ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2024м. ДніпроСправа № 904/3914/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова компанія "ПРОМІМПЕКС"

до Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат"

про стягнення боргу за договором поставки

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 201 539,74 грн. - боргу, 2 224,00 грн. - 3 % річних, 7 361,57 грн. - пені, 4 955,90 грн. - судового збору та розірвати Договір поставки № 59 від 17.01.2024 укладений між Позивачем та Відповідачем, мотивуючи неналежним виконанням Договору № 59 від 17.01.2024.

Господарський суд Дніпропетровської області 09.09.2024 відкрив провадження у справі №904/3914/24 та призначив її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо порядку розгляду справи від сторін не надходило. Суд запропонував Відповідачеві, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивача, протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.

Враховуючи, що Відповідач зареєстрував електронний кабінет, відповідно до ч.7 ст.6 ГПК України ухвала суду вручалася йому в електронній формі шляхом направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Пунктом 2 ч.6 ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, Відповідачі є обізнаними про вирішення спору, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа.

Всупереч пропозицій суду, викладених в ухвалі від 09.09.2024, Відповідач відзив на позовну заву не надав, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

17.01.2024 сторони уклали Договір поставки № 59 (далі Договір), за п. 1.1. якого Постачальник (Позивач) зобов`язується поставити і передати у власність Покупця (Відповідача), а Покупець прийняти й оплатити товар, у порядку й на умовах, передбачених даним договором.

Найменування, кількість, комплектність товару узгоджується сторонами у специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного договору (п. 1.2. Договору).

Право власності на товар переходить від Постачальника до Покупця після прийняття товару за кількістю та якістю, й підтверджується Актом приймання товару, який складається Покупцем в односторонньому порядку, якщо відсутні зауваження до якості товару, або в двосторонньому порядку, після усунення виявлених зауважень до кількості та якості товару (п. 1.3. Договору).

Базові умови поставки товару визначаються відповідно до умов Інкотермс (у редакції 2010) і закріплюються в специфікаціях (п. 3.1. Договору).

Товар за даним договором поставляється у строки, зазначені в специфікаціях до даного Договору (п. 3.2. Договору).

Ціна за одиницю товару встановлюється сторонами у специфікаціях (п. 4.1. Договору).

Загальна сума Договору визначається загальною вартістю товару, що підлягає поставці у відповідності зі специфікаціями до даного Договору. Орієнтовна вартість даного Договору, на момент його укладення, становить 670 683,12 грн., у тому числі ПДВ 111 780,52 грн. (п. 4.2. Договору).

Розрахунки за поставку товару здійснюються в національній валюті України (п. 4.3. Договору).

Оплата здійснюється в порядку й у строки, передбачені специфікаціями до даного Договору (п. 4.4. Договору).

У випадку порушення зобов`язання, що виникає з даного Договору, сторона несе відповідальність, встановлену даним Договором і чинним законодавством України (п. 7.1. Договору).

У випадку порушення Покупцем строків розрахунків за Договором Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення, яка розраховується з 10 банківського дня з моменту настання прострочення у відсотках, шляхом її ділення на 365 днів та множення на кількість днів прострочення (п. 7.6. Договору).

Даний Договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє по 31 грудня 2024 року (п. 10.1. Договору).

В подальшому сторони підписали Специфікації № 1 від 17.01.2024 та № 2 від 29.01.2024, відповідно до яких товар поставляється на умовах: СРТ - склад Покупця м.Кривий Ріг (Інкотермс 2010) (п. 2 Специфікацій № 1, 2).

Строк поставки товару: протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової заявки Покупця (п. 4 Специфікацій № 1, 2).

Порядок оплати товару: протягом 5 календарних днів по факту поставки товару виключно за умови надання належно оформлених оригіналів рахунків-фактур, видаткових накладних. На товар, що ввезений на митну територію України, Постачальник надає засвідчені належним чином копії вантажних митних декларацій. Одночасно з товаром Постачальник надає Покупцеві необхідну технічну документацію на товар: сертифікат якості та/або паспорт (п. 5 Специфікацій № 1, 2).

