ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" листопада 2024 р. Cправа № 902/174/24(127/19950/24)

Господарський суд Вінницької області у складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Полотнянко Б.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" ()

до: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 243 110,71 грн

Представники сторін не з`явились

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа №902/174/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Ухвалою від 08.04.2024 року відкрито провадження у справі № 902/174/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 . Введено процедуру реструктуризації боргів боржника. Призначено керуючим реструктуризацією у справі арбітражного керуючого Белінську Н.О.

Ухвалою від 18.09.2024 року було закрито провадження у справі № 902/174/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Поряд з цим, ухвалою суду від 15.08.2024 року було прийнято до свого провадження справу № 902/174/24(127/19950/24) за позовом ТОВ "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення 243 110,71 грн, в межах справи № 902/174/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Водночас, враховуючи наведені вище обставини, ухвалою суду від 20.09.2024 року було виділено в самостійне провадження за номером справи №902/174/24(127/19950/24) позовну заяву ТОВ "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення 243 110,71 грн, що перебуває в межах справи № 902/174/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 та яка на даний час не розглянута. Призначено справу № 902/174/24(127/19950/24) за позовом ТОВ "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення 243 110,71 грн - до розгляду в судовому засіданні на 07.10.2024 року.

Ухвалою від 07.10.2024 року призначено справу № 902/174/24(127/19950/24) за позовом ТОВ "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення 243 110,71 грн. - до розгляду в судовому засіданні на 12.11.2024 року.

В судове засідання на визначену дату позивач та відповідач повноважних представників не направили.

Про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, ухвалою суду від 07.10.2024 року, копію якої було надіслано до електронних кабінетів ЄСІТС та на електронні поштові адреси: ТОВ "Бізнес Позика" - ; представнику ТОВ "Бізнес Позика" Цюпі О.В. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно сформованих в КП "ДСС" довідок про доставку електронного листа вказана ухвала була доставлена до електронних кабінетів позивача та відповідача 08.10.2024 року - 20:03 год., та в силу положень ч. 6 ст. 242 ГПК України, вважається врученою 09.10.2024 року.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Крім того, суд зазначає, що ухвали суду у даній справі офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua та знаходяться у вільному доступі.

За вказаних обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про дату, час та місце судового слухання, але сторони не скористались правом на участь у судовому засіданні.

Згідно із ч.1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання представників сторін.

Будь-яких письмових заяв і клопотань щодо відкладення розгляду справи на день розгляду справи від учасників справи до суду не надійшло.

З огляду на вищезазначене суд дійшов висновку, що сторони належним чином було повідомлено про дане судове засідання. Неявка сторін є підставою до розгляду справи за їх відсутності, що передбачено п.1 ч.3 ст. 202 ГПК України.

Натомість, 07.10.2024 року до суду від відповідача надійшов відзив б/н від 07.10.2024 року на позовну заяву, в якому останній просить суд закрити провадження у даній справі, оскільки ухвалою від 18.09.2024 року провадження у справі про неплатоспроможність закрито, вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив наступне та дійшов такого висновку.

Так, позовні вимоги мотивовано тим, що 09.10.2023 року між сторонами укладено договір № 460468-КС-002 про надання кредиту, укладеного шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаного у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію".

Відповідно до умов вказаного договору ТОВ "Бізнес Позика", як кредитодавець, надає позичальнику, грошові кошти в розмірі 50 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами про надання грошових коштів у кредит.

ТОВ "Бізнес позика" на виконання вказаного договору перерахувало на банківську картку позичальника кошти в розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням).

27.11.2023 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору № 460468-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаного у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію".

Відповідно до умов вказаної додаткової угоди ТОВ "Бізнес Позика" надає позичальнику грошові кошти в розмірі 25 000,00 грн.

Комісія, пов`язана з наданням додаткового кредиту - 3 750,00 грн.

Відповідач здійснив лише часткову оплату за вказаним договором на загальну суму 35 490,00 грн.

Таким чином, відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором та станом на 26.05.2024 року у нього утворилася заборгованість перед ТОВ "Бізнес позика" в розмірі 243 110,71 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 72 128,05 грн.; суми прострочених платежів по процентах 167 232,66 грн. та суми прострочених платежів за комісією 3 750,00 грн.

Посилаючись на наведене позивач просить стягнути з відповідача 243 110,71 грн, з яких: суми прострочених платежів по тілу кредиту 72 128,05 грн.; суми прострочених платежів по процентах 167 232,66 грн. та суми прострочених платежів за комісією 3 750,00 грн.

