ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2024м. ДніпроСправа № 904/3953/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Скриннікової Н.С., дослідивши у спрощеному позовному провадженні позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БАНДУРСЬКИЙ ОЛІЙНОЕКСТРАКЦІЙНИЙ ЗАВОД" () до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕРФОРС" () про стягнення заборгованості за договором поставки 354 736,58 грн

Представники:

без повідомлення учасників (без виклику сторін)

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БАНДУРСЬКИЙ ОЛІЙНОЕКСТРАКЦІЙНИЙ ЗАВОД» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Аерфорс» про стягнення заборгованості за договором поставки № 387/21 від 23.09.2021 року в сумі 354 736, 58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № 387/21 від 23.09.2021 року, відносно поставки зрошувачів на умовах DDP склад покупця с. Бандурка, Первомайський район, Миколаївська обл., вул. Центральна, 40 (пункт 2.1. Договору).

З огляду на невиконання обов`язку товариством «Аерфорс» позивач просить суд стягнути здійснену попередню оплату за непоставлений товар, розрахунки за який здійснено у безготівковій формі.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/3980/24 визначено суддю Скриннікову Н.С., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2024р.

11.09.2024 року своєю ухвалою господарський суд відкрив провадження, вирішив здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Під час розгляду матеріалів справи суд встановив, що додаткова угода № 1 до специфікації № 1 до договору поставки № 387/21 від 23.09.2021 року від 24.11.2021 р. долучена в копії до позову, підписана лише зі сторони позивача. За даними позову додаткова угода була підписана учасниками справи і цей доказ наявний в оригіналі у позивача.

31.10.2024 своєю ухвалою господарський суд залишив позов без руху, встановив п`ятиденний строк для усунення недоліків для надання суду для огляду оригіналу додаткової угоди № 1 до специфікації № 1 до договору поставки № 387/21 від 23.09.2021 року від 24.11.2021 р. шляхом надсилання поштовим зв`язком або через канцелярію суду, тобто не через електронний суд.

01.11.2024 позивач отримав ухвалу від 31.10.2024 про залишення без руху.

Для позивача процесуальний строк почався наступного дня після отримання ухвали від 31.10.2024, а саме з 02.11.2024, останнім днем для усунення недоліків є 06.11.2024 року.

За даними опису вкладення поштове відправлення з доказами на адресу суду подано до АТ «Укрпошта» 06.11.2024, що підтверджується штампом з датою, проставленою працівником поштового відділення.

Згідно з частиною 7 статті 116 ГПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Також 06.11.2024 позивач надіслав відповідачу докази, подані до суду з метою усунення недоліків листом з описом вкладення, що підтверджується описом вкладення зі штампом поштового відділення та накладною № 154.

11.11.2024 надіслані позивачем докази, зазначені в ухвалі господарського суду від 31.10.2024 отримані господарським судом.

12.11.2024 докази, надіслані позивачем на виконання ухвали суду від 31.10.2024 передано судді.

За даними клопотання про долучення доказів від 05.11.2024 № 818 позивач на виконання ухвали господарського суду від 31.10.2024 про залишення без руху надав для огляду оригінал додаткової угоди № 1 від 24.11.2021 до специфікації № 1 до Договору поставки № 387/21 від 23.09.2021, а копію цієї додаткової угоди №1 від 24.11.2021 для долучення до матеріалів справи.

Суд оглянув у якості доказу оригінал додаткової угоди № 1 від 24.11.2021 до специфікації № 1 до Договору поставки № 387/21 від 23.09.2021, а копію цієї додаткової угоди №1 від 24.11.2021 долучив до матеріалів справи.

Суд визнав, що позивач усунув недоліки, визначені в ухвалі від 31.10.2024 у строк, визначений судом.

В силу частини 12 статті 176 ГПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

12.11.2024 своєю ухвалою господарський суд вирішив продовжити розгляд справи.

На підтвердження адреси відповідача судом долучено до матеріалів справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (відповідь № 900598 від 12.11.2024), з якого вбачається, що місцезнаходженням відповідача є: вулиця Писаржевського, будинок 1а, офіс 613, м. Дніпро, 49000.

