РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.11.2024Справа № 910/9582/24
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши без повідомлення сторін у спрощеному позовному провадженні справу

За позовом Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Житомирській області, м. Житомир

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдортранспроект", м. Київ

про стягнення 778 939,83 грн, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

02.08.2024 року Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Житомирській області (позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдортранспроект" (відповідач) суми коштів у розмірі 778 939,83 грн, у зв`язку з невиконанням умов Договору про закупівлю робіт №1803/35П від 17.05.2018 року та Договору на виконання експертизи проекту будівництва №28-0107-19/37П від 17.07.2019 року.

Згідно з п. 1 ч. 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються що малозначні справи.

Частиною 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2024 відкрито провадження у справі №910/9582/24 та прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

З метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвалу суду від 10.09.2024 року в електронному вигляді було надіслано відповідачу в його електронний кабінет (довідка про доставку електронного листа 10.09.2024 року міститься в матеріалах справи).

Відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, з урахуванням викладених норм та дати отримання ухвали суду відповідачем, строк для подачі останнім відзиву на позовну заяву встановлено судом до 25.09.2024 року (включно).

Відповідач правом на подачу до суду відзиву на позовну на заяву не скористався.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2018 року між позивачем (замовник) та відповідачем (проектувальник) укладено Договір на закупівлю робіт ДСТУ Б Д.1.1-7:2013. Розробка проектної документації на капітальний ремонт автомобільної дороги загального користування державного значення Р-49 Васьковичи - Шепетівка на ділянці км 85 + 200 - км 92 + 264, Житомирська область (код ДК 021:2015-71320000-7. Послуги з інженерного проектування) №1803/35П (надалі - Договір-1), відповідно до п. 1.1. якого замовник доручає, а проектувальник бере зобов`язання виконати роботи ДСТУ Б Д.1.1-7:2013. Розробка проектної документації на капітальний ремонт автомобільної дороги загального користування державного значення Р-49 Васьковичи - Шепетівка на ділянці км 85 + 200 - км 92 + 264, Житомирська область (код ДК 021:2015-71320000-7. Послуги з інженерного проектування).

Відповідно до п. 1.2. Договору-1 стадія розробки проектної документації - робочий проект.

Проектувальник здає замовнику в обумовлені строки виготовлену проектну документацію, усуває недоліки та зауваження експертизи та надає замовнику позитивний експертний звіт щодо розгляду проектної документації, який є невід`ємною частиною робіт передбачених договором. (п. 1.3. Договору-1).

Пунктом 2.1.2. Договору-1 передбачено, що закінчення робіт - до 24.12.2019 року.

Вартість робіт (Договірна ціна) за цим Договором, складає 671 572,68 грн, з урахуванням єдиного податку за ставкою 5% та без ПДВ. (п. 3.1. Договору-1).

Проектувальник, не пізніше ніж у останній день строку виконання робіт за Договором, передає замовнику через представника замовника розроблену відповідно до умов договору проектну документацію, позитивний висновок експертизи, проект акта здачі-приймання виконаних робіт, який у трьох примірниках підписаний проектувальником та виконавчі кошториси уточнені за результатами експертизи (але не більше вартості зазначеної в договорі). (п. 8.2. Договору-1).

Завершені роботи передбачають надання проектної документації та позитивного висновку експертизи. (п. 12.2. Договору-1).

Додатком №2 до Договору-1 визначено календарний план виконання робіт та проведення розрахунку.

Додатковою угодою №3/47П від 22.11.2019 року до Договору сторони визначили, що закінчення робіт - до 24.12.2020 року.

При цьому, 17.07.2019 року між позивачем (замовник) та відповідачем (виконавець) укладено Договір на виконання експертизи проекту будівництва №28-0107-19/37П (надалі - Договір-2), відповідно до п. 1.1. якого замовник доручає виконавцю провести експертизу проекту будівництва щодо дотримання вимог до міцності, надійності та довговічності будинків і споруд, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, екології, пожежної безпеки, кошторисна частина (надалі - експертиза). Назва проекту будівництва: робочий проект «Капітальний ремонт автомобільної дороги загального користування державного значення Р-49 Васьковичи - Шепетівка на ділянці км 85 + 200 - км 92 + 264, Житомирська область».

Результати робіт надаються замовнику у вигляді письмового звіту за результатами проведеної експертизи відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 року №560 «Про затвердження Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов КМУ» та ДСТУ-Н Б А.2.2-10:2012 «Настанова з організації проведення експертизи проектної документації на будівництво» (надалі - звіт). (п. 1.2. Договору-2).

