ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2024 р. Справа№ 927/433/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Коротун О.М.

при секретарі судового засідання : Шевченко Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Приходько В.О.;

від відповідача: Пасько С.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Юромаш»

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.08.2024 (повний текст рішення складено 16.08.2024)

у справі №927/433/24 (суддя М.О. Демидова)

за позовом Виконавчого комітету Чернігівської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Юромаш»

про стягнення 662 749, 50 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Виконавчий комітет Чернігівської міської ради звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Юромаш» про стягнення штрафних санкцій у розмірі 662 749, 50 грн, з яких 297 454,50 грн пені та 365 295,00 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором про закупівлю № 12 від 25.01.2024 в частині порушення строку поставки товару.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 14.08.2024 у справі №927/433/24 позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Юромаш» на користь Виконавчого комітету Чернігівської міської ради 297 454,50 грн пені, 365 295,00 грн штрафу та 9 941,24 грн витрат зі сплати судового збору.

Не погодившись із прийнятим рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Юромаш» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.08.2024 у справі №927/433/24 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Мотиви і доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду першої інстанції прийняте без з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, скаржник зазначив, що унеможливлення своєчасного виконання зобов`язань по договору закупівлі № 12 від 25.01.2024 не пов`язане з недбалістю або бездіяльністю з боку ТОВ з іноземними інвестиціями «Юромаш».

Також апелянт зазначає, що умовами п. 8.6 договору № 12 від 25.01.2024 не зазначено обов`язок сторони надати сертифікат Торгово-промислової палати України разом з повідомленням про настання форс-мажорних обставин. ТОВ з іноземними інвестиціями «Юромаш» у своєму листі № 175/03/2024 від 18.03.2024 зазначило, що після завершення морськогго перевезення зобов`язується надати сертифікат Торгово-промислової палати України.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Сулім В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Коротун О.М., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Юромаш» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.08.2024 у справі №927/433/24 залишено без руху та надано заявникові строк на усунення недоліків десять днів з дня отримання копії ухвали.

На виконання вищезазначеної ухвали суду, 18.09.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Юромаш» надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано докази реєстрації електронного кабінету ЄСІТС.

Також 18.09.2024 від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії вантажно-митної декларації 24UA03U4 від 15.07.2024 та копії Сертифікату Київської обласної (регіональної) Торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини № 3200-24-1490 від 06.08.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Юромаш» та призначено до розгляду на 06.11.2024.

08.10.2024 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач зазначає, що посилання ТОВ з іноземними інвестиціями «Юромаш» на надісланий 05.03.2024 лист з висновком Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати від 04.03.2024 не підтверджує наявність форс-мажорних обставин, що унеможливлювали б своєчасне виконання зобов`язань за договором.

Обставини, які відповідач посилається як на форс-мажорні почали існувати задовго до укладення договору № 12 від 25.01.2024.

18.10.2024 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній зазначив, що пропозиція щодо змін умов договору про продовження терміну поставки товарів до 31.05.2024 вказана у висновку Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати № 132/03.23 від 04.03.2024.

Крім того, відповідач вказує, що не міг надати разом з відзивом до суду першої інстанції вантажно-митну декларацію 24UA03U4 від 15.07.2024 та Сертифікат Київської обласної (регіональної) Торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини № 3200-24-1490 від 06.08.2024, оскільки вказані докази на той час не існували.

22.10.2024 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли заперечення на відповідь на відзив на апеляційну скаргу, відповідно до яких останній зауважив, що від Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Юромаш» за підписом уповноваженої особи виконавчому комітету Чернігівської міської ради пропозицій щодо продовження строку договору не надавалось. Висновок Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати від 04.03.2024 № 132/03.23 не є пропозицією до зміни умов договору, адже зміна умов договору відбувається виключно за належним чином оформленою пропозицією сторони договору.

Представник відповідача у судовому засіданні 06.11.2024 підтримав подане клопотання про долучення до матеріалів справи Сертифікату Київської обласної (регіональної) Торгово-промислової палати та вантажно-митної декларації.

Представник позивача у судовому засіданні 06.11.2024 заперечував проти задоволення клопотання про долучення нових доказів до матеріалів справи.

Розглянувши клопотання про долучення нових доказів, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 80 ГПК України учасники справи повинні подавати докази до суду разом із поданням заяв по суті або у строк, встановлений судом для їх подання. Водночас, господарський процесуальний кодекс України надає можливість особі подати докази поза межами встановленого законом або судом строку за умов, що особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у зазначений строк з причин, що не залежали від неї.

