номер провадження справи 18/131/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
05.11.2024 справа № 908/1777/24
м.Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді: Левкут Вікторії Вікторівни,
при секретарі судового засідання Непомнящій Н.П.,
розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі № 908/1777/24
за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про визнання недійсними рішення загальних зборів, правління та скасування реєстраційних дій
учасники справи:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
До Господарського суду Запорізької області через підсистему "Електронний суд" надійшла позовна заява ОСОБА_1 (представник адвокат Балабко А.В.) до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Миколи Краснова 4", в якій позивач просив:
Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2024 справу № 908/1777/24 передано на розгляд судді Левкут В.В.
Рішенням від 08.10.2024, повний текст якого складено та підписано 21.10.2024, позов задоволено частково. Визнано недійсним (протиправним) рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Миколи Краснова 4" (), яке оформлене протоколом № 2 від 02.04.2023. Визнано недійсним (протиправним) рішення правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Миколи Краснова 4" (), оформлене протоколом правління № 4 від 24.04.2023. Визнано недійсним (протиправним) рішення правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Миколи Краснова 4" (), оформлене протоколом правління № 6 від 02.08.2023. Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Миколи Краснова 4" на користь ОСОБА_1 7267,20 грн. судового збору. В частині похідної вимоги позивача про скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу суд відмовив через передчасність.

Представник позивача у судовому засіданні 08.10.2022 заявив про намір подати протягом п`яти днів докази щодо витрат на правову допомогу.

Від позивача 14.10.2024 (зареєстровано 15.10.2024) надійшла заява про розподіл судових витрат та стягнення з відповідача 22000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Згідно із протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.10.2024 заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 908/1777/24 передано на розгляд судді Левкут В.В.

Ухвалою від 15.10.2024 заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі № 908/1777/24 прийнято до розгляду, розгляд заяви призначено на 05.11.2024.

В обґрунтування заяви щодо стягнення з відповідача 22000,00 грн. на правову допомогу представник позивача, посилаючись на ч. 8 ст. 129 ГПРК України, вказав, що відповідно до умов укладеного ОСОБА_1 та адвокатом Балабком Андрієм Вікторовичем договору про надання правничої допомоги від 17.04.2023 за правничу допомогу Клієнт сплачує Адвокату Балабку Андрію Вікторовичу винагороду (гонорар) обумовлену додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною Договору. Додатковою угодою від 10.07.2024 визначено, що розмір гонорару у справі за участь Адвоката Балабка А.В. у розгляді справи №908/1777/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Миколи Краснова 4" становить 22000,00 грн.

Від відповідача шляхом застосування підсистеми "Електронний суд" 14.10.2024 надійшли заперечення на заяву про розподіл судових витрат. Відповідач вказав, що заява позивача не підлягає задоволенню, оскільки до попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат позивачем віднесено 14000,00 грн. витрат на правову допомогу, але до заяви про розподіл судових витрат позивачем надано договір про надання юридичної допомоги від 17.04.2023, додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги та акт № 2 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правничої допомоги. Наведене, за доводам відповідача, свідчить про існування декількох договорів, укладених адвокатом Балабко А.В. та Соколовою В.М. Договір про надання правової допомоги від 17.04.2023 позивачем не надано. Крім того відповідач вказує на те, що договором про надання юридичної допомоги від 17.04.2023 не визначено розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а додаткова угода до договору про надання правничої допомоги від 17.04.2023 укладена 10.07.2024, тобто після подання позову, і розмір витрат та обсяги в ній відрізняються від позицій позовної заяви. Відповідач зазначив, що клопоче про зменшення розміру витрат на правову допомогу, які можливо підлягають розподілу між сторонами, та просить відмовити ОСОБА_1 у їх стягненні.

За змістом ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Позивач та відповідач представників у судове засідання не направили, надавши 04.11.2024 суду відповідні заяви про розгляд заяви без участі їх представників.