Вартість проведення експертизи виконавцем за цим Договором складає 273 592,88 грн з ПДВ. (п. 2.2. Договору-2).

Проведення експертизи здійснюється виконавцем у строк: 30 календарних днів. (п. 4.1. Договору-2).

Відповідно до п. 5.5. Договору-2 оформлений звіт є документом, який підтверджує виконання робіт виконавцем за цим договором.

На виконання умов Договорів позивачем було перераховано відповідачу грошові кошти в розмірі 273 592,88 грн (платіжне доручення №170 від 27.08.2019 року) по Договору-2 та 111 585,00 грн (платіжне доручення №160 від 18.10.2018 року) + 393 761,95 грн (платіжне доручення №215 від 04.12.2018 року) по Договору-1 (загалом 778 939,83 грн по двом Договорам).

Однак, як зазначено позивачем, сторонами акти виконаних робіт з погодженим звітом (позитивним звітом) підписано не було, оскільки проект, складений відповідачем так і не отримав позитивного звіту.

Позивач вказує, що фактично обумовлені Договором послуги відповідачем не надані, оскільки проектна документація не отримала позитивного експертного звіту відповідно до умов завдання та проектування і вимог законодавства, у зв`язку з чим, на момент звернення до суду відповідачем роботи по Договорам не виконані і авансовані кошти в розмірі 505 346,95 грн по Договору-1 та 273 592,88 грн по Договору-2, відповідно, підлягають поверненню позивачу.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором підряду.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів. (837 ЦК України).

Статтею 887 ЦК України закріплено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Як встановлено судом строк виконання робіт та термін дії Договору-1 сторонами в Додатковій угоді №3/47П від 22.11.2019 року встановлено до 24.12.2020 року.

При цьому, п. 12.2. Договору-1 сторони встановили, що завершені роботи передбачають надання проектної документації та позитивного висновку експертизи.

Позивачем, на виконання умов Договору, було перераховано відповідачу авансові кошти на суму в розмірі 505 346,95 грн по Договору-1 та 273 592,88 грн по Договору-2, згідно наведених вище платіжних доручень.

Проте, у визначений Договором строк, відповідачем роботи, обумовлені сторонами, не виконані.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом вище, у відповідності до умов Додаткової угоди №3/47А від 22.11.2019 року до Договору, відповідач мав виконати роботи не пізніше 24.12.2020 року.

При цьому, п. 4.1. Договору-2 строк проведення експертизи - 30 календарних днів, а отже до 16.08.2019 року.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем роботи не виконано.

Отже, згідно умов вказаного пункту, відповідальною перед позивачем особою, за виконання умов Договору, є саме відповідач.

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно з п. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом наведених норм, розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути встановлені законом або безпосередньо в договорі.

Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання.

Розірванням договору є припинення договірного зобов`язання на підставах, встановлених у законі або договорі, та припинення прав та обов`язків сторін договірних зобов`язань.

Відповідно до частини 2 статті 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона є авансом. Однак, з припиненням дії договору підряду така грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави. Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відтак, зазначена норма застосовується за наявності сукупності таких умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав; або коли така підстава згодом відпала. Випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін відповідно до закону чи умов договору належить до таких підстав.

Про можливість виникнення позадоговірного грошового зобов`язання на підставі статті 1212 ЦК України зазначала також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин положення статті 1212 ЦК України, а тому, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 778 939,83 грн (505 346,95 грн за Договором-1 та 273 592,88 грн за Договором-2) отриманих коштів.

Аналогічних правових висновків щодо застосування положень частини 4 статті 849 ЦК України та можливість стягнення з відповідача на користь позивача коштів внесеної передоплати після припинення дії договору підряду дійшов Верховний Суд у постановах від 10.05.2018 у справі №916/1591/17, від 11.11.2018 у справі №910/13332/17 та від 14.06.2018 у справі №912/2709/17.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову, відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума коштів в розмірі 778 939,83 грн.

Судовий збір, у розмірі 11 684,10 грн, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдортранспроект» (, місцезнаходження: 03115, м. Київ, вул. Серпова, буд. 11, офіс 101) на користь Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Житомирській області (, місцезнаходження: 10029, м. Житомир, вул. Покровська, 16) суму коштів в розмірі 778 939,83 грн (сімсот сімдесят вісім тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять гривень 83 копійки) та суму судового збору в розмірі 11 684,10 грн (одинадцять тисяч шістсот вісімдесят чотири гривни 10 копійок).

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С. МОРОЗОВ