ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2024 р. м. Київ Справа № 911/1361/24

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., за участю секретаря судового засідання Войтенка В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця»
доДержавного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ»
простягнення 1489033,68 грн.
за участю представників:

позивача:Тарарук Л.Р. адвокат, ордер від 26.06.2024 серія ВО № 1080322
відповідача:не з`явилися
суть спору:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі позивач, АТ «Укрзалізниця») до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» (далі відповідач, ДП «УКРСПИРТ» ) про 1489033,68 грн., з яких 1444499,52 грн. плата за користування вагонами та 44534,16 грн. збір за зберігання вагонів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач приєднався до публічного договору АТ «Укрзалізниця» про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 37199618/2020-0005 від 09.07.2020, а також між сторонами у справі були укладені договори про подачу та забирання вагонів від 01.01.2018 № Л/ДН-2/17/1092/М/п, від 10.01.2020 № Л/ДН-2/20/140/М/п, від 01.02.2021 № Л/ДН-2/21/4/М/п. Внаслідок затримки вагонів відповідача (№ 51220903, № 51220911, № 51079077, № 51171718) на коліях позивача після закінчення терміну дії договору про подачу та забирання вагонів від 01.02.2021 № Л/ДН-2/21/4/М/п, що підтверджено актом загальної форми від 01.07.2022 № 41, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість з оплати за користування вагонами та збору за їх зберігання. Це стало підставою для звернення АТ «Укрзалізниця» з позовною заявою до суду про стягнення з ДП «УКРСПИРТ» заборгованості зі сплати за користування вагонами та збору за їх зберігання за період з 01.07.2022 по 30.05.2023.

Рішенням Господарського суду Київської області від 27.09.2023 у справі № 911/1879/23 зазначений позов задоволено повністю та стягнуто з ДП «УКРСПИРТ» заборгованість зі сплати за користування вагонами та збору за їх зберігання за період з 01.07.2022 по 30.05.2023 в сумі 1628999,52 грн.

Оскільки відповідач досі не забрав зазначені вище вагони з колій позивача, нарахування плати за користування вагонами та збору за їх зберігання продовжується. Зазначені платежі ДП «УКРСПИРТ» за період з 31.05.2023 по 31.03.2024 не сплачені, що і стало підставою для звернення АТ «Укрзалізниця» з даним позовом до суду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.06.2024 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження. Встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву та інших документів, що підтверджують заперечення проти позову до 02.07.2024.

Сторони повідомлені про відкриття провадження у даній справі у порядку встановленому ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України з додержанням вимог частин 3, 4 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, шляхом надсилання до їх електронних кабінетів копії ухвали в електронній формі.

У встановлений судом строк відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, відзиву на позовну заяву та інших документів до суду не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.07.2024 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.09.2024 о 11:10.

Через систему «Електронний суд» від Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» надійшов відзив на позовну заяву від 30.08.2024 (вх. № суду 9377/24 від 02.09.2024), в якому відповідач зазначає, що ДП «УКРСПИРТ» є власником залізничних цистерн №№ 51220903, 51220911, 51171718, 51079077. Між ДП «УКРСПИРТ» та АТ «Укрзалізниця» укладені договора про подачу та забирання вагонів від 01.01.2018 № Л/ДН-2/21/4/М/п., від 01.02.2021 № Л/ДН-2/21/4/М/п. ДП «УКРСПИРТ» не має фінансової та технічної можливості забрати залізничні цистерни зі станції Пишківці, в зв`язку з незадовільним технічних станом залізничних цистерн та відсутністю у ДП «УКРСПИРТ» фінансової можливості в зв`язку з арештом всіх рахунків підприємства за постановами державного виконавця. На даний час триває процес приватизації ДП «УКРСПИРТ». Залізничні цистерни № №51220903, 51220911, 51171718, 51079077 плануються до продажу в складі окремого майна Ковалівського місця провадження та зберігання спирту ДП «УКРСПИРТ». Зазначений відзив надійшов до суду після спливу встановленого судом строку для його подання.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.09.2024 відкладено судове засідання по справі на 29.10.2024 о 10:40.

