Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Зайченко О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛМЕКСОФТ» про стягнення судових витрат у справі
про розірвання договору та стягнення 296 119,60 грн,
про стягнення 129 592, 58 грн
за участю представників сторін:
від позивача за первісним позовом (відповідача за зустріним): не з`явився
від відповідача за первісним позовом (позивача за зустріним): Пекар А.О.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Акціонерне товариство "Альпарі Банк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛМЕКСОФТ" про розірвання договору та стягнення 296 119,60 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором №2410-2 з впровадження Програмного забезпечення "Система електронного документообігу і управління бізнес-процесами на базі платформи Almex ECM" від 27.12.2018 існують правові підстави для розірвання вищевказаного договору та стягнення з відповідача передоплати за договором у розмірі 296 119,60 грн.
У судовому засіданні 20.11.2019 суд на місці ухвалив задовольнити письмове клопотання відповідача про відкладення розгляду справи для можливості подання відзиву та зустрічної позовної заяви та відкласти підготовче засідання на 04.12.2019.
22.11.2019 через загальний відділ діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач не визнає позовні вимоги, частково не погоджується із обставинами на які посилається позивач та в цілому вважає позовну заяву необґрунтованою. У відзив відповідач також зазначає, що ним надано належні та достатні докази, які підтверджують те, що роботи за договором виконані в повному обсязі, будь-які порушення зі сторони відповідача щодо виконання робіт за договором відсутні, а відтак у суду відсутні підстави для розірвання договору №2410-2 від 27.12.2018.
Цією ж датою до канцелярії суду надійшло клопотання відповідача про витребування у позивача доказів, а саме: журналу відвідування фізичними особами приміщення АТ "Альпарі Банк", що знаходиться за адресою: с. Київ, вул. Антоновича, 40, за період з 27.12.2018 по 01.08.2019; у разі відсутності журналу, надати інший документ, в якому проводилась реєстрація фізичних осіб, які відвідували приміщення АТ "Альпарі Банк" за вищевказаний період.
Також 22.11.2019 відповідачем було подано зустрічну позовну заяву до Акціонерного товариства "Альпарі Банк" про стягнення заборгованості за договором №2410-2 від 27.12.2018 у розмірі 129 592,58 грн, з яких: 126 908,40 грн - основний борг, 907,48 грн - 3 % річних, 1 776,70 грн. - інфляційні втрати.
Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач за зустрічним позовом всупереч умовам договору №2410-2 від 27.12.2018 не виконав у повному обсязі своїх зобов`язань щодо розрахунку за виконані роботи, що стало наслідком виникнення у останнього заборгованості у розмірі 126 908,40 грн. та підставою для нарахування 3% річних та інфляційних втрат в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України.
04.12.2019 до Господарського суду м. Києві надійшла відповідь на відзив, з якої вбачається, що на думку позивача надані відповідачем договори та платіжні доручення можуть містити ознаки підроблення та були штучно створені після відкриття провадження.
04.12.2019 у судовому засіданні суд на місці ухвалив відмовити у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів по справі, продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів, задовольнити клопотання представника позивача та відкласти підготовче засідання на 22.01.2020.
12.12.2019 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив на зустрічний позов, в якому відповідач за зустрічним позовом зазначає, що останній не отримував Актів про надання послуг за Договором № 2410-2. Також, відповідач за зустрічним позовом вважає, що докази, на які посилається відповідач щодо направлення акту надання послуг, були штучно створені з метою ухилення від зобов`язань.
20.12.2019 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач за зустрічним позовом зазначає, що пояснення відповідача за зустрічним позовом щодо не отримання Акту надання послуг № 5 від. 31.07.2019 не відповідає дійсності та пояснення відповідача за зустрічним позовом щодо підроблення документів не підтверджена доказами.
21.01.2020 до канцелярії суду надійшли заперечення відповідача за зустрічним позовом на відповідь на відзив, з яких вбачається, що відповідач за зустрічним позовом просить про поновлення строків на долучення заяв свідків до матеріалів справи, які не було долучено з відзивом, оскільки у позивача за зустрічним позовом не виникало сумнівів у достовірності первинних документів.
21.01.2020 до суду надійшло клопотання позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позов) про призначення судової комп`ютерно - технічної експертизи, оскільки є необхідність у підтвердженні або спростуванні факту виконання робіт ТОВ "Алмексофт" за Договором № 2410-2, що є основним предметом доказування у справі.