При цьому, до позовних матеріалів додано розрахунок заборгованості, згідно якого нарахування здійснено позивачем за період з 09.10.2023 року по 26.05.2024 року. Водночас, за змістом розрахунку, пред`явлена до стягнення заборгованість зафіксована незмінною починаючи з 25.03.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

В силу ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" зазначено, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як зазначено раніше, ухвалою від 08.04.2024 року було відкрито провадження у справі № 902/174/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 . Введено процедуру реструктуризації боргів боржника. Призначено керуючим реструктуризацією у справі арбітражного керуючого Белінську Н.О. Постановлено здійснити офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі № 902/174/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 120 КУзПБ, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 122 КУзПБ, подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Порядок набуття кредитором статусу учасника провадження у справі про банкрутство визначено у статті 45 КУзПБ.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

За змістом ст. 1 КУзПБ, кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

09.04.2024 року сформовано оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 . Встановлено строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника: протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі. Дата публікації оголошення на сайті ВГСУ 09.04.2024 року, номер публікації 72927.

Проте, від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 та станом на 18.09.2024 року (дату закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ) жодних заяв з вимогами до боржника ані до суду, ані до керуючого реструктуризацією не надійшло.

Ухвалою суду від 18.09.2024 року було закрито провадження у справі №902/174/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , згідно п.8 ч. 1 ст. 90 КУзПБ. Постановлено, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Вказана ухвала у встановленому законом порядку ніким не оскаржена, не скасована та є чинною на даний час.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Бізнес Позика" в сумі 243 110,71 грн, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань за договором № 460468-КС-002 про надання кредиту.

Слід зазначити, що з огляду на матеріали справи, вимоги ТОВ "Бізнес Позика" до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення 243 110,71 грн заборгованості за договором № 460468-КС-002 про надання кредиту виникли до дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 (08.04.2024 року).

Відповідно, вимоги позивача, які є предметом спору у цій справі про стягнення заборгованості ОСОБА_1 , були конкурсними вимогами у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Однак, ТОВ "Бізнес позика" не було подано у межах справи № 902/174/24 заяви про грошові вимоги до боржника ОСОБА_1 ..

Суд зауважує, що частиною першою статті 45 КУзПБ встановлено обов`язок конкурсних кредиторів подати до господарського суду відповідні письмові заяви з вимогами до боржника у визначений законом строк. Разом з тим, хоч аналіз положень частини четвертої цієї статті свідчить про право кредитора заявити відповідні вимоги і після закінчення строку, встановленого для їх подання (що не впливатиме на характер та черговість таких вимог та матиме значення лише щодо права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів), однак таке право не може звільнити кредитора від правових наслідків недотримання ним вказаного обов`язку щодо подання письмової заяви з вимогами до боржника у відповідні строки.

Такими правовими наслідками є закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи на підставі п. 8 ч.1 ст. 90 КУзПБ та визначена ч. 4 цієї статті можливість визнання погашеними вимог конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, а виконавчих документи за відповідними вимогами такими, що не підлягають виконанню.

Враховуючи наведене та ухвалу суду від 18.09.2024 у справі № 902/174/24, вимоги конкурсних кредиторів, у тому числі і вимоги ТОВ "Бізнес Позика" про стягнення з боржника заборгованості за договором № 460468-КС-002 про надання кредиту, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відтак, зважаючи на наведені приписи законодавства та встановлені обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність предмету спору між сторонами у вказаній справі, в зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю згідно п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Частиною 3 ст. 231 ГПК України встановлено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

В силу п. 5 ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

При цьому, оскільки позивачем до суду не було подано відповідного клопотання, судом не вирішується питання щодо повернення судового збору.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 7 КУ з процедур банкрутства, ст.ст. 2, 3, 13, 18, 73-79, 86, 231 (п. 2 ч. 1), 232-235, 326 ГПК України, суд-

У Х В А Л И В :

1. Закрити провадження у справі № 902/174/24(127/19950/24) за позовом ТОВ "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення 243 110,71 грн.

2. Копію ухвали суду надіслати учасникам справи до електронних кабінетів ЄСІТС та на електронні адреси: ТОВ "Бізнес Позика" - ; представнику ТОВ "Бізнес Позика" Цюпі О.В. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала підписана суддею - 14.11.2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.:

1 - до справи.