В судовому засіданні 29.10.2024 суд поставив на обговорення питання щодо поданого відповідачем відзиву з пропуском строку на його подання. Присутній в судовому засіданні представник позивача не заперечував щодо приєднання даного відзиву до матеріалів справи та врахування викладених в ньому обставин під час розгляду даної справи. Заслухавши думку представника позивача з вканого питання, дослідивши поданий відзив суд дійшов висновку про доцільність його залучення до матеріалів справи та врахування викладених в ньому обставин під час вирішення спору у даній справі.

На електронну пошту суду від Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» надійшла заява від 28.10.2024 (вх. № суду 10720/24 від 29.10.2024), яка скріплена ЕЦП представника відповідача, про застосування строків позовної давності.

Присутній в судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з мотивів, викладених в позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений у порядку встановленому ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України з додержанням вимог частин 3, 4 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, шляхом надсилання до його електронного кабінету копії ухвали в електронній формі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» приєдналося до публічного Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом Акціонерного товариства «Українська залізниця». Факт укладення договору засвідчується наступними документами: заявою про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 37199618/2020-0005 від 07.07.2020, підписаною електронним цифровим підписом представника відповідача та повідомленням № 99-37199618/2020-0004 від 09.07.2020 про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, в якому АТ «Укрзалізниця» засвідчила прийняття від Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» заяви про приєднання до договору та повідомила про присвоєні коди: відправника / одержувача: 8857, платника: 8213887. Код платника використовується для ідентифікації договірних відносин як номер договору.

Таким чином, 09.07.2020 між сторонами у справі було укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, що знаходиться у публічному доступі (далі договір-1).

Відповідно до пункту 1.1 договору-1 предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника пов`язаних з цим супутніх послуг (далі послуги) і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за використання (користування) власного вагона перевізника не є орендною платою.

Пунктом 1.5 договору-1 передбачено, що договір є публічним договором, за яким Перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За умовами підпунктів 2.1.4, 2.1.5, 2.1.10, 2.1.14 пункту 2.1 договору-1 замовник зобов`язаний:

- сплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні перевізнику за договором з сум внесеної передоплати за кодом платника. Самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообіг, строк перебування вагону за межами України та інших послуг перевізника;

- відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника;

- приймати подані за заявкою замовника власні вагони перевізника. Відмова замовника від прийняття власних вагонів перевізника допускається лише у випадках, якщо виключається можливість використання замовником таких вагонів для перевезення вантажу внаслідок їх технічної або комерційної непридатності, на підставі відповідних документів (форм ГУ-23, ВУ-23). Якщо подання Замовнику на його замовлення порожніх власних вагонів Перевізника затримується з його вини, з нього стягується встановлена в п. 3.4 договору плата за користування власними вагонами перевізника за весь час затримки вагонів на станції призначення. Якщо замовник заявить про відмову від цих вагонів, плата за час затримки нараховується до моменту одержання відмови. У випадку відмови замовника від замовлених власних вагонів перевізника, що подані замовнику, замовник зобов`язаний письмово повідомити станцію навантаження та філію «Центр транспортної логістики» AT «Укрзалізниця» про таку відмову та сплатити плату за пробіг цих вагонів від станції, з якої вони були відправлені, до станції навантаження. Така плата стягується за накопичувальною карткою форми ФДУ-92 на підставі акту загальної форми ГУ-23 та перевізного документа, за яким прибули вагони на станцію призначення за тарифною схемою 14 Збірника тарифів. Плата за пробіг вагонів не нараховується у випадку, якщо виключається можливість використання замовником вагонів під перевезення вантажу внаслідок їх технічної та комерційної непридатності, що підтверджується відповідним документом (акт форми ГУ-23, ВУ-23);

- самостійно та регулярно ознайомлюватись з змінами до договору, направленими перевізником документами та повідомленнями, іншою інформацією щодо надання послуг, розміщеними в інформаційних системах перевізника.

Пунктом 3.4 договору-1 встановлено, що замовник зобов`язаний сплачувати у визначеному договором розмірі плату за користування власними вагонами перевізника: під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування; переданих замовнику на місцях незагального користування; затриманих на станціях в очікуванні подавання під вантажні або інші операції, з причин, які залежать від замовника; затриманих під час перевезення з інших причин, що не залежать від перевізника (далі плата за користування власними вагонами перевізника).

