СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Харків Справа № 922/956/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Здоровко Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Борсук В.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Сердюк Тетяни Миколаївни (вх.№2140) на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 13.08.2024 (додаткове рішення ухвалено суддею Погореловою О.В. в приміщенні Господарського суду Харківської області 13.08.2024 об 11:34 год, повний текст складено 20.08.2024) у справі №922/956/24

за позовом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків

до фізичної особи-підприємця Сердюк Тетяни Миколаївни, м. Харків

про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 13.08.2024 клопотання Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про розподіл судових витрат задоволено; стягнуто з фізичної особи-підприємця Сердюк Тетяни Миколаївни на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради 29127,75 грн витрат на професійну правничу допомогу.

ФОП Сердюк Т.М. звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 13.08.2024 у справі №922/956/24 та ухвалити нове рішення про стягнення з ФОП Сердюк Т.М. на користь Управління 12000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідачем зазначено, що представники позивача - адвокати Батіг Владислав Васильович та Меркулова Наталія Андріївна (які готували заяви по суті справи та з процесуальних питань, а також приймали участь в підготовчому провадженні та судовому засіданні) мають менший стаж роботи, ніж представник відповідача, втім розмір гонорару в них є на 20% вищим за визначений відповідачем. Разом з тим, представник відповідача зазначав, що позивач мав подати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським об`єднанням «Антона Новакова» із відображенням детального часу, в тому числі часу на проїзд до будівлі суду, чого ним зроблено не було. На думку відповідача, подані акти №5, 13, 14, 15, 18, 22 не є належними доказами, адже позивачем не дотримано положення ч. 2 ст. 91 ГПК України.

Відповідач також зазначив, що попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат позивача становив 15000,00 грн, натомість в заяві про ухвалення додаткового рішення позивачем встановлено 29127,75 грн, втім відсутнє будь-яке пояснення та доводи на предмет того, що позивач не міг передбачити такі витрати на час подання попереднього розрахунку.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.09.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Сердюк Тетяни Миколаївни (вх.№ 2140) на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 13.08.2024 у справі №922/956/24, встановлено учасникам справи строк по 07.10.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання іншим учасникам провадження, повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 05.11.2024.

08.10.2024 від Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач просить апеляційну скаргу фізичної особи підприємця Сердюк Тетяни Миколаївни залишити без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 13.08.2024 у справі № 922/956/24 без змін та стягнути з фізичної особи підприємця Сердюк Тетяни Миколаївни на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської судові витрати.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, представник позивача проти апеляційної скарги заперечував та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 30.07.2024 у справі №922/956/24 (суддя Погорелова О.В.) позов задоволено; зобов`язано фізичну особу підприємця Сердюк Тетяну Миколаївну звільнити та повернути Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради нерухоме майно загальною площею 105,10 кв.м., розташоване за адресою: м. Харків, вул. Москалівська (Жовтневої Революції), буд. 106 протягом трьох робочих днів з дня набрання рішенням законної сили; стягнуто з фізичної особи-підприємця Сердюк Тетяни Миколаївни на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради 3028,00 грн. судового збору.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.11.2024 у справі №922/956/24 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Сердюк Тетяни Миколаївни залишено без задоволення, рішення Господарського суду Харківської області від 30.07.2024 у справі №922/956/24 залишено без змін.

У позовній заяві представник позивача визначив попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15000,00 грн. До позовної заяви було додано копію ордеру на надання правничої правової допомоги серії АХ №1178659 від 15.03.2024 на представництво у Господарському суді Харківської області адвокатом Батігом Владиславом Васильовичем інтересів Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.

05.08.2024 після ухвалення рішення Господарського суду Харківської області від 30.07.2024 у справі №922/956/24 про задоволення позовних вимог від позивача надійшла заява, у якій представник Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 29127,75 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.08.2024 прийнято заяву до розгляду, призначено для розгляду заяви судове засідання на 13.08.2024.

13.08.2024 судом першої інстанції було прийнято оскаржуване додаткове рішення, яким, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, визначено, що 29127,75 грн відповідних витрат становлять співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективного захисту своїх прав в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

У статті 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 244 ГПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Колегія суддів враховує правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, відповідно до якої частинами першою та другою статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру; погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Згідно із частиною 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положеннями Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено види адвокатської діяльності, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності. Складання та подання стороною документів, які пов`язані із представництвом інтересів у суді, без наявності відомостей щодо їх явної безпідставності, може бути предметом розподілу витрат за результатом розгляду справи, з огляду на те, що такі дії в повній мірі слугуватимуть можливості надати правничу допомогу (відповідну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 25.10.2022 у справі № 910/19650/20).