22.01.2020 до Господарського суду м. Києва надійшло повторне клопотання позивача за первісним позовом про витребування доказів: у Фізичної особи - підприємця Шапошнікова Володимира Сергійовича інформацію щодо підтвердження або спростування укладення Договору №10012019 - 2 від 10.01.2019 субпідряду на виконання робіт з розробки програмного забезпечення, укладеного між ФОП Шапошніковим B.C. та ТОВ "АЛМЕКСОФТ"; у Столичної філії Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" інформацію щодо підтвердження або спростування дійсності операції згідно платіжного доручення №181 від 04.02.2019; у Фізичної особи - підприємця Чернець Олександра Олександровича інформацію щодо підтвердження або спростування укладення Договору №15012019 - 1 від 15.01.2019 субпідряду на виконання робіт з розробки програмного забезпечення, укладеного між ФОП Чернець О.О. та ТОВ "АЛМЕКСОФТ"; у Хмельницької філії Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" інформацію щодо підтвердження або спростування дійсності операції згідно платіжного доручення №175 від 04.02.2019; у Фізичної особи - підприємця Омельченка Віктора Миколайовича інформацію щодо підтвердження або спростування укладання Договору №10/01/2019 - 1 від 10.01.2019 субпідряду на виконання робіт з розробки програмного забезпечення, укладеного між ФОП Омельченко В.М. та ТОВ "АЛМЕКСОФТ"; у Акціонерного товариства "Альпарі Банк" інформацію щодо підтвердження або спростування дійсності операції згідно платіжного доручення №176 від 04.02.2019; у Фізичної особи - підприємця Агеєва Юрія Петровича інформацію щодо підтвердження або спростування укладання Договору №09012019 - 3 від 09.01.2019 субпідряду на виконання робіт з розробки програмного забезпечення, укладеного між ФОП Агеєвим Ю.П. та ТОВ "АЛМЕКСОФТ"; у Філії "Запорізьке регіональне упрі товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" підтвердження або спростування дійсності операції згідно доручення №179 від 04.02.2019; у Фізичної особи - підприємця Козлова Дениса Олеговича інформацію щодо підтвердження або спростування укладення Договору №09012019 - 1 від 09.01.2019 на виконання робіт з розробки програмного забезпечення, укладеного між ФОП Агеєвим Ю.П. та ТОВ "АЛМЕКСОФТ"; у Філії "КИЇВСІТІ" Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" інформацію щодо підтвердження або спростування дійсності операції згідно платіжного доручення №264 від 08.08.2019.
22.01.2020 у судовому засіданні суд на місці ухвалив задовольнити усне клопотання представника позивача у зв`язку з необхідністю ознайомитись позивача з матеріалами справи та відкласти підготовче засідання на 05.02.2020.
04.02.2020 до Господарського суду м. Києва надійшли письмові пояснення позивача, в яких останній зазначає, що не заперечує щодо призначення в справі судової комп`ютерно-технічної експертизи. При цьому, просить врахувати службову записку від 27.05.2019 аналітики операційного та прикладного програмного забезпечення Проектного офісу АТ "Альпарі банк" Луценко Д.В., в якій остання доповіла про стан впровадження програмного забезпечення, та викласти питання в наданій редакції.
20.08.2020 через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання КНДІ судових експертиз №7325/20-35 від 17.08.2020 про погодження терміну проведення експертизи, понад 90 календарних днів.
24.07.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛМЕКСОФТ" подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом заборгованість у розмірі 224 665,03 грн, з яких 126 908,40 грн - основна заборгованість за договором № 2410-2 від 27.12.2018, 79 070,46 грн - інфляційні втрати та 18 686,17 грн - 3% річних.
Протокольною ухвалою від 24.04.2024 відкладено підготовче засідання на 07.08.2024 за клопотанням представника відповідача за перевірним позовом.
У судовому засіданні 07.08.2024 судом оголошено протокольні ухвали прийняття до розгляду заяву ТОВ «АЛМЕКСОФТ» про збільшення розміру позовних вимог та відкладення підготовчого засідання на 10.09.2024.
Протокольною ухвалою від 10.09.2024 підготовче засідання відкладено на 02.10.2024.
У судовому засіданні 02.10.2024 судом задавлено клопотання представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустріним) надано час для ознайомлення з матеріалами справи та керуючись принципом розумності строків, у відповідності до ст. 6 Конвенції про захист прав людини, відклав підготовче засідання на 16.10.2024.
28.10.2024 до відділу діловодства суду представником Акціонерного товариства «АЛЬПАРІ» подано заяву про залишення позову без розгляду.
Цією ж датою, представником Акціонерного товариства «АЛЬПАРІ» подано клопотання про закриття провадження у справі.
