ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року

м. Київ

cправа № 926/869-б/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. (головуючий), Білоуса В.В., Картере В.І.

за участю секретаря судового засідання Громак В.О.,

учасники справи:

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Буковинська взуттєва фабрика "Кайрос"",

ліквідатор ТОВ "Кайрос" арбітражний керуючий Бурма С.В. - не з`явився,

кредитор - Головне управління Державної податкової служби у Чернівецькій області,

представник кредитора - Чумак Т.В. (в порядку самопредставництва, в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.) касаційну скаргу

Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області

на ухвалу Господарського суду Чернівецької області

від 16.05.2024

у складі судді: Ковальчук Т.І.,

та постанову Західного апеляційного господарського суду

від 07.08.2024

у складі колегії суддів: Желік М.Б. (головуюча), Орищин Г.В., Галушко Н.А.

у справі за заявою

Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Буковинська взуттєва фабрика "Кайрос""

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст руху справи

1. Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 28.03.2023 за заявою Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області (далі - ГУ ДПС у Чернівецькій області, кредитор) відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Буковинська взуттєва фабрика "Кайрос" (далі - ТОВ "Кайрос", боржник), введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Бурму Сергія Валерійовича.

2. Постановою Господарського суду Чернівецької області від 11.07.2023 ТОВ "Кайрос" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Бурму С.В.

3. 17.04.2024 ГУ ДПС у Чернівецькій області звернулося до Господарського суду Чернівецької області із заявою про визнання грошових вимог до боржника на суму 28 144,74 грн., які становить заборгованість зі сплати орендної плати за землю на підставі податкової декларації з плати за землю за 2023 рік від 03.02.2023.

4. 13.05.2024 ГУ ДПС у Чернівецькій області подало до суду уточнення до заяви про грошові вимоги до боржника, в якому зазначено, що станом на 17.04.2024 обліковується заборгованість ТОВ "Кайрос" до бюджету у сумі 28 144,47 грн. з орендної плати за землю у зв`язку з несплатою у встановлені законодавством строки податкового зобов`язання за період з червня до грудня 2023 року, яка виникла за результатами поданої боржником податкової декларації з плати за землю за 2023 рік, у тому числі по 4 020,67 грн. за червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та 4 020,72 грн. за грудень.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції за результатами розгляду заяви з грошовими вимогами

5. Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 16.05.2024 у справі №926/869-б/23 визнано грошові вимоги ГУ ДПС у Чернівецькій області до ТОВ "Кайрос" на суму 4 020,67 грн. податкового боргу зі сплати орендної плати за землю за податковий період червень 2023 року;

судовий збір у сумі 6 056,00 грн. на користь ГУ ДПС у Чернівецькій області включено до реєстру вимог кредиторів для задоволення в першу чергу;

грошові вимоги ГУ ДПС у Чернівецькій області до ТОВ "Кайрос" на суму 24 124,07 грн. з орендної плати за землю за податкові періоди липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2023 року - відхилено.

5. Постановляючи оскаржену ухвалу, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що грошові вимоги ГУ ДПС у Чернівецькій області в сумі 4 020,67 грн. податкового боргу зі сплати орендної плати за землю за податковий період червень 2023 року є поточними вимогами, які виникли до визнання боржника банкрутом, тому підлягають визнанню для задоволення в третю чергу (п.3 ч.1 ст.64 Кодексу України з процедур банкрутства).

6. Суд першої інстанції зауважив на тому, що подання боржником, щодо якого введено ліквідаційну процедуру (процедуру погашення боргів), декларацій до контролюючого органу не є підставою виникнення у такого боржника зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав в період після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом.

7. Отже, вимоги на суму 24 124,07 грн. з орендної плати за землю за податкові періоди липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2023 року, які виникли і строк сплати яких настав після 11.07.2023, не підлягають визнанню.

8. Під час розгляду заяви ГУ ДПС у Харківській області господарським судом першої інстанції встановлено:

8.1. Платник податків ТОВ "Кайрос" подало 03.02.2023 до ГУ ДПС у Чернівецькій області податкову декларацію № 2856424 з плати за землю за 2023 рік, згідно якої задекларувало податкове зобов`язання з орендної плати за землю на річну суму 48 248,09 грн., зі сплатою за кожний звітний період відповідних сум зобов`язання.

8.2. Податкове зобов`язання банкрута зі сплати орендної плати за землю в сумі 4 020,67 грн. за звітний період червень 2023 року виникло з 01.07.2023 (до прийняття судом постанови від 11.07.2023 про визнання ТОВ "Буковинська взуттєва фабрика "Кайрос" банкрутом) і мало бути сплачено до 31.07.2023 року.