Тож, вибір форми та суб`єкта надання правової допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

За змістом положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 цього Кодексу).

Відповідач просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 12000,00 грн. В апеляційній скарзі представником відповідача були наведені такі ж доводи, які були зазначені і в суді першої інстанції.

Частина 5 статті 129 ГПК України передбачає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлену правову позицію, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

Отже, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Колегія суддів також враховує, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статі 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Як свідчать матеріали справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником до матеріалів справи надані копії таких документів: договір про надання послуг з адвокатської діяльності №45 від 29.12.2023, додаток №1 до договору про надання послуг з адвокатської діяльності №45 від 29.12.2023 "Протокол про згоду на договірну ціну", лист Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради №100 від 05.01.2024, акт №5 від 11.03.2024 здавання-приймання наданих послуг (наданої правничої допомоги) за договором про надання послуг з адвокатської діяльності №45 від 29.12.2023, акт №13 від 23.05.2024 здавання-приймання наданих послуг (наданої правничої допомоги) за договором про надання послуг з адвокатської діяльності №45 від 29.12.2023, акт №14 від 27.05.2024 здавання-приймання наданих послуг (наданої правничої допомоги) за договором про надання послуг з адвокатської діяльності №45 від 29.12.2023, акт №15 від 06.06.2024 здавання-приймання наданих послуг (наданої правничої допомоги) за договором про надання послуг з адвокатської діяльності №45 від 29.12.2023, акт №18 від 01.07.2024 здавання-приймання наданих послуг (наданої правничої допомоги) за договором про надання послуг з адвокатської діяльності №45 від 29.12.2023, акт №22 від 15.08.2024 здавання-приймання наданих послуг (наданої правничої допомоги) за договором про надання послуг з адвокатської діяльності №45 від 29.12.2023.

З наданих документів вбачається, що 29.12.2023 між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та адвокатським бюро «Антона Новакова» укладено договір на надання послуг з адвокатської діяльності №45, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується протягом терміну дії цього договору надати замовнику послуги, зазначені в п.п.1.2., 1.3. договору, а замовник прийняти і оплатити ці послуги.

Пунктом 3.1. договору визначено, що загальна ціна договору становить 1998650,00 грн, без ПДВ. Ставка за годину наданих послуг, яка визначена в рішенні Ради адвокатів Харківської області від 21.07.2021 №13/1/7 в розмірі 0,25 мінімальної заробітної плати за день оплати: на 01.01.2024 дорівнює 1775,00 грн, без ПДВ.

Ціна договору, визначена в п.3.1 цього договору, складається із гонорару виконавця та понесених ним витрат на залучення співвиконавців (п.3.2. договору).

Відповідно до п.4.1. договору розрахунки здійснюються шляхом оплати замовником акту здавання-приймання наданих послуг, складеного виконавцем та підписаного замовником.

Пунктом 5.1. договору визначено, що строк надання послуг з 01 січня 2024 року до 31 грудня 2024 року. Конкретний строк виконання завдання за заявкою (в випадку необхідності) встановлюється замовником за погодженням з виконавцем в заявці.

Відповідно до п.5.4. договору акт здавання-приймання наданих послуг складається виконавцем за результатами календарного місяця надання послуг або за результатами надання послуги згідно заявки (декількох заявок) на розсуд виконавця та затверджується/підписується уповноваженими представниками замовника. В акті здавання-приймання наданих послуг зазначається назва послуги, опис виконаної роботи та кількість витраченого часу.

Цей договір набирає чинності з дати підписання і діє: в частині надання послуг з 01.01.2024 до 31.12.2024, в частині розрахунків до повного їх виконання.

Додатком №1 до договору про надання послуг з адвокатської діяльності №45 від 29.12.2023 «Протокол про згоду на договірну ціну» сторони погодили розмір договірної ціни на послуги з предмета закупівлі: ДК 021:2015 код 79110000-8: Послуги з юридичного консультування та юридичного представництва (послуги з адвокатської діяльності, пов`язані із наданням правничої допомоги з питань, що виникають в діяльності замовника), яка становить 1998650,00 грн, без ПДВ.

Листом від 05.01.2024 №100 Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради звернулося до керуючого адвокатського бюро «Антона Новакова» про здійснення заходів повернення орендованого майна з незаконного користування ФОП Сердюк Т.М. приміщення за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, 106.