Згідно підпункту 3.4.3 договору-1 моментом початку відліку часу для нарахування плати за користування власними вагонами перевізника, визначеної в п. 3.4. договору-1, є момент передачі замовнику власних вагонів перевізника або початку затримки відповідно до Правил користування вагонами.

Облік часу користування, з метою визначення розміру плати за користування власними вагонами перевізника у випадках вказаних в п. 3.4. договору, здійснюється відповідно до Правил користування вагонами. Застосування плати за користування власними вагонами перевізника в частині, що не визначена договором, здійснюється відповідно до Правил користування вагонами.

Загальний час, за який нараховується та сплачується замовником плата за користування власними вагонами перевізника, включає час перебування вагонів у безпосередньому розпорядженні замовника та час затримки вагонів з його вини в очікуванні подавання під вантажні або інші операції на станціях призначення і на підходах до них.

Згідно з п. 9.4. договору-1 зміни (доповнення) до договору перевізник здійснює шляхом викладення в новій редакції договору в цілому або окремих його частин та їх оприлюднення на веб-сайті http://uz-cargo.com/, з накладенням КЕП.

Договір діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається перевізником в повідомленні про оприлюднення договору здійсненого на веб-сайті http://uz-cargo.com/ та діє до його припинення (п. 12.1 договору).

Між ПАТ «Українська залізниця» регіональна філія «Львівська залізниця» виробничий структурний підрозділ «Тернопільська дирекція залізничних перевезень» та ДП «Укрспирт» (Ковалівське МДП) при станції Пишківці Львівської залізниці було укладено договір про подачу та забирання вагонів від 01.01.2018 № Л/ДН-2/17/1092/М/п (далі договір-2), відповідно до умов якого згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору здійснюється подача, розставлення на місця навантаження, вивантаження і забирання вагонів з під`їзної колії, яка належить «Залізниці», примикає стрілочним переводом № 2 до станції Пишківці Львівської Залізниці і обслуговується локомотивом залізниці /станційна колія/.

Згідно п. 6 договору-2, вагони на під`їзну колію подаються локомотивом залізниці із розставленням вагонів на місцях завантаження, вивантаження. Здача вагонів провадиться на колії (місце здачі). Загальна кількість вагонів, які передаються на під`їзну колію однією групою, не більше 4 одиниць.

Пунктами 8-9 договору-2 визначено, що приймання вагонів при збиранні їх залізницею здійснюється: на колії вантажного фронту в тій кількості, що було подано.

Відповідно до п. 10 договору-2 час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту подачі вагонів на під`їзну колію до моменту отримання Залізницею повідомлення користувача про готовність вагонів до забирання.

Умовами п. 14 договору-2 сторони узгодили, що користувач сплачує залізниці плату з врахуванням діючого коефіцієнта на момент оплати: за подачу, забирання вагонів: згідно Збірника Тарифів розділ-3, таблиця -2 (п. 14.1.); за користування вагонами (контейнерами) згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами, Збірника Тарифів розділ-5 (п. 14.2.); за складування вантажів або примикання під`їзних колій у смузі відведення (п. 14.3.); за маневрову роботу по письмовій заявці (п. 14.4.); інші збори і плати за фактично виконану роботу (п. 14.5.). Збори і плати вносяться: нараховуються товарною конторою станції і утримуються з коду підприємства через ТехПД.

Згідно п. п. 16.6 договору-2, ставки тарифів, плати і зборів, що містяться у Збірнику Тарифів є базовими.

Відповідно до п. 20 договору-2, цей договір укладається терміном на 2 роки з 01.01.2018 до 31.12.2019 включно.

Додатковою угодою № 1 до договору-2 сторони дійшли згоди продовжити термін дії договору до 31.01.2020.

Між АТ «Українська залізниця» регіональна філія «Львівська залізниця» виробничий структурний підрозділ «Тернопільська дирекція залізничних перевезень» та ДП «Укрспирт» (Ковалівське МДП) при станції Пишківці Львівської залізниці укладено подібний договір про подачу та збирання вагонів від 10.01.2020 № Л/ДН-2/20/140/М/п (далі договір-3), терміном на 1 рік з 01.02.2020 до 01.02.2021 включно.

