що відповідні заходи не призведуть до негативних наслідків для відповідача чи інших осіб та спрямовані на те, щоб не допустити переходу прав до третіх осіб, що унеможливить виконання рішення в даній справі та призведе до необхідності звернення до суду з іншим позовом. Більше того, такі заходи носять тимчасовий характер, є адекватними та не порушують балансу інтересів сторін.

Також суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на нерухоме майно, що є предметом позову, а саме: земельну ділянку кадастровий номер :02:007:0035 площею 0,0836 га та нежитлову будівлю за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО (стара назва - вулиця Димитрова), буд. 71В (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110) площею 142,3 кв. м.

Прокуратурою при поданні заяви про забезпечення позову не надано суду належних доказів існування обставин, з якими закон пов`язує можливість вжиття таких заходів забезпечення позову. При цьому належними та допустимими доказами не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких прокуратура звернулась до суду.

Крім того, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Однак з інформаційної довідки № 401850672 від 01.11.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо земельної ділянки площею 0,0836 га з кадастровим номером :02:007:0035, що долучена прокуратурою до позовної заяви, вбачається, що вказана земельна ділянка з 09.12.2021 належить на праві власності Криворізькій міській раді, а не Товариству з обмеженою відповідальністю "БКФ Нове Місто", що виключає можливість накладення арешту на таку земельну ділянку.

Суд зазначає, що в поданій заяві про забезпечення позову відсутнє достатнє обґрунтування та докази, які підтверджують необхідність термінового забезпечення позову шляхом накладення арештів на земельну ділянку та торгівельний комплекс.

Часткова відмова в задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з відповідною заявою, за наявності належного обґрунтування.

Керуючись статтями 136-140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву керівника Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області про забезпечення позову - задовольнити частково.

2. Заборонити будь-яким особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, що є предметом позову, а саме: земельної ділянки кадастровий номер :02:007:0035 площею 0,0836 га; нежитлової будівлі за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО (стара назва - вулиця Димитрова), буд. 71В (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110) площею 142,3 кв. м;

3. Заборонити відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "БКФ Нове Місто" "БКФ Нове Місто" (ідентифікаційний код - 34488530) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, у тому числі, шляхом укладання договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду, здійснення поділу та об`єднання тощо щодо нерухомого майна, що є предметом позову, а саме: земельної ділянки кадастровий номер :02:007:0035 площею 0,0836 га; нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110) площею 142,3 кв. м.

4. У задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову - відмовити.

Стягувач: Криворізька міська рада (площа Молодіжна, будинок 1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50101; ідентифікаційний код 33874388).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "БКФ Нове Місто" (вулиця Німецька, будинок 7, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50000; ідентифікаційний код 34488530).

Ухвала про часткове забезпечення позову є виконавчим документом, набирає законної сили з дати її постановлення та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Дата набрання ухвалою законної сили - 06.11.2024.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки - до 07.11.2027.

Ухвала про часткове забезпечення позову підлягає негайному виконанню незалежно від пред`явлення до примусового виконання.

Учасники судового процесу мають право звернутися до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову повністю чи частково.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України. Оскарження ухвали про часткове забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Ю.В. Фещенко