Особливі умови: У зв`язку з тим, що товар від компанії ТОВ "ТПК Промімпекс", має 100% валютну складову, розрахунок з компанією здійснюється в грн. з ПДВ з прив`язкою до курсу ЄВРО з НБУ на 13.12.2023. При зміні курсу НБУ на день оплати +-5% щодо розрахункового курсу НБУ на 13.12.2023, вартість товару підлягає пропорційному перерахунку. Постачання імпортного товару супроводжується наданням копії ВМД (форма МД-2/ МД-3 без фінансових показників, але з обов`язковими відкритими, як мінімум, нижче вказаними полями: No2 "Відправник/Експортер", No8 "Одержувач", No31 "Вантажні місця" та опис товарів", А "Митний орган відправлення/ експорту/ призначення"). Товар виробництва РФ та РБ, а також поставка від українських постачальників, які пов`язані з РФ і РБ не допускається (п. 8 Специфікацій № 1, 2).

Позивач отримав від Відповідача заявку № 53-15/178 від 06.03.2024, в якій останній просив у березні 2024 року поставити за Договором поставки № 59 від 17.01.2024 товар на загальну суму 176 894,40 грн.

Позивач виконав заявку Відповідача, поставивши товар на загальну суму 176 894,40 грн., що підтверджується видатковими накладними № ТП-00001198 від 18.03.2024 на суму 163 588,80 грн., № ТП-00001545 від 04.04.2024 на суму 13 305,60 грн., підписаними сторонами без зауважень.

За даними Позивача, Відповідач за поставлений товар не розрахувався, у зв`язку з чим, за останнім обліковується борг у розмірі 176 894,40 грн.

Позивач зареєстрував податкові накладні № 290 від 18.03.2024 на суму 163 588,80 грн. та № 97 від 04.04.2024 на суму 13 305,60 грн.

19.06.2024 Позивач направив Відповідачеві пропозицію № 04-01/39 від 19.06.2024 про виконання зобов`язання щодо оплати вартості отриманого товару, з урахуванням курсу євро, в сумі 192 445,60 грн. та розірвання договору, в якій пропонував протягом 5 календарних днів від дня отримання даної пропозиції оплатити заборгованість за отриманий товар в сумі 192 445,60 грн. та розірвати договір шляхом підписання додаткової угоди. У разі невиконання заявлених у цій пропозиції вимог у повному обсязі Позивач звернеться до суду за примусовим задоволенням вимог.

За даними Позивача, зазначена пропозиція залишена Відповідачем без відповіді та задоволення.

З посиланням на ст. 625 ЦК України на борг Відповідача Позивач нарахував 2 224,00 грн. 3 % річних за період з 01.04.2024 по 02.09.2024 та з посиланням на п. 7.6. Договору, нарахував 7 361,57 грн. пені за період з 15.04.2024 по 02.09.2024.

Всі нарахування проводилися окремо за кожною видатковою накладною.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є факт поставки Позивачем товару Відповідачеві, настання/ненастання строку оплати, обґрунтованість стягуваних сум, наявність підстав для розірвання Договору.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 611 ЦК України встановлено, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч. 2 ст. 651 ЦК України).

Згідно зі ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростував.

Перевіривши надані докази, суд погоджується з позицією Позивача.

Так, 17.01.2024 сторони уклали Договір поставки № 59, за п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупця, а Покупець прийняти й оплатити товар, у порядку й на умовах, передбачених даним договором.

Найменування, кількість, комплектність товару узгоджується сторонами у специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного Договору (п. 1.2. Договору).

Пунктом 4.1. Договору, сторони погодили, що ціна за одиницю товару встановлюється сторонами у специфікаціях.

Порядок оплати товару: протягом 5 календарних днів по факту поставки товару виключно за умови надання належно оформлених оригіналів рахунків-фактур, видаткових накладних. На товар, що ввезений на митну територію України, Постачальник надає засвідчені належним чином копії вантажних митних декларацій. Одночасно з товаром Постачальник надає Покупцеві необхідну технічну документацію на товар: сертифікат якості та/або паспорт (п. 5 Специфікацій № 1, 2).