Зважаючи на обмежений статтею 244 ГПК України строк розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, заява розглядається за відсутності представників сторін, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі № 908/1777/24, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, відповідно до приписів ч. 5 ст. 129 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Виходячи з аналізу вказаних статей, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд повинен виходити з критеріїв складності справи, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану клієнта, а також виходити з принципів розумності з врахуванням витраченого адвокатом часу задля надання такої допомоги.

Відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою послуг адвоката з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Згідно з позовною заявою позивач, відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України зазначав про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу у сумі 14000,00 грн.

У судовому засіданні 08.10.2024 представник позивача зазначав про наявність наміру подати докази понесення витрат на правничу допомогу, відповідно до вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України.

На підтвердження здійснення витрат на оплату послуг з надання правової допомоги представником позивача надано копії: ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АН №1119982 від 20.05.2024, договору про надання юридичної допомоги від 17.04.2023, додаткової угоди від 10.07.2024 до договору про надання правничої допомоги від 17.04.2023, акта приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 10.10.2024 до договору про надання правничої допомоги від 17.04.2023, фіскального чеку від 14.10.2024 щодо сплати Адвокату 22000,00 грн. за представництво інтересів ОСОБА_1 в судовій справі № 908/1777/24 в Господарському суді Запорізької області.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 (Клієнт) та адвокатом Балабком Андрієм Вікторовичем (Адвокат) укладений договір про надання юридичної допомоги від 17.04.2023, за умовами якого Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе обов`язок по представництву інтересів Клієнта, зокрема, бути представником в судах та спеціалізованих судах всіх рівнів та користуватися всіма наданими позивачу процесуальними правами.

Відповідно до п. 5 цього договору за здійснення юридичної допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар, обумовлений додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною даного договору.

За визначенням п. 13 договору, цей договір є безстроковим, вступає в силу з 17.04.2023 і діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків за даним договором. Припиняє свою дію за угодою сторін.

Додатковою угодою від 10.07.2024 до договору про надання правничої допомоги від 17.04.2023 Клієнтом та Адвокатом узгоджено наступне:

1. Адвокат надає, а Клієнт приймає правничу допомогу по здійсненню представництва та захисту інтересів Клієнта у справі № 908/177/24 у Господарському суду Запорізької області.

2. Сторони визначили наступну вартість наданих послуг: підготовка позицій по справі - 5000,00 грн., підготовка позовної заяви - 5000,000 грн., підготовка заяви про забезпечення позову - 5000,00 грн., підготовка відповіді на відзив - 5000,00 грн., підготовка клопотання - 1500,00 грн.. участь у судовому засіданні - 3000,00 грн., отримання доказів по справі - 1000,00 грн., ознайомлення з матеріалам справи - 500,00 грн., одноразовий гонорар адвокати за супроводження справи в Господарському суді Запорізької області - 10000,00 грн.

Згідно із Актом № 2 приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 10.10.2024 до договору про надання правничої допомоги від 17.04.2023 Клієнтом та Адвокатом узгоджено, що Виконавець надав, а Клієнт прийняв правничу допомогу по здійсненню представництва та захисту інтересів Клієнта по справі № 908/1777/24 у Господарському суду Запорізької області, а саме:

- підготовка позовної заяви - 5000,00 грн.,

- підготовка заяви про забезпечення позову - 5000,00 грн.,

- підготовкам двох клопотань - 3000,00 грн.,

- участь у трьох судових засіданнях - 9000,00 грн.

Загальна вартість послуг Виконавця за цим Актом складає 22000,00 грн. без ПДВ.

Позивачем надані послуги оплачені, що підтверджується фіскальним чеком на суму 22000,00 грн.

Абзацами 1, 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. Аналогічну правову позицію викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування названих витрат, крім судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним. У зв`язку з цим суд з урахуванням обставин конкретної справи, зокрема, ціни позову може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач, надавши клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, не зазначив, в чому саме полягає неспівмірність заявленого розміру адвокатських витрат наданим адвокатом послугам у даній справі.