За договором про надання послуг з адвокатської діяльності №45 від 29.12.2023 адвокат надав, а клієнт отримав правничу допомогу в обсязі, на умовах та в порядку, визначеному цим договором у відповідності до заявок (доручень) замовника на загальну вартість 29127,75 грн:

- відповідно до акту здавання-приймання наданих послуг (наданої правничої допомоги) №5 від 11.03.2024 здійснено підготовку для подання до суду позовної заяви та відповідних матеріалів (додатків) відносно ФОП Сердюк Т.М. згідно заявки замовника №100 від 05.01.2024 (5 год.) на загальну вартість 8875,00 грн;

- відповідно до акту здавання-приймання наданих послуг (наданої правничої допомоги) №13 від 23.05.2024 здійснено участь 07.05.2024 у судовому засіданні у справі №922/956/24 відносно ФОП Сердюк Т.М. згідно заявки замовника №100 від 05.01.2024 (2,2 год.) на загальну вартість 3905,00 грн;

- відповідно до акту здавання-приймання наданих послуг (наданої правничої допомоги) №14 від 27.05.2024 здійснено участь 14.05.2024 у судовому засіданні у справі №922/956/24 відносно ФОП Сердюк Т.М. згідно заявки замовника №100 від 05.01.2024 (2,18 год.) на загальну вартість 3869,50 грн;

- відповідно до акту здавання-приймання наданих послуг (наданої правничої допомоги) №15 від 06.06.2024 здійснено підготовку та подання до суду додаткових пояснень у справі №922/956/24 відносно ФОП Сердюк Т.М. згідно заявки замовника №100 від 05.01.2024 (2 год.) на загальну вартість 3550,00 грн, участь 04.06.2024 у судовому засіданні у справі №922/956/24 відносно ФОП Сердюк Т.М. згідно заявки замовника №100 від 05.01.2024 (1,58 год.) на загальну вартість 2804,50 грн;

- відповідно до акту здавання-приймання наданих послуг (наданої правничої допомоги) №18 від 01.07.2024 здійснено участь 25.06.2024 у судовому засіданні у справі №922/956/24 відносно ФОП Сердюк Т.М. згідно заявки замовника №100 від 05.01.2024 (2,21 год.) на загальну вартість 3922,75 грн;

- відповідно до акту здавання-приймання наданих послуг (наданої правничої допомоги) №22 від 05.08.2024 здійснено участь 30.07.2024 у судовому засіданні у справі №922/956/24 відносно ФОП Сердюк Т.М. згідно заявки замовника №100 від 05.01.2024 (1,24 год.) на загальну вартість 2201,00 грн.

Тож, як встановлено колегією суддів та вбачається зі змісту положень договору сторони визначили гонорар адвоката у формі погодинної оплати.

Вказані акти було подано представником позивача через систему «Електронний суд», тому позивачем було дотримано вимоги ч. 2 ст. 91 ГПК України.

Дослідивши подані докази, колегія суддів дійшла висновку про те, що наведений перелік робіт у акті приймання-передачі наданих послуг відповідає змісту договору про надання правової допомоги, а також іншим матеріалам даної справи, якими підтверджується участь адвоката у розгляді справи та складенні відповідних процесуальних документів.

Суд також зазначає, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. У той же час, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18.

При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Колегія суддів також враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 15.04.2021 у справі №910/7540/19, відповідно до яких від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права.

Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії. Так, участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні. Такі етапи представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому паралельно вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час. Тому такі стадії, як прибуття до суду чи інших установ та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. З урахуванням наведеного час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами. Такі висновки узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19.

Колегія суддів зазначає, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).

Твердження представника відповідача про те, що вартість послуг є завищеною, зводяться до його власної суб`єктивної оцінки змістовного навантаження кожного зі складених представником документів. При цьому жодного доказу неспівмірності заявлених до стягнення витрат заявником апеляційної скарги не надано.

Колегія суддів також звертає увагу, що позивач мав підтвердити саме фактичну суму витрат у розмірі 29127,75 грн, адже попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми витрат, які підлягають розподілу між сторонами, і наявність документального підтвердження відповідних витрат та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Разом з тим, суд констатує, що інші доводи в іншій частині апеляційної скарги зводяться до незгоди останнього з розміром визначених позивачем витрат на правничу допомогу та по суті є суб`єктивною оцінкою сторони відповідності таких витрат визначеним процесуальним законодавствам критеріям.

З урахуванням викладеного та з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи, виходячи з критерію реальності, співмірності та розумності розміру витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви та стягнення на користь відповідача 29127,75 грн витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, а додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 13.08.2024 у справі №922/956/24 без змін.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Сердюк Тетяни Миколаївни залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 13.08.2024 у справі №922/956/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 13.11.2024.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя Л.М. Здоровко