29.10.2024 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС (зареєстровано 30.10.2024) Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛМЕКСОФТ» подано заяву про стягнення з Акціонерного товариства «АЛЬПАРІ» на користь Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛМЕКСОФТ» судових витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 задоволено заяву Акціонерного товариства «АЛЬПАРІ» про залишення позову без розгляду, первісний позов Акціонерного товариства «АЛЬПАРІ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛМЕКСОФТ" про розірвання договору та стягнення 296 119,60 грн залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, закрито провадження у справі за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛМЕКСОФТ» до Акціонерного товариства «АЛЬПАРІ» про стягнення 224 665, 03 грн на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛМЕКСОФТ» про стягнення судових витрат призначено до розгляду у судовому засіданні на 06.11.2024.
У судовому засіданні 06.11.2024 судом розглянуто матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛМЕКСОФТ» про стягнення судових витрат, заслухано доводи представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустріним) та встановлено наступне.
Так, ТОВ «АЛМЕКСОФТ» заявлено до стягнення з позивача за первісним позовом (відповідача за зустріним) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 75 489,29 грн та судового збору у розмірі 4 971,90 грн за подання зустрічного позову.
Як вбачається із матеріалів справи, у відзиві на позовну заяву за первісним позовом було вказано, що орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які відповідач за первісним позовом поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи становить 37 671,15 грн. Також у поданій ТОВ «Алмексофт» зустрічній позовній заяві було наведено попередній розрахунок суми судових витрат, що становить 40 000,00 грн.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).
За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).
Як встановлено судом, правова допомога надавалася ТОВ «АЛМЕКСОФТ» на підставі договору про надання правничої допомоги від 25.10.2019 року (далі - договір), який був укладений між Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Онопенко і Партнери» (далі - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛМЕКСОФТ» (далі - клієнт).
За умовами пункту 1.1 договору виконавець зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору.
Підпунктом 1 п. 1.2. договору встановлено, що відповідно до п. 1.1. цього договору виконавець надає клієнту послуги: в усіх судах України, зокрема в місцевих судах (в тому числі місцевих господарських судах).
За умовами п. 3.1. договору конкретний вид та обсяг послуг за цим договором узгоджується сторонами та закріплюється в окремому документі (далі - «Завдання»), що підписується обома сторонами та є невід`ємною частиною цього договору. В залежності від потреб клієнта та домовленостей сторін, на виконання цього договору, сторонами може бути узгоджене та підписане як одне завдання, так і декілька окремих завдань (пов`язаних або не пов`язаних між собою).
Згідно з п.п. 4.1.-4.5. договору за надані за цим договором послуги клієнт сплачує виконавцю гонорар, який визначається, виходячи з фактично витраченого часу та погодинних ставок спеціалістів виконавця (без врахування додаткових витрат тощо), та/або виходячи з фіксованої вартості за визначений об`єм послуг (без врахування додаткових витрат тощо).
Спосіб розрахунку гонорару (погодинний чи фіксований) та розмір гонорару виконавця визначається сторонами в завданні. Клієнт оплачує гонорар виконавцю за фактом наданих послуг, якщо сторони не домовляться про часткову або повну попередню оплату. Гонорар виконавця за цим договором не включає в себе додаткові витрати, які можуть бути понесені виконавцем у зв`язку з виконанням цього договору. Клієнт зобов`язується компенсувати виконавцю всі додаткові витрати. Додаткові витрати можуть включати витрати, пов`язані з поштовими відправленнями, кур`єрською доставкою, оплатою нотаріальних послуг, перекладом, телефонними переговорами, відрядженнями (проживанням, проїздом, перельотом тощо), сплатою офіційних платежів, а також інші витрати, пов`язані із наданням послуг. Додаткові витрати та їх розмір підлягають узгодженню між сторонами в письмовій або усній формі.
Відповідно до п.п. 4.7. - 4.8. договору клієнт зобов`язаний сплатити гонорар за надані згідно з цим договором послуги, протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту підписання Акту приймання-передачі наданих послуг, якщо інше не визначено сторонами в конкретному Завданні. Сторони залишають за собою право за взаємною згодою, та з урахуванням конкретних обставин, погоджувати інший порядок виконання послуг і сплати гонорару.
Матеріалами справи підтверджено, що 25.10.2019 між ТОВ «Алмексофт» та АО «ЮФ «Онопенко і Партнери» погоджено Завдання № 1, відповідно до п. 1.1. якого зазначено, що в рамках цього завдання виконавцем буде надано клієнту послуги шляхом здійснення захисту, представництва, надання правових консультацій, роз`яснень, складення документів правового характеру та інших послуг, передбачених в п.1.2. договору:
1.1.1. У судовій справі за позовом Акціонерного товариства «Альпарі Банк» до клієнта про розірвання договору №2410-2 з впровадження Програмного забезпечення «Система електронного документообігу і управління бізнес-процесами на платформі AlmexECM», укладеного 27.12.2018 між Акціонерним товариством «Альпарі Банк» та клієнтом та стягнення грошових коштів;
1.1.2. У судовій справі за зустрічним позовом клієнта до Акціонерного товариства «Альпарі Банк» про стягнення заборгованості згідно з актом надання послуг №5 від 31.07.2019 до договору №2410-2.