8.3. Податкові зобов`язання ТОВ "Буковинська взуттєва фабрика "Кайрос" з плати за землю за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад і грудень 2023 року згідно з податковою декларацією з плати за землю за 2023 рік № 2856424 від 03.02.2023 виникли і строк сплати їх настав після прийняття судом постанов від 11.07.2023 року про визнання боржника банкрутом.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

9. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 07.08.2024 в задоволенні вимог апеляційної скарги ГУ ДПС у Чернівецькій області відмовлено.

Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 16.05.2024 у справі №926/869-б/23 залишено без змін.

10. Апеляційний господарський суд погодився з висновком суду першої інстанції про те, що подання боржником, щодо якого введено ліквідаційну процедуру (процедуру погашення боргів), декларацій до контролюючого органу не є підставою виникнення у такого боржника зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав в період після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом.

11. Отже, вимоги на суму 24 124,07 грн. з орендної плати за землю за податкові періоди липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2023 року, які виникли і строк сплати яких настав після 11.07.2023, не підлягають визнанню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

12. ГУ ДПС у Чернівецькій області звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 16.05.2024 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 07.08.2024 у справі №926/869-б/23, з вимогою скасувати оскаржені судові рішення в частині відхилених грошових вимог, в цій частині прийняти нове рішення, яким грошові вимоги ГУ ДПС у Чернівецькій області до ТОВ "Кайрос" на суму 24 124,07 грн. з орендної плати за землю за податкові періоди липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2023 року визнати в повному обсязі.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

13. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 926/869-б/23 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Васьковський О.В., суддя - Пєсков В.Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2024.

14. Ухвалою Верховного Суду від 07.10.2024 відкрито касаційне провадження у справі № 926/869-б/23 за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Чернівецькій області на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 16.05.2024 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 07.08.2024. Судове засідання призначено на 05.11.2024, про що повідомлено всіх учасників судового процесу.

15. 09.10.2024 до Верховного Суду від ТОВ "Кайрос" надійшов відзив на касаційну скаргу з запереченнями проти вимог та доводів скаржника, з вимогою оскаржені судові рішення залишити без змін.

16. 15.10.2024 засобами електронного зв`язку на адресу Касаційного господарського суду від ГУ ДПС у Чернівецькій області, надійшло клопотання про проведення судового засідання у справі № 926/869-б/23 в режимі відеоконференції.

17. Ухвалою Верховного Суду від 21.10.2024 клопотання ГУ ДПС у Чернівецькій області про проведення судового засідання дистанційно у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

Ухвалено проведення судового засідання в режимі відеоконференції здійснити за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.

18. У зв`язку з відпусткою суддів Пєскова В.Г. та Васьковського О.В. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 926/869-б/23 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Картере В.І., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2024.

19. В судовому засіданні 05.11.2024 (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.) представниця ГУ ДПС у Чернівецькій області повністю підтримала вимоги касаційної скарги за доводами викладеними в ній, просила Суд ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 16.05.2024 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 07.08.2024 у справі №926/869-б/23 в частині відхилених грошових вимог скасувати, в цій частині прийняти нове рішення, яким грошові вимоги ГУ ДПС у Чернівецькій області до ТОВ "Кайрос" на суму 24 124,07 грн. з орендної плати за землю за податкові періоди липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2023 року визнати в повному обсязі.

20. Інші учасники провадження у справі у судове засідання повноважених представників не направили.

Про дату, час та місце розгляду касаційної скарги учасники справи були повідомлені належним чином.

Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, а ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду несе учасник справи, який подав відповідну заяву, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників учасників судового процесу, які не з`явились.

21. Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання (05.11.2024) від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 05.11.2024.

22. Враховуючи положення Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX), Указу Президента України від 23.07.2024 № 469/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 23.07.2024 № 3891-IX, Верховний Суд розглядає справу № 926/869-б/23 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника

(ГУ ДПС у Чернівецькій області)

23. В обґрунтування вимог касаційної скарги заявник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування частини 1 статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) у подібних правовідносинах.

