ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2024м. ДніпроСправа № 904/3482/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Єврохім", м. Харків

до Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості

Суддя Крижний О.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Єврохім" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованість за договором поставки №328-1600-01 від 05.05.2022 у розмірі 208 682,91 грн, інфляційні втрати в розмірі 45 994,61 грн та 3% річних у розмірі 13812,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №328-1600-01 від 05.05.2022 в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений товар.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, вказує, що за змістом п. 5.2 договору обов`язок відповідача з оплати Ресурсів настає у строк, зазначений у Специфікації і належного виконання позивачем обов`язку щодо надання документів, передбачених п. 6.3 договору. Зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази передачі позивачем на адресу відповідача документів, передбачених п. 6.3 договору, що, на думку відповідача, свідчить про неналежне виконання позивачем обов`язків, передбачених згадуваним пунктом договору. Також відповідач звертає увагу, що за відсутності факту та доказів направлення відповідачу вимоги про сплату Ресурсів у встановленому договором порядку (п. 10.3), обов`язок відповідача з оплати Ресурсів є таким, що не настав, а відповідно позовні вимоги позивача про стягнення суми основного боргу вважає передчасними. Відповідач звертає увагу, що підставою відмови у позові позивачу є та обставина, що він взяв на себе обов`язок передати відповідачу документи на Ресурси, визначені п. 6.3 договору, що є обов`язковою умовою для здійснення відповідачем розрахунків за договором, проте в матеріалах справи відсутні докази передачі відповідачу таких документів, у зв`язку з чим на момент звернення позивача до суду строк виконання відповідачем його зобов`язання з оплати Ресурсів не настав, відтак відсутнє порушене право позивача, за захистом якого він звернувся до суду. Відповідно відповідач вказує і про безпідставність нарахування 3% річних та інфляційних втрат так як вважає, що строк оплати основного боргу ще не настав.

Відповідач також вважає, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн є неспівмірними з категорією та складністю справи, позаяк, дана справа не викликає складності у правовому розумінні та не містить великого обсягу досліджуваних доказів, а також не потребує складання значної кількості процесуальних документів учасниками справи. З огляду на наведене відповідач вважає, що витрати у сумі 40 000 грн є неспівмірними з наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, а складення та подання позову щодо стягнення заборгованості за договором поставки не вимагало від адвоката значного обсягу юридичної і технічної роботи, адже, адвокат був обізнаним про позицію свого клієнта, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалось. Враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, відповідач вважає за необхідне зменшити понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу до 2 000 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2024 відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

З урахуванням режиму воєнного стану та повітряних тривог у суді встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Справу розглянуто у розумні строки, враховуючи вищевказані обставини та факти, а також беручи до уваги необхідність надання сторонам часу для реалізації своїх прав, подання відповідачем відзиву на позов, позивачем відповіді на відзив та відповідачем заперечень до відповіді на відзив з урахуванням поштового пробігу.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин укладення договору поставки, строк дії договору, умови та порядок поставки товару, строк та порядок розрахунків, наявність/відсутність часткових оплат, наявність заборгованості покупця, періоди прострочення виконання зобов`язань.

Так, судом встановлено, що 05.05.2022 між Приватним акціонерним товариством "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Єврохім" (постачальник) укладений договір №328-1600-01, відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти й оплатити матеріали та обладнання (надалі - ресурси) на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п. 2.1 договору кількість, номенклатура ресурсів зазначається у специфікаціях до цього договору, які є невід`ємною частиною.

Пунктом 3.1 договору визначено, що постачання ресурсів здійснюється видами транспорту, які зазначені у специфікації. Постачальник зобов`язується здійснити постачання ресурсів на умовах постачання, зазначених у специфікаціях, відповідно до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів "Інкотермс" у редакції 2010 року (п.3.2 договору).

У відповідності з п. 3.3 договору терміни постачання ресурсів зазначаються у специфікаціях.

Відповідно до п. 4.1 договору постачання ресурсів здійснюється за цінами, що визначені відповідно до умов постачання, зазначені у специфікаціях і включають усі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, пакування, маркування й інші витрати постачальника, пов`язані з постачанням ресурсів.

Оплата за поставлені ресурси здійснюється у строк, зазначений у специфікації , який розраховується з моменту постачання ресурсів і надання документів, зазначених у п. 6.3 договору (п. 5.2 договору).