За даними відповіді № 5179452 від 12.11.2024 відповідач не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 11.09.2024 надіслана на адресу реєстрації відповідача, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 979, однак не була вручена через закінчення терміну зберігання.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Відповідно до статей 9, 14, 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" на підставі поданих юридичною особою, фізичною особою - підприємцем документів у Єдиному державному реєстрі зазначаються відомості про її місцезнаходження.

Слід відзначити, що відповідач був належним чином повідомлений про відкрите провадження в силу частини 6 статті 242 ГПК України.

Отже відповідач є належним чином повідомлений про розгляд даної справи судом, а ухвала суду від 11.09.2024 вважається врученою відповідачу 20.10.2024, що підтверджується довідкою про перевірку статуту відстеження поштового відправлення №979.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Так, ухвалою суду від 11.09.2024, з урахуванням вимог частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Враховуючи дату вручення ухвали суду відповідачу (20.10.2024), граничним строком для надання відзиву на позовну заяву є 04.11.2024, проте станом на 12.11.2024 відповідач відзив на позов не надав.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд визнав, що відповідач мав можливість, але не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, а тому суд вирішив розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Враховуючи предмет та підстави позову у даній справи, суд визнав, що матеріали справи містять достатньо доказів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення. Відповідач мав достатньо часу для подання відзиву на позову заяву і доказів, однак відповідач цього не зробив.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Тобто, у статті 248 Господарського процесуального кодексу України законодавець визначив межі розумного строку для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, а саме: не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Крім того, згідно з частинами 2, 3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Слід відзначити, що розгляд даної справи по суті розпочався 14.10.2024 (тридцятий день 11.10.2024 з дня відкриття припав на п`ятницю ), і строк розгляду даної справи закінчується 12.11.2024, отже у даному випадку судом було надано сторонам достатній строк для висловлення їх правових позицій та подання доказів по справі.

Відповідно до частини 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Господарський суд розглянув подані докази, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті на предмет їх належності та достовірності та

ВСТАНОВИВ:

Предметом позову є вимога про стягнення грошових коштів за договором поставки №387/21 від 23.09.2021 в сумі 354 736, 58 грн., перерахованих відповідачу у якості оплати за товар, який не було поставлено.

Підставою позову є невиконання відповідачем зобов`язання відносно поставки товару в строки, визначені договором і не повернення грошових коштів позивачу.

Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з укладенням договору, погодженням умов договору, строку його дії, порядку та строків виконання, порядок та строки оплати, підтвердження факту оплати за товар; підтвердження факту невиконання відповідачем договору; загальна сума перерахованих коштів відповідачу; настання строку поставки товару; допущення невиконання зобов`язань відповідачем; наявність підстав для стягнення грошових коштів у заявлених до стягнення сумах.

Суд має зокрема встановити чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.1) Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже твердження позивача підлягають перевірці, а докази оцінці на предмет належності доказів і доведеності доказами тих обставин за для підтвердження яких вони подані.

Суд надав мотивовану оцінку кожного аргументу, наведеного позивачем у позові; встановив чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та навів мотиви такого висновку; норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Суд встановив, що на підставі договору, укладеного 23 вересня 2021 року між ТОВ «Бандурський олійноекстракційний завод» (Покупець) та ТОВ «Аерфорс» (Постачальник) договору поставки № 387/21, Постачальник зобов`язався поставити, а Покупець прийняти та оплатити, у порядку і на умовах договору комплект зрошувачів для 2-х секцій градирні. Товар, асортимент, найменування, кількість і ціна якого, вказуються в Специфікаціях до договору поставки (пункт 1.1 Договору).

За даними Специфікації № 1 від 24.09.2021р., яка є невід`ємною частиною договору поставки, відповідач зобов`язався в строк до 30.12.2021р. поставити товар на суму 394 151,75 грн (в т.ч. ПДВ 65 691,96 грн.).

24 листопада 2021 року за взаємної згоди сторін було укладено додаткову угоду № 1 до Специфікації №1 до Договору поставки № 387/21 від 23.09.2021 у якій сторони погодили змінити строки поставки та встановили їх як плаваючі за період з 31.01.2022 по 15.02.2022.

