ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

про визнання виконавчого документа

таким, що не підлягає виконанню

04 листопада 2024 року Справа № 915/961/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е. М. при секретарі судового засідання Артьомові І. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Регіонального офісу водних ресурсів у Миколаївській області (вх. № 8644/24 від 17.07.2024) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія, вул. Погранична, 39/1, м. Миколаїв, 54017 ()

електронна пошта:

до відповідача Регіонального офісу водних ресурсів у Миколаївській області, вул. Потьомкінська, 14, м. Миколаїв, 54030 ()

електронна пошта:

про стягнення коштів в сумі 304 265, 45 грн.

Представники учасників справи в судове засідання не з`явились

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Миколаївської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія з позовною заявою до відповідача Регіонального офісу водних ресурсів у Миколаївській області, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 304 265, 45 грн.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір за подачу позову в сумі 4 563, 98 грн.

1. Процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справі присвоєно єдиний унікальний номер № 915/961/23 та призначено головуючим суддею Ткаченко О.В.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 23.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2024 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія задоволено.

Стягнуто з Регіонального офісу водних ресурсів у Миколаївській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» заборгованість за спожиту електроенергію у сумі 304 265, 45 грн. та 4 563, 98 грн. судового збору.

На виконання рішення від 26.01.2024 по справі № 915/961/23 Господарським судом Миколаївської області 14.06.2024 видано наказ.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 1766/0/15-24 від 06.06.2024 звільнено ОСОБА_1 з посади судді Господарського суду Миколаївської області, у зв`язку з поданням заяви про відставку.

2. Заява про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

08.07.2024 на адресу Господарського суду Миколаївської області від заявника Регіонального офісу водних ресурсів у Миколаївській області надійшла заява (вх. № 8148/24 від 08.07.2024) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю у справі Олейняш Е.М., підстава повторного автоматизованого розподілу судової справи: звільнення судді з посади.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 15.07.2024 прийнято справу № 915/961/23 до провадження судді Олейняш Е. М. Повернуто без розгляду заяву Регіонального офісу водних ресурсів у Миколаївській області (вх. № 8148/24 від 08.07.2024) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

17.07.2024 на адресу Господарського суду Миколаївської області від Регіонального офісу водних ресурсів у Миколаївській області надійшла заява (вх. № 8644/24 від 17.07.2024) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, в якій заявник просить суд:

1. Ухвалою Господарського суду Миколаївської області до розгляду цієї заяви зупинити виконання та заборонити приймати до виконання наказ Господарського суду Миколаївської області від 14.06.2024 по справі № 915/961/23.

2. Ухвалою Господарського суду Миколаївської області наказ Господарського суду Миколаївської області від 14.06.2024 по справі № 915/961/23 визнати таким, що не підлягає виконанню.

Заява з посиланням на приписи ст. 328 ГПК України мотивована добровільним виконанням відповідачем Регіональним офісом водних ресурсів у Миколаївській області рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2024.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 22.07.2024 призначено розгляд заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню в судовому засіданні на 14.08.2024. Відмовлено в задоволенні клопотання заявника про вжиття заходів, передбачених ч. 3 ст. 328 ГПК України.

Судове засідання з розгляду даної заяви, яке було призначено на 14.08.2024, не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Олейняш Е.М. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 28.10.2024 призначено розгляд заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню в судовому засіданні на 04.11.2024.

Представники учасників справи в судове засідання 04.11.2024 явку повноважних представників не забезпечили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені в порядку ст. 120 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 328 ГПК України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви за відсутності учасників справи.

3. Встановлені судом обставини. Джерела права, які застосовував суд.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2024 по даній справі № 915/961/23 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія задоволено.

Стягнуто з Регіонального офісу водних ресурсів у Миколаївській області (, 54030, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 14) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» (, 54017, м. Миколаїв, вул. Погранична, 39/1) заборгованість за спожиту електроенергію у сумі 304 265, 45 грн. та 4 563, 98 грн. судового збору.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2024 в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили 23.02.2024.

На виконання рішення від 26.01.2024 по справі № 915/961/23 Господарським судом Миколаївської області 14.06.2024 видано наказ.

Судом встановлено, що відповідачем Регіональним офісом водних ресурсів у Миколаївській області на виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2024 перераховано позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія грошові кошти у загальній сумі 308 829, 43 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями, а саме:

- платіжна інструкція № 393 від 06.03.2024 на суму 304 265, 45 грн. з призначенням платежу « 2707050;2800; стягнення коштів на користь ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія»; зг. рішення Господарського суму Миколаїв. облвід 26.01.2024р., по справі № 915/961/23; без ПДВ»;

- платіжна інструкція № 394 від 06.03.2024 на суму 4 563, 98 грн. з призначенням платежу « 2707050;2800; стягнення судового збору на користь ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія»; зг. рішення Господарського суду Миколаїв. обл. від 26.01.2024 р., по справі № 915/961/23; без ПДВ».

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 327 ГПК України наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до ст. 160 ГПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання (постанова КЦС ВС від 21.12.2023 у справі № 824/2/22). Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19.01.2023 у справі № 824/2/22.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24.06.2020 у справі № 520/1466/14-ц, від 09.09.2021 у справі № 824/67/20, від 09.06.2022 у справі № 2-118/2001.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Окрім того, за своїм змістом частина друга статті 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю так і частково, а тому підстави, якими заявник обґрунтовує свою заяву, можуть бути наслідком як повного так і часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону (постанова КЦС ВС від 06.12.2023 по справі № 756/2078/13-ц).

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 328 ГПК України про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

4. Висновки суду.

Як встановлено судом вище на виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2024 по справі № 915/961/23 судом було видано наказ від 14.06.2024 про стягнення з Регіонального офісу водних ресурсів у Миколаївській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» () заборгованості за спожиту електроенергію у сумі 304 265, 45 грн. та 4 563, 98 грн. судового збору.

Судом також встановлено, що відповідачем 06.03.2024 в повному обсязі проведено оплату грошових коштів на виконання судового рішення у даній справі, що підтверджується платіжними інструкціями № 393 від 06.03.2024 на суму 304 265, 45 грн. та № 394 від 06.03.2024 на суму 4 563, 98 грн.

Заперечень щодо визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню, від стягувача на адресу суду не надходило.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви відповідача (боржника) та визнання виконавчого документа по даній справі (наказу Господарського суду Миколаївської області від 14.06.2024 № 915/961/23) таким, що не підлягає виконанню, оскільки обов`язок боржника відсутній повністю, у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником.

Керуючись ст. 233-235, 254-255, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Регіонального офісу водних ресурсів у Миколаївській області (вх. № 8644/24 від 17.07.2024) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Миколаївської області від 14.06.2024 по справі № 915/961/23 про стягнення з Регіонального офісу водних ресурсів у Миколаївській області (, 54030, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 14) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» (, 54017, м. Миколаїв, вул. Погранична, 39/1) заборгованості за спожиту електроенергію у сумі 304 265, 45 грн. та 4 563, 98 грн. судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 253-259 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 11.11.2024

Суддя Е.М. Олейняш