Між АТ «Українська залізниця» регіональна філія «Львівська залізниця» виробничий структурний підрозділ «Тернопільська дирекція залізничних перевезень» та ДП «Укрспирт» (Ковалівське МДП) при станції Пишківці Львівської залізниці було укладено подібний договір про подачу та забирання вагонів від 01.02.2021 № Л/ДН-2/21/4/М/п (далі договір-4), терміном на 2 роки з 01.02.2021 до 01.02.2022 включно.

На виконання умов договору про подачу та збирання вагонів в період з 22.08.2019 по 03.09.2019 на під`їзну колію 8857 ДП «Укрспирт» станції Пишківці Львівської залізниці було подано відповідні вагони. Відповідно до пам`ятки про подавання вагонів № 5 (форми ГУ-45) 22.08.2019 о 03:40 на під`їзну колію було подано вагони №№ 51220903, 51220911. Відповідно до пам`ятки про подавання вагонів № 6 (форми ГУ-45) 03.09.2019 о 14:50 на під`їзну колію було подано вагони №№ 51079077, 51171718.

Ковалівське МДП ДП «Укрспирт» звернулось до Тернопільська дирекція залізничних перевезень регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» із листом від 31.12.2021 № 331, в якому просило продовжити на 2022 рік дію договору про подачу та забирання вагонів від 01.02.2021 № Л/ДН-2/21/4/М/п.

Листом від 06.01.2022 № ДН-2-ДНМ-2/11 Тернопільська дирекція залізничних перевезень повідомила ДП «Укрспирт», що оскільки в районі колії № 2 станції Пишківці у ДП «Укрспирт» немає складів, майданчиків та інших пристроїв підприємства, та по даній станції не проводиться навантаження вагонів з жовтня 2019 року, підстави продовжувати термін дії договору відсутні. Цим же листом повідомлено про те, що на колії № 2 станції Пишківці Львівської залізниці простоюють 4 цистерни власності ДП «Укрспирт», після закінчення терміну дії договору на подачу забирання вагонів підприємству буде нараховуватись плата за користування вагонами і збір за зберігання відповідно до вимог Правил перевезень вантажів залізничним транспортом України.

Згідно листа від 09.03.2022 № ЦМ-13/565 у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні AT «Укрзалізниця» прийнято рішення про автоматичну пролонгацію до 01.07.2022 усіх договорів про подачу та забирання вагонів, строк дії яких закінчується у період з 01.12.2021 по 30.06.2022.

Як вказує позивач 01.07.2022 закінчився термін дії договору про подачу та забирання № Л/ДН-2/21/4/М/п від 01.02.2021, згідно з яким станційна колія станції Пишківці тимчасово використовувалася ДП «Укрспирт» як під`їзна колія, у зв`язку з чим складено Акт загальної форми № 41 форми ГУ-23 від 01.07.2022, яким засвідчено, що вагони №№ 51220903, 51220911, 51079077, 51171718 знаходяться на колії № 2 станції Пишківці, затриманні в очікуванні вирішення питання щодо їх відправлення. Початок затримки 01.07.2022.

Враховуючи, що вказані вагони, власником яких згідно картотечних даних про вагони вантажного парку є ДП «Укрспирт», не забрано з колії, позивач звернувся до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з відповідача нарахованої плати за користування вагонами за весь час затримки вагонів з вини вантажовласника за період з 01.07.2022 по 30.05.2023 в розмірі 1580244,96 грн. та збору за зберігання вантажу в розмірі 48754,56 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 27.09.2023 у справі № 911/1879/23 позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» 1628999,52 грн. боргу та 24434,99 грн. судового збору.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач вказує, що оскільки цистерни №№ 51220903, 51220911, 51171718, 51079077 не забрано із місць загального користування станції Пишківці до цього часу, нарахування плати за користування та збору за зберігання продовжується. Відповідно до розрахунку позивача за період з 31.05.2022 по 31.03.2024 року плата за користування вагонами становить 1444499,52 грн. (в т.ч. ПДВ) та збір за зберігання вагонів за період з 31.05.2023 по 31.03.2024 становить 44534,16 грн. (в т.ч. ПДВ), разом 1489033,68 грн. (в т.ч. ПДВ).