Суд враховує, що Актом № 2 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 10.10.2024 сторони узгодили детальний опис та вартість наданих Адвокатом послуг.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану роботу, закріпленому у статті 43 Конституції України. Аналогічну правову позицію викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

Відповідно до висновків, викладених Великою Палатою Верховного Суду в додатковій постанові від 19.02.2021 у справі № 755/9215/15ц, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Правомірність та дійсність понесення позивачем відповідних витрат підтверджується матеріалами справи.

Посилання відповідача на розбіжність у визначенні назви договору про надання юридичних послуг від 17.04.2023 та у додатковій угоді від 10.10.2024 не впливає на доведеність факту надання Адвокатом позивачу юридичної/правової/правничої допомоги в межах справи №908/1777/24. Позовна заява та інші процесуальні документи у справі №908/1777/24 подавались від імені позивача адвокатом Балабко А.Н., останній приймав участь у трьох судових засіданнях, що призначались у цій справі.

Щодо визначення позивачем у попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи, розміру витрат на правову допомогу в сумі 14000,00 грн. суд відзначає, що відповідно до частини 3 статті 124 Господарського процесуального кодексу України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зазначені положення кореспондуються з європейськими стандартами, зокрема п. 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя №R(81) 7, в якому передбачено, що, за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла, відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Отже, суд дійшов висновку, що поданими та вказаними вище документами підтверджено статус адвоката Балабко Андрія Вікторовича, а відтак правова природа зазначених витрат ОСОБА_1 (позивача) є витратами на оплату професійної правничої допомоги адвоката в розумінні статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Розмір наведених витрат на професійну правничу допомогу адвоката суд визнав співмірним заявленим у позові вимогам.

На підставі викладеного, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд визнав за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 22000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язаних з розглядом справи № 908/1777/24.

Також судом встановлено, що при ухваленні рішення від 08.10.2024 у справі №908/1777/24 судом не вирішено питання про судові витрати щодо сплати позивачем судового збору за подання заяви про забезпечення позову від 28.08.2024 (квитанція № 4496-0946-9940-0967 від 28.08.2024 на суму 1514,00 грн.).

Оскільки ухвалою від 02.09.2024 у справі № 908/1777/24 заяву (вих. № б/н від 28.08.2024) ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено, судовий збір за подання цієї заяви також підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

За змістом ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, враховуючи не вирішення під час ухвалення рішення суду від 08.10.2024 у справі № 908/1777/24 питання щодо понесених позивачем витрат за подання заяви про забезпечення позову від 28.08.2024, додатковим рішенням з відповідача на користь позивача слід стягнути 1211,20 грн. судового збору.

Також, суд констатує наявність підстав для повернення з Державного бюджету суми зайво сплаченого судового збору.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 за подання заяви про забезпечення позову від 28.08.2024 сплачений судовий збір у розмірі 1514,00 грн. (квитанція №4496-0946-9940-0967 від 28.08.2024).

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до п.п. 1-2 п. 2 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду заяви про забезпечення позову справляється судовий збір 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Одночасно, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Беручи до уваги викладене, у розумінні Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання вказаної заяви про забезпечення позову із застосуванням коефіцієнту 0,8 становить 1211,00 грн. (3028,00 грн. х 0,5 грн. х 0,8).

З даного слідує, що позивач сплатив суму судового збору у більшому розмірі, ніж передбачено. Сума зайво сплаченого судового збору складає 302,80 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, сума зайво сплаченого ОСОБА_1 за подання заяви про забезпечення позову від 28.08.2024 судового збору в розмірі 302,80 грн. підлягає поверненню позивачу, за наявності відповідного клопотання.

Позиція суду щодо необхідності розрахунку судового збору із застосуванням пониженого коефіцієнту узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №916/228/22.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі №908/1777/24 задовольнити.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Миколи Краснова 4" (вул. Миколи Краснова, буд. 4, м. Запоріжжя, 69014; ідентифікаційний код 43283314) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Миколи Краснова 4" на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 22000,00 грн. (двадцять дві тисячі грн. 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу та 1211,20 грн. (одну тисячу двісті одинадцять грн. 20 коп.) судового збору за подання заяви про забезпечення позову від 28.08.2024. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст.ст. 240, 241, 244 ГПК України 11.11.2024.

Суддя В.В. Левкут