Розділом 2 Завдання до договору встановлено, що за надані за договором послуги клієнт сплачує виконавцю гонорар. Розмір гонорару виконавця згідно з цим Завданням складається з суми, визначеної на основі погодинних ставок спеціалістів виконавця, робочий час яких використовується для надання послуг, вказаних в п. 1.1. цього Завдання
Підпунктом 2.1.1. Завдання до договору визначено вартість 1 (однієї) робочої години спеціалістів виконавця (кожного окремо), яка використовується ними для надання послуг вказаних в п.1.1. цього Завдання: Партнер - 150 доларів США; Адвокат - 100 доларів США; Молодший юрист / Помічник адвоката - 50 доларів США.
Згідно з п. 2.1.5 Завдання до договору клієнт сплачує виконавцю попередню оплату в розмірі 37 671,15 грн, що є еквівалентом 1 500 доларів США 00 центів, згідно з офіційним курсом Національного банку України гривні до долару США на дату укладання цього Завдання, протягом 7 (семи) календарних днів з моменту його підписання Сторонами. Ця попередня оплата буде врахована Сторонами під час здійснення подальших взаєморозрахунків.
Гонорар виконавця, який сплачується клієнтом виконавцю, буде відображений в Акті приймання-передачі наданих послуг (або в Актах приймання-передачі наданих послуг) (п. 2.1.6.)
У випадку перевищення суми оплати наданих послуг, визначеної на основі погодинних ставок спеціалістів виконавця, робочий час яких використовується для надання послуг, сумі внесеної клієнтом попередньої оплати, порядок оплати різниці вартості наданих послуг та внесеної попередньої оплати узгоджується сторонами окремо (п. 2.1.8).
Як вбачається із матеріалів справи, 23.10.2024 між виконавцем та клієнтом складено акт приймання-передачі наданих послуг, який підписано електронним цифровим підписом 29.10.2024, у якому сторони зафіксували загальний обсяг наданих послуг та їх вартість, а саме: - 1 500 доларів США, 00 центів, що були сплачені в якості попередньої оплати та згідно з офіційним курсом Національного Банку України гривні до долару США станом на дату підписання Завдання №1 від 25 жовтня 2019 року до Договору становили 37 671, 15 грн та 915 доларів США, 00 центів, що згідно з офіційним курсом Національного Банку України гривні до долару США на дату підписання Акту приймання-передачі наданих послуг становить 37 818,14 грн.
При цьому, у вищевказаному акті сторони погодили, що клієнт не має до виконавця жодних претензій (в тому числі по об`єму, якості та строкам надання послуг).
Судом встановлено, що Василевич Діана Сергіївна та Пекар Анастасія Олексіївна є адвокатами в розумінні Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", що підтверджується інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України.
Частиною 4-5 ст. 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Так, відповідно до статті 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Приймаючи до уваги наведене вище в сукупності та з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених і поданих до суду відповідачем за первісним позовом (позивача за зустріним) документів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) і розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору та складності даної справи, з урахуванням обсягу наданих послуг (п.2 ч.5 ст. 129 ГПК України).
За таких обставин, виходячи з критеріїв складності справи, ціни позову, обсягу матеріалів, кількості підготовлених документів тае витраченого часу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для обмеження такого розміру з огляду на розумну необхідність судових витрат в даній справі та необхідність покладення на позивача за первісним позовом витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛМЕКСОФТ» на правову допомогу у розмірі 47 671,15 грн.
Крім цього у поданій заяві про стягнення судових витрат ТОВ «АЛМЕКСОФТ» просить стягнути з Акціонерного товариства «Альпарі» понесеного судового збору у розмірі 4 971,90 грн за подання зустрічного позову.
Частиною 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
Так, згідно приписів частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
Отже, враховуючи, що сплата заборгованості за зустрічним позовом була здійснена після звернення ТОВ «Алмексофт» до суду із зустрічним позовом та відкриття провадження у даній справі, та враховуючи заяву останнього, суд приходить до висновку, що судовий збір позивача за зустріним позовом у розмірі 4 971,90 грн (1 943,90 грн - при подачі зустрічного позову + 3 028,00 грн при подачі заяви про збільшення позовних вимог) підлягає відшкодуванню з АТ «Альпарі» на користь ТОВ «Алмексофт».
Керуючись ст. 129, 130, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
3. В іншій частині заяви відмовити.
4. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст складено 07.11.2024.
Суддя Л. Г. Пукшин