Позивач звертався до відповідача з претензією від 17.01.2024 року № 2-П/2024 про оплату заборгованості з плати за користування вагонами та збору за їх зберігання. Факт надіслання вказаної кореспонденції підтверджується фіскальним чеком «Укрпошти» від 17.01.2024 № 374. Разом з тим вказана претензія, залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Оскільки відповідач не забрав зазначені вище вагони з колій позивача, не здійснив оплату нарахованої плати за користування вагонами та збору за їх зберігання за період з 31.05.2023 по 31.03.2024 в загальному розмірі 1489033,68 грн. (в т.ч. ПДВ), позивач звернувся з даним позовом до суду.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачем до позовної заяви додано, зокрема, складений Залізницею 01.07.2022 акт загальної форми № 41 (форми ГУ-23), яким засвідчено факт затримки вагонів №№ 51220903, 51220911, 51079077, 51171718, які знаходяться на колії № 2 станції Пишківці (а.с. 57); відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46 (а.с. 60-120); акти загальної форми (форми ГУ-23), якими зафіксовано те, що представник вантажовласника не з`являвся для підпису відомостей плати за користування вагонами (а.с. 121-167, 173-191); накопичувальні картки зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) (форми ФДУ-92) (а.с. 168-172).

У відзиві на позовну заяву відповідач не заперечив обставин, на які позивач посилається в якості підстав, якими він обґрунтовує свій позов, не надав докази, які б спростовувати позовні вимоги позивача та не надав власний розрахунок плати за користування вагонами та збору за їх зберігання.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Положеннями ч. 2 ст. 8 Закону України «Про залізничний транспорт» визначено, що умови та порядок організації перевезень, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

Згідно п. 71 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі Статут), передбачено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій, визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Пунктом 119 Статуту визначено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Час перебування вагонів (контейнерів) на залізничній під`їзній колії визначається за їх номерами (п. 72 Статуту).

Порядок користування вагонами визначається Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 (далі Правила № 113).

Відповідно до п.п. 2, 3 Правил № 113 за користування вагонами і контейнерами вантажовідправники, вантажоодержувачі, власники під`їзних колій, порти, організації, установи, фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності (далі - вантажовласники) вносять плату.

Облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6).

Пунктом 4 Правил № 113 визначено, що відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями. Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника. Час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у Пам`ятці про подавання/забирання вагонів, яка оформляється після закінчення приймально-здавальних операцій. Пам`ятка підписується відповідальною особою станції і вантажовласника.

Згідно п. 6 Правил № 113 час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій. Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

Відповідно до п. 8 Правил № 113 у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів (п. 12 Правил № 113).

Відповідно до п. 14 Правил № 113 розмір плати за користування вагонами і контейнерами в залежності від часу користування встановлюється згідно з чинним законодавством.

Згідно з п. 15 Правил № 113 за час перебування на під`їзних коліях та інших місцях незагального користування вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, плата не вноситься. Якщо такі вагони затримані на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення з причин, що залежать від вантажовласника, то плата за користування сплачується в розмірі 50 відсотків.

Ставки за користування вагонами встановлені у таблиці 1 розділу V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317 (далі Збірник тарифів). При визначенні часу користування вагонами і контейнерами час до 30-ти хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Збірником тарифів передбачено погодинні ставки плати за користування вантажними вагонами від 1-ї до 45-ти годин окремо для випадків виконання однієї вантажної операції та випадків виконання подвійної вантажної операції. Ставка плати за користування вантажними вагонами понад 45 годин становить 16 грн. за кожну годину за 1 вагон незалежно від виду вантажної операції.

За затримку на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення власних та орендованих вагонів з вини одержувача, відправника або власника (орендаря) вагонів залізниці сплачується плата в розмірі 50% ставок, зазначених у таблиці 1 (пункт 5 розділу V Збірника тарифів).

Порядок зберігання вантажів та нарахування у зв`язку із цим відповідного збору визначено Правилами зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі Правила № 644).

Відповідно до п.п 4, 5 Правил № 644, термін граничного зберігання починається з моменту вивантаження вантажу (контейнера з вагона) засобами залізниці або з моменту подачі вагона під вивантаження засобами одержувача. Якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені статтею 46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.

Згідно з п. 8 Правил № 644, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо). Термін безоплатного зберігання обчислюється: якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці - з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження; при затримці - з моменту затримки.

Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми (п. 9 Правил № 644).