Пунктом 6.3 договору передбачено, що постачальник зобов`язаний надати покупцеві до початку приймання ресурсів оригінали наведених нижче документів:

- рахунок на оплату ресурсів;

- видаткова накладна;

- транспортні та супровідні документи;

- пакувальні документи (у разі пакування Ресурсів);

- сертифікат або паспорт якості постачальника чи виробника (у разі якщо постачальник не є виробником);

- сертифікат висновку державної санітарно-гігієнічної експертизи та сертифікат радіологічної безпеки (у випадках, передбачених законом);

- акт приймання-передачі та/або видаткова накладна Ресурсів (у 2-х примірниках), оформлений з боку постачальника.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання, але не виконання вимог установчих документів сторін про необхідність надання згоди на укладення керівними органами сторін, які мають відповідні повноваження (за наявності таких вимог). Цей договір дійсний до 02.05.2024. Закінчення терміну дії цього договору не звільняє сторони від виконання взятих на себе зобов`язань (у тому числі гарантійних) за цим договором (п.п. 10.4, 10.5 договору).

Сторонами підписано специфікацію №1 до договору про поставку товару на загальну суму 2509098,71 грн. Пунктом 2 Специфікації передбачено, що ресурси поставляються на умовах поставки: DDP склад покупця, м. Кривий Ріг, відповідно до Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів "Інкотермс" у редакції 2010 року.

Термін поставки: протягом 7 календарних днів з дати заявки покупця (п.3 специфікації).

Згідно з п. 5 специфікації умови оплати: 100% оплата по факту готовності до відвантаження. Умовні ціни: вартість ТМЦ вказана в гривневому еквіваленті USD по курсу МБ (продаж ASK) UAN/USD на день попереднього дня оплати ТМЦ зміниться відносно курсу 26,2600 грн за 1 USD більш ніж на +/- 1%, вартість ТМЦ що поставляється підлягають перерахунку пропорційно такій зміні курсу. При цьому сторони в якості єдиного джерела інформації використовують сайт https://bank.gov.ua (п. 6 специфікації).

Матеріалами справи підтверджується, що 11.05.2022 відповідач здійснив попередню оплату на користь позивача у сумі 1947917,00 грн за лист г/к 1500х8 12х18Н10Т по рахунку №505002 від 05.05.2022.

На підтвердження виконання своїх зобов`язань в частині поставки товару позивачем надано видаткову накладну №516001 від 16.05.2022 на суму 2226885,46 грн та товарно-транспортну накладну №516001 від 16.05.2022.

Позивач зазначає, що в подальшому, відповідач додатково частково розрахувався за поставлені ресурси, а саме 19.01.2023 в сумі 19527,79 грн, 17.02.2023 в сумі 18160,85 грн, 24.03.2023 в сумі 16889,59 грн, 19.06.2023 в сумі 15707,32 грн.

Позивач зазначає, що відповідач у повному обсязі не розрахувався за поставлений товар, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 208682,91 грн, що і стало причиною виникнення спору.

Відносини, що виникли між сторонами регулюються загальними положеннями про договір поставки.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з умов договору (п.5 специфікації), строк оплати товару є таким, що настав.

Доказів оплати товару у розмірі 208682,91 грн відповідач не надав, позовні вимоги не спростував.

Проти позову відповідач заперечує тим, що в матеріалах справи відсутні докази передачі позивачем на адресу відповідача документів, передбачених п. 6.3 договору, що, на думку відповідача, свідчить про неналежне виконання позивачем обов`язків, передбачених згадуваним пунктом договору. Також відповідач звертає увагу, що за відсутності факту та доказів направлення відповідачу вимоги про сплату Ресурсів у встановленому договором порядку (п. 10.3), обов`язок відповідача з оплати Ресурсів не настав, а позовна заява є такою, що подана передчасно.

Як зазначено вище, відповідно до п. 6.3 договору постачальник зобов`язаний надати покупцеві до початку приймання ресурсів оригінали наведених нижче документів:

- рахунок на оплату ресурсів;

- видаткова накладна;

- транспортні та супровідні документи;

- пакувальні документи (у разі пакування Ресурсів);

- сертифікат або паспорт якості постачальника чи виробника (у разі якщо постачальник не є виробником);

- сертифікат висновку державної санітарно-гігієнічної експертизи та сертифікат радіологічної безпеки (у випадках, передбачених законом);

- акт приймання-передачі та/або видаткова накладна Ресурсів (у 2-х примірниках), оформлений з боку постачальника.

Відповідач стверджує про відсутність доказів передачі позивачем на адресу відповідача документів, передбачених п. 6.3 договору, що, на думку відповідача, свідчить про неналежне виконання позивачем обов`язків, передбачених згадуваним пунктом договору. Також звертає увагу, що за відсутності факту та доказів направлення відповідачу вимоги про сплату Ресурсів у встановленому договором порядку (п. 10.3), обов`язок відповідача з оплати Ресурсів є таким, що не настав, а відповідно позовні вимоги позивача про стягнення суми основного боргу вважає передчасними.

В той же час, у відповідності з п. 6.4 договору покупець має право відмовитися від приймання поставлених ресурсів до надання документів, зазначених у п. 6.3 цього договору.