Доводи боржника

(ТОВ "Кайрос")

24. Боржник доводить, що у ТОВ "Кайрос", як визнаного судом банкрута, в силу статті 59 КУзПБ, не виникали податкові зобов`язання зі сплати орендної плати за землю комунальної власності починаючи з липня 2023.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

25. Відповідно до вимог статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі- ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

26. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

27. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

28. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

29. Враховуючи встановлені приписами статті 300 ГПК України межі перегляду справі судом касаційної інстанції, виходячи зі змісту доводів та вимог касаційної скарги, предметом касаційного перегляду є ухвала Господарського суду Чернівецької області від 16.05.2024 та постанова Західного апеляційного господарського суду від 07.08.2024 у справі № 926/869-б/23 в частині відхилених грошових вимог ГУ ДПС у Чернівецькій області в сумі 24 124,07 грн. з орендної плати за землю за податкові періоди липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2023 року.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

30. За змістом статті 1 КУзПБ грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України, зокрема до грошових зобов`язань належать зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

31. Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство (після відкриття провадження) та порядок розгляду судом відповідних заяв визначені, зокрема статтями 45, 46, 47 КУзПБ (статті 23 - 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

32. В силу вказаних вище норм, під час розгляду заявлених до боржника кредиторських вимог, суд має з`ясовувати правову природу таких вимог, надати правову оцінку доказам поданим заявником на підтвердження його вимог до боржника, аргументам та запереченням боржника чи інших кредиторів щодо задоволення таких вимог, перевірити дійсність заявлених вимог, з урахуванням чого встановити наявність підстав для їх визнання чи відхилення (повністю або частково).

33. Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в цьому випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником; надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України).

34. Покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог (постанова від 27.08.2020 у справі № 911/2498/18; від 13.09.2022 у справі № 904/6251/20).

35. Заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство.

36. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17.

37. Предметом перегляду, в цьому випадку, є правомірність відхилення судами першої та апеляційної інстанції грошових вимог ГУ ДПС у Чернівецькій області в сумі 24 124,07 грн.

38. Судами попередніх інстанцій встановлено, що грошові вимоги ГУ ДПС у Чернівецькій області обґрунтовано несплатою орендної плати за землю за 2023 рік на суму 28 144,74 грн.

39. На підтвердження суми заборгованості кредитор надав суду податкову декларацію з плати за землю від 03.02.2023, інтегровані картки платника податків по орендній платі з юридичних осіб та облікові дані.

40. Згідно з відомостями, відображеними у цих документах, ТОВ "Кайрос" задекларувало податкове зобов`язання з орендної плати за землю на річну суму 48 248,09 грн., зі сплатою за кожний місяць з січня до листопада 2023 року 4 020,67 грн. та 4 020,72 грн. за грудень 2023 року.

43. Судами відхилені заявлені кредиторські вимоги контролюючого органу в сумі 24 124,07 з тих підстав, що податкові зобов`язання ТОВ "Кайрос" з плати за землю за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад і грудень 2023 року згідно з податковою декларацією з плати за землю за 2023 рік № 2856424 від 03.02.2023 виникли і строк сплати їх настав після прийняття судом постанови від 11.07.2023 про визнання боржника банкрутом.

44. З цього приводу колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне:

45. Розгляд та визнання грошових вимог податкових органів у процедурах банкрутства здійснюється судами з врахуванням особливостей виникнення (припинення) податкових зобов`язань боржника згідно з вимогами ПК України, які є спеціальними нормами права, що регулюють ці питання, якщо такі зобов`язання виникають до моменту відкриття провадження у справі про банкрутство.

46. Порядок виникнення грошових зобов`язань щодо сплати податків та зборів визначений ПК України, положеннями пунктів 1.1. та 1.3 статті 1 якого унормовано, що цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Однак, питання погашення податкового боргу з осіб, на яких поширюються процедури, визначені КУзПБ, регулюються цим Кодексом.

47. Податковий кодекс України дає визначення грошового зобов`язання, яке є спеціальним для цілей податкового законодавства, а саме - грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня (п. 14.1.39. ПКУ).

48. Податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

49. Згідно з пунктом 31.1 статті 31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

50. З огляду на положення статей 45 - 47 КУзПБ, податковий орган, так само як і інші конкурсні кредитори, повинен подати до господарського суду вимоги до боржника щодо його грошових зобов`язань по сплаті податків і зборів, що виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство разом з документами, що ці зобов`язання підтверджують, а господарський суд зобов`язаний розглянути всі вимоги та заперечення проти них на підставі поданих кредитором і боржником документів, оцінити правомірність цих вимог незалежно від наявності в адміністративному суді спору щодо неузгодженого податкового зобов`язання, з якого сформована кредиторська вимога податкового органу.

51. Відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 59 КУзПБ з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

52. У постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 19.01.2021 у справі №916/4181/14 міститься правовий висновок, згідно якого боржник у справі про банкрутство, щодо якого ухвалене рішення про визнання його банкрутом, на підставі положень статті 38 Закону про банкрутство має право на легітимне очікування бути звільненим від податкового обов`язку щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав у період після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом. Легітимні очікування боржника безпосередньо випливають із частини другої статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Характеристика очікувань боржника як легітимних поєднує в собі їх законність, яка зумовлена реалізацією особою належного їй суб`єктивного права, та обґрунтованість, тобто зумовлену законом раціональність сподівань учасників суспільних відносин. Звільнення від обов`язку щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав у період після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, передбачено законом (частина перша статті 38 Закону про банкрутство, частина перша статті 59 КУзПБ), що в свою чергу зумовлює раціональне сподівання такого боржника на те, що після встановлення його неплатоспроможності у нього не виникають додаткові зобов`язання. Причому на такі сподівання боржника не впливають вчинені ліквідатором непослідовні дії з подання звітності до податкового органу.

53. Подання боржником, щодо якого введено ліквідаційну процедуру, декларацій до контролюючого органу не є підставою виникнення у такого боржника зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав в період після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом (висновок Верховного Суду, викладений у постановах від 12.03.2019 у справі №910/14827/16, від 07.10.2020 у справі №15/293-б).

54. З огляду на такі правові висновки Верховного Суду щодо застосування приписів абзацу четвертого частини першої статті 59 КУзПБ (аналогічного абзацу четвертого частини першої статті 38 Закону про банкрутство) та беручи до уваги встановлені судами обставини щодо настання терміну сплати податкових зобов`язань в період після прийняття постанови про визнання Боржника банкрутом, колегія суддів касаційного суду вважає правомірними висновки судів попередніх інстанцій про відхилення грошових вимог податкового органу до ТОВ "Кайрос" на загальну суму 24 124,07 грн. з плати за землю за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад і грудень 2023 року згідно з податковою декларацією з плати за землю за 2023 рік № 2856424 від 03.02.2023.

55. Вищевикладена правова позиція Верховного Суду також спростовує доводи ГУ ДПС у Чернівецькій області про необхідність визнання грошових вимог податкового органу з тих підстав, що податкові зобов`язання були самостійно задекларовані Боржником, а відтак є узгодженими та не підлягають оскарженню.

56. Зазначене свідчить про те, що місцевим та апеляційним господарськими судами обґрунтовано враховано правові висновки Верховного Суду щодо застосування приписів абзацу четвертого частини першої статті 59 КУзПБ у подібних правовідносинах, натомість доводи скаржника у цій частині зводяться до помилкового тлумачення ним норм права.

57. Доводи скаржника про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування частини 1 статті 59 КУзПБ спростовуються вказаним вище, не доводять помилковості, неясності чи неузгодженості висновків Верховного Суду (постанови 12.03.2019 у справі №910/14827/16, від 19.01.2021 у справі № 916/4181/14, від 07.10.2020 у справі №15/293-б) про застосування приписів абзацу четвертого частини першої статті 59 КУзПБ у подібних правовідносинах, а саме щодо неможливості визнання вимог податкового органу за податковими зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство, термін сплати яких (зобов`язань) настав у період після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом.

58. За наведеного вище, колегія суддів вважає, що судами попередніх інстанцій прийнято вірне рішення щодо відхилення заявлених ГУ ДПС у Чернівецькій області грошових вимог до ТОВ "Кайрос", доводи скаржника за змістом зводяться до незгоди з рішенням суду першої та апеляційної інстанції, а також до переоцінки доказів та встановлених обставин, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

59. Відповідно до пункту 1) частини 1 статті 308 ГПК України, суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

60. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 ГПК України).

61. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

62. Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації"), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

62. Враховуючи наведене вище, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав задоволення касаційної скарги та необхідність залишення ухвали Господарського суду Чернівецької області від 16.05.2024 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 07.08.2024 у справі № 926/869-б/23 в частині відхилених грошових вимог ГУ ДПС у Чернівецькій області в сумі 24 124,07 грн. з плати за землю за податкові періоди липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2023 року без змін.

Судові витрати

63. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенням без змін оскаржених судових рішень, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на заявника.

На підставі викладеного та керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 16.05.2024 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 07.08.2024 у справі №926/869-б/23 в частині відхилених грошових вимог ГУ ДПС у Чернівецькій області в сумі 24 124,07 грн. з орендної плати за землю за податкові періоди липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді В.В. Білоус

В.І. Картере