Відповідно до підп. 2.1 п. 2 розділу 3 Збірника тарифів, збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці), а також за зберігання тварин (з голови) справляється в розмірі 5,9 грн. за добу. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334 передбачено, що при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира складаються комерційні акти та акти загальної форми (пункт 1 Правил складання актів).

Акти загальної форми ГУ-23 складаються для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами (пункт 3 Правил складання актів).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок плати за користування вагонами згідно відомостей плати за користування вагонами форми ГУ-46 та збору за зберігання по накопичувальним карткам форми ФДУ-92, суд встановив, що він є арифметично вірним, відповідає вказаним нормам законодавства та обставинам справи, а тому вимога в цій частині позову є доведеною та обґрунтованою.

Згідно з частиною 2 статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно положень ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, Правил користування вагонами і контейнерами, Статуту залізниць України, положень укладених між сторонами договорів, відповідач своїх зобов`язань щодо здійснення плати за користування вагонами та збору за зберігання вагонів не виконав, в зв`язку з чим за ним рахується заборгованість з плати за користування вагонами в розмірі 1444499,52 грн. та заборгованість зі збору за зберігання вагонів у розмірі 44534,16 грн. за період з 31.05.2023 по 31.03.2024 Доказів протилежного відповідач суду не надав.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 1444499,52 грн. плати за користування вагонами, 44534,16 грн. збору за зберігання вагонів.

Разом з тим, відповідач в заяві від 28.10.2024 (вх. № суду 10720/24 від 29.10.2024) зазначає, що позивач заявляє період нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання з 31.05.2022 по 31.03.2024. Пунктом 7.3 договору на надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 37199618/2020-0005 визначено, що строк позовної давності за вимогами перевізника до замовників, що випливають з правовідносин сторін за договором становить один рік. Позовна заява була сформована в системі «Електронний суд» 28.05.2024. Отже, частина розрахункового періоду стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання знаходиться поза межами позовної давності, у зв`язку з чим відповідач просить суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача.

За змістом частини 1 ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Статтею 258 Цивільного Кодексу України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог у зв`язку з перевезенням вантажу, пошти (стаття 925 цього Кодексу).

Згідно з ч. 3 ст. 925 Цивільного кодексу України до вимог, що випливають із договору перевезення вантажу, пошти, застосовується позовна давність в один рік з моменту, що визначається відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Відповідно до п. 7.3 договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 09.07.2020 № 37199618/2020-0005 строк позовної давності за вимогами перевізника до замовників, що випливають з правовідносин сторін за договором становить один рік.

Згідно ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позивач здійснює нарахування плати за користування вагонами та збору за їх зберігання за період з 31.05.2023 по 31.03.2024.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з даним позовом 28.05.2024, що підтверджується тим, що вказаний документ був сформований в системі «Електронний суд» 28.05.2024.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який станом на момент ухвалення даного рішення триває.

Згідно з п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Таким чином, суд дійшов висновку, що строк позовної давності за вимогами, щодо стягнення плати за користування вагонами та збору за їх зберігання не сплив, оскільки відповідний строк був зупинений на строк дії воєнного стану, а відтак позивач звернувся з вказаними вимогами в межах строків позовної давності, яка не сплила на час звернення позивача з даним позовом до суду.

З огляду на зазначене та враховуючи, що відповідач плату за користування вагонами в розмірі 1444499,52 грн. та збір за зберігання вагонів в розмірі 44534,16 грн. не сплатив на користь позивача, вказаний розмір заборгованості підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 1444499,52 грн. плати за користування вагонами та 44534,16 грн. збору за зберігання вагонів є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 13, 74, 123, 129, 202, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» про стягнення 1489033,68 грн., з яких 1444499,52 грн. плата за користування вагонами та 44534,16 грн. збір за зберігання вагонів задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» (вул. Гагаріна, 16, м. Бровари, Київська обл., 07400, ідентифікаційний код 37199618) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Єжи Ґедройця, 5, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код 40075 (один мільйон чотириста сорок чотири тисячі чотириста дев`яносто дев`ять) грн. 52 коп. плати за користування вагонами, 44534 (сорок чотири тисячі п`ятсот тридцять чотири) грн. 16 коп. збору за зберігання вагонів, 17868 (сімнадцять тисяч вісімсот шістдесят вісім) грн. 41 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України, в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 08.11.2024.

Суддя Ю.В. Подоляк