Позивач поставив Відповідачеві товар на загальну суму 176 894,40 грн., що підтверджується видатковими накладними № ТП-00001198 від 18.03.2024 на суму 163 588,80 грн., № ТП-00001545 від 04.04.2024 на суму 13 305,60 грн., підписаними сторонами без зауважень.

Так, строк на оплату поставленого товару настав, Відповідач за поставлений товар не розрахувався, у зв`язку з чим, станом на день оплати, за останнім обліковується борг у розмірі 176 894,40 грн.

Пунктом 8 Специфікацій № 1,2 передбачено особливі умови: У зв`язку з тим, що товар від компанії ТОВ "ТПК Промімпекс", має 100% валютну складову, розрахунок з компанією здійснюється в грн. з ПДВ з прив`язкою до курсу ЄВРО з НБУ на 13.12.2023. При зміні курсу НБУ на день оплати +-5% щодо розрахункового курсу НБУ на 13.12.2023, вартість товару підлягає пропорційному перерахунку. Постачання імпортного товару супроводжується наданням копії ВМД (форма МД-2/ МД-3 без фінансових показників, але з обов`язковими відкритими, як мінімум, нижчевказаними полями: No2 "Відправник/Експортер", No8 "Одержувач", No31 "Вантажні місця" та опис товарів", А "Митний орган відправлення/ експорту/ призначення"). Товар виробництва РФ та РБ, а також поставка від українських постачальників, які пов`язані з РФ і РБ не допускається.

Станом на день проведення розрахунків стягуваної суми (02.09.2024), офіційний курс євро за НБУ становить 45,5018, що є більше від розрахункового курсу НБУ (13.12.2023) на 13,93 %, у зв`язку з чим, борг Відповідача за поставлений товар становить 201 539,74 грн.

Дослідивши надані до матеріалів справи докази (Договір, специфікації, видаткові накладні) беручи до уваги відсутність заперечень Відповідача (у тому числі щощо відсутності належно оформлених оригіналів рахунків-фактур, видаткових накладних), суд визнає обґрунтованою та підтвердженою матеріалами справи вимогу про стягнення основного боргу 201 539,74 грн.

Перевіривши розрахунки Позивача, за допомогою "Юридична інформаційно-пошукова система "Законодавство", суд встановив, що розрахунки 3 % річних проведено правильно, нарахування пені проведено неправильно.

Так, за перерахунок суму пеня за період з 15.04.2024 по 02.09.2024 становить 6 840,40 грн.

Всі нарахування проводилися окремо за кожною видатковою накладною.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у розмірі: 201 539,74 грн. основного боргу, 2 224,00 грн. 3 % річних, 6 840,40 грн. пені, решта позовних вимог не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги Позивача про розірвання Договору, судом встановлено, що Відповідачем допущено прострочення з оплати за поставлений товар більше ніж на п`ять місяців.

Зі змісту ст. 15, 16 ЦК України, ст. 20 ГК України слідує, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб та в порядку, що встановлений договором або законом.

Безпідставне невиконання Відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати за поставлений товар вважається істотним порушенням Договору, що, в силу ст. 651 ЦК України, дає підстави для розірвання договору в судовому порядку за ініціативою сторони Договору, в даному випадку Позивача.

Згідно ч. 5 ст. 188 ГК України, якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається змінений або розірваний з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставин, суд вважає, що позовна вимога про розірвання Договору поставки № 59 від 17.01.2024 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати у справі слід покласти на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" (50029, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Симбірцева, 1-А, код 00191307) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова компанія Промімпекс" (04073, м. Київ, вул. Сирецька, буд. 96, кім. 8, код 38233883) 201 539,74 грн. основного боргу, 2 224,00 грн. 3 % річних, 6 840,40 грн. пені, 4 949,65 грн. судового збору.

Розірвати Договір поставки № 59 від 17.01.2024, укладений Акціонерним товариством "Криворізький залізорудний комбінат" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова компанія Промімпекс".

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України.

Суддя С.Г. Юзіков