Доказів того, що відповідач відмовлявся від отримання товару чи від оплати з посиланням на те, що передано не повний пакет товаросупровідних документів матеріали справи не містять. До відзиву на позов відповідач таких доказів не додав.

Аналіз приписів статті 655, частини 1 статті 697 Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку, що обов`язком продавця є передання товару у власність покупцеві, який у свою чергу зобов`язується сплатити за товар певну грошову суму. Отже, правовідносини купівлі-продажу (поставки) зумовлюють перехід права власності на товар від продавця до покупця в момент передання товару покупцеві; при цьому, законодавцем визначено можливість збереження товару за продавцем до оплати товару або настання інших обставин, якщо про таке сторони домовилися при укладенні договору купівлі-продажу (поставки).

Представник відповідача проставляючи свій підпис у видатковій накладній підтвердив отримання товару, відповідно отримав і весь необхідний пакет документів, оскільки останній передається разом з продукцією, відповідно у нього виникає зустрічне зобов`язання щодо оплати товару.

Відтак, обов`язок відповідача-покупця оплатити вартість поставленого йому позивачем товару виникає в силу закону (статей 655, 692, 712 Цивільного кодексу України, частини 1 статті 265 Господарського кодексу України) та не залежить від факту направлення вимоги про сплату Ресурсів.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 29.09.2009 у справі №37/405 про те, що ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, а відсутність рахунку-фактури не звільняє покупця від обов`язку з оплати поставленого товару. Від зазначеної правової позиції не відступив Верховний Суд при прийнятті рішень у справах №923/712/17 (постанова від 22.05.2018) та №925/2028/15 (постанова від 21.01.2019), а також не вбачає за необхідне відступати колегія суддів Верховного Суду при розгляді даної справи №918/537/18.

Відповідно до статті 666 Цивільного кодексу України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання.

Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Доказів невиконання позивачем обов`язку щодо передачі разом з товаром відповідних документів матеріали справи не містять, рівно як не містять і доказів витребування відповідачем вказаних документів.

Відсутні у матеріалах справи докази й того, що відповідач повернув товар позивачу. Факт прийняття товару без будь-яких зауважень та претензій посвідчується підписом довіреної особи відповідача на видаткових накладних. Більш того, відповідач у відзиві на позов підтвердив отримання товару від позивача.

Стосовно зауважень відповідача про те що позивач не надав доказів направлення відповідачу вимоги про оплату ресурсів, а тому строк оплати не настав, суд звертає увагу, що п. 5.2 договору визначено, що оплата за поставлені ресурси здійснюється у строк, зазначений у специфікації, який розраховується з моменту постачання ресурсів і надання документів, зазначених у п. 6.3 договору. Пунктом 5 Специфікації унормовані умови оплати: 100% оплата по факту готовності до відвантаження.

Матеріалами справи підтверджується поставка вказаного товару 16.05.2022. Також матеріалами справи підтверджується здійснення відповідачем часткових оплат поставленого товару, чим відповідач підтвердив обізнаність про готовність товару до відвантаження.

Таким чином, строк оплати товару настав 16.05.2022 (дата поставки товару).

Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням викладеного, надані позивачем докази на підтвердження заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 208682,91 грн є більш вірогідними, ніж докази надані відповідачем, тому вимога про стягнення основної суми боргу у розмірі 208682,91грн підлягає задоволенню.

Крім основного боргу позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних у розмірі 13812,50 грн та інфляційні втрати у розмірі 45994,61 грн за період з 17.05.2022 по 18.04.2024.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Перевіркою правильності розрахунків 3% річних судом виявлено помилку, а саме позивачем взято до розрахунку дні здійснення часткових платежів з погашення боргу (19.01.2023, 17.02.2023, 24.03.2023, 19.06.2023), відповідно вимога про стягнення 3% річних підлягає частковому задоволенню у розмірі 13729,95 грн.

Розрахунок інфляційних втрат є правильним, тому вимога про стягнення втрат від інфляції підлягає задоволенню у повному обсязі.

За викладеного з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 208682,91 грн - основний борг, 13729,95 грн - 3% річних та 45994,61 грн - інфляційні втрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 4026,11 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Єврохім" до Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" (50066, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, ідентифікаційний код 00190977) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Єврохім" (61052, м. Харків, вул. Велика Панасівська, буд. 95, ідентифікаційний код 39574571) основний борг у розмірі 208682,91 грн (двісті вісім тисяч шістсот вісімдесят дві грн 91 коп), 3% річних у розмірі 13729,95 грн (тринадцять тисяч сімсот двадцять дев`ять грн 95 коп), інфляційні втрати у розмірі 45994,61 грн (сорок п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири грн 61 коп) та судовий збір у розмірі 4026,11 грн (чотири тисячі двадцять шість грн 11 коп).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 07.11.2024

Суддя О.М. Крижний