Загальна вартість товару становить 394 151, 75 грн з ПДВ.

Відповідно до пункту 2 Додаткової угоди від 24.11.2021 № 1 до специфікації №1 до договору поставки № 387/21 від 23.09.2021 оплата за Товар мала здійснюватись так: 30% від загальної вартості товару згідно з даною специфікацією попередня оплата; 60% від загальної вартості товару оплата протягом 7 банківських днів на підставі поданого постачальником рахунку та листа-повідомлення про готовність товару до відвантаження від складу виробника; 10% від загальної вартості товару протягом 10 календарних днів з моменту отримання товару на складі покупця.

Відповідно до пункту 4 Додаткової угоди від 24.11.2021 № 1 до специфікації №1 до договору поставки № 387/21 від 23.09.2021 умови поставки товару: DDP Україна. с Бандурка, вул. Центральна, 40

Суд установив, що 04.10.2021 позивач перерахував відповідачу 118 245, 53 грн. у якості оплати за договором № 387/21 від 23.09.2021, що підтверджується платіжною інструкцією № 4552; 29.11.2021 позивач перерахував відповідачу 236 491, 05 грн у якості оплати за договором № 387/21 від 23.09.2021, що підтверджується платіжною інструкцією № 5150.

Суд прийняв ці докази як належні та допустимі, і які підтверджують, що позивач виконав свої зобов`язання за договором поставки № 387/21 від 23.09.2021 відносно здійснення оплати за товар.

Відповідач товар не поставив.

22.10.2022 позивач надіслав відповідачу претензію від 27.09.2022 № 606 зі змісту якої йдеться про вимогу завершити поставку обладнання та в добровільному порядку перерахувати на рахунок ТОВ «Бандурський олійноекстракційний завод» штрафні санкції на суму 434 552, 31 грн.

Відповідь за твердженням позивача надана не була на зазначену претензію.

Суд встановив, що відповідно до Додаткової угоди від 24.11.2021 № 1 строк (останній день) для поставки Товару настав 15.02.2022.

Відповідач товар не поставив, грошові кошти не повернув, до суду доказів здійснення поставки товару або повернення грошових коштів позивачу не надав, а тому суд визнав, що відповідач як боржник прострочив виконання свого зобов`язання відносно здійснення поставки товару за договором поставки № 387/21 від 23.09.2021.

У відповідності до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Положеннями ст. 692 ЦК України врегульовано порядок оплати товару за договорами купівлі-продажу (поставки). Зокрема, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтями 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного та Господарського кодексів України, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України, ч. 7 ст. 193 ГК України).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Суд установив, що позивач заявив до стягнення з відповідача грошові кошти, перераховані у якості попередньої оплати за товар в розмірі 354 736,58 грн.

Відповідно до пункту 7.2. Договору поставки № 387/21 від 23.09.2021 покупець має право вимагати повернення йому грошових коштів у розмірі, що відповідає вартості непоставленого товару.

На підставі належних та допустимих доказів, суд встановив, відповідач отримав у якості передоплати за договором поставки № 387/21 від 23.09.2021 грошові кошти в сумі 354 736, 58 грн.; строк поставки товару за договором настав 15.02.2022; відповідач не виконав свій обов`язок поставити товар; таким чином відповідач є боржником, який прострочив виконання свого зобов`язання, а позивач є управненою стороною, кредитором, який має право заявити вимогу про стягнення грошових коштів; відповідач до суду докази поставки товару або повернення грошових коштів не надав; відносно позову заперечення не заявив; відповідач зобов`язаний відповідно до пункту 7.2. договору повернути грошові кошти.

З огляду на викладене господарський суд вирішив позов задовольнити повністю.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 5 321, 05 грн покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерфорс» (, адреса 49000, м. Дніпро, вул. Писаржевського, буд. 1А, офіс 613) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бандурський олійноекстракційний завод» (адреса Україна, 55247, Миколаївська обл., Первомайський р-н, селище Бандурка, вулиця Централь, будинок 40, код ) грошові кошти в сумі 354736,58 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 5 321,05 грн.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 12.11.2024

Суддя Н.С. Скриннікова