Водночас, колегією суддів встановлено, що відповідач не обґрунтував неможливість подання вказаних доказів до суду першої інстанції та не клопотав про поновлення строку для їх надання.

За таких обставин, колегія суддів залишає клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи Сертифікату Київської обласної (регіональної) Торгово-промислової палати та вантажно-митної декларації без розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні 06.11.2024 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд у її задоволенні відмовити.

Представник відповідача у судовому засіданні 06.11.2024 підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, з огляду на викладені скаржником доводи та вимоги апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, за результатами проведення процедури закупівлі UA-2024-01-08-006557-а, замовником якої є Виконавчий комітет Чернігівської міської ради, за предметом закупівлі ДК 021:20-7 Мототранспортні вантажні засоби (автомобілі типу пікап) у кількості 5 одиниць зі строком поставки до 20.02.2024 учасником, з яким укладено договір про закупівлю, є Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Юромаш».

25.01.2024 між Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Юромаш» (продавець) укладено договір про закупівлю № 12 (далі - договір).

Згідно п. 1.1 договору продавець зобов`язується передати у власність покупця в установлений договором строк ДК 021:20-7 Мототранспортні вантажні засоби (автомобілі типу пікап) (далі товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Закупівля автомобілів типу пікап здійснюється для потреб Збройних Сил України у рамках виконання Програми шефської допомоги військовим частинам Збройних Сил України, Національної гвардії України, Державної спеціальної служби транспорту та Державної прикордонної служби України, які розташовані на території м. Чернігова на 2023-2024 роки, що затверджена розпорядженням начальника Чернігівської міської військової адміністрації Чернігівського району Чернігівської області ради від 29.12.2023 № 402.

Відомості про товар зазначено у додатках № 1, № 2 до цього договору, які є його невід`ємними частинами (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1, 2.2 договору ціна договору вказується в національній валюті України - гривні. Ціна договору відповідає ціні пропозиції переможця за результатами проведеної процедури закупівлі. Ціна договору становить 5 218 500 грн 00 коп. (п`ять мільйонів двісті вісімнадцять тисяч п`ятсот грн нуль копійок ), у тому числі ПДВ 869 750 грн 00 коп. (вісімсот шістдесят дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят грн нуль коп.).

Згідно із п. 2.4 договору оплата здійснюється покупцем за фактично отриманий належної якості товар, враховуючи його доставку, після підписання уповноваженими представниками сторін відповідних документів.

Пунктом 2.7 договору визначено, що розрахунки здійснюються покупцем протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару на підставі рахунку та накладної шляхом безготівкової оплати. У платіжних дорученнях повинно бути посилання на номер даного договору.

Відповідно до п. 3.1 договору продавець власними силами, засобами та за власний рахунок відповідно до умов даного договору зобов`язується здійснити поставку Товару до місця призначення у м. Чернігові (точна адреса доставки буде повідомлена продавцю додатково). Строк поставки: до 20.02.2024.

За умовами п. 3.2 договору продавець повідомляє покупця про дату та орієнтовний час поставки товару не пізніше ніж за 1 (один) день до такої дати.

Згідно п. 6.2.1 договору покупець має право достроково в односторонньому порядку розірвати цей договір, в тому числі і у разі невиконання зобов`язань продавцем, повідомивши про це його за 10 (десять) календарних днів до дати розірвання договору.

Відповідно до п. 6.3.1 договору продавець зобов`язаний поставляти покупцю товар, в строк та на умовах, передбачених даним договором.

Між сторонами підписано та скріплено печатками сторін специфікацію, яка є додатком № 1 до договору, якою сторони визначили найменування, кількість та загальну вартість товару, що поставляється, 5 218 500,00 грн., в т.ч. ПДВ 869 750,00 грн.

Листом № 361/1-05/вих/01 від 15.02.2024 позивач звернувся до відповідача з проханням повідомити дату поставки товару та нагадав, що відповідно до умов договору строк поставки - до 20.02.2024.

Відповідач у листі № 105/02/24 від 19.02.2024 повідомив позивача про введення воєнного стану на всій території України відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 та морський тероризм, який призвів до перенаправлення суден довгим шляхом в обхід Африки, гарантував позивачу належне виконання зобов`язань за спірним договором та повідомив про наявність форс-мажорних обставин непереборної сили, що унеможливлюють виконання договору в обумовлений термін, у підтвердження яких буде надано висновок Торгово-промислової палати України.

Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання на спірним договором щодо поставки товару у строк до 20.02.2024.

Вказана обставина відповідачем не спростована.

Позивач листом № 388/1-05/вих/01 від 21.02.2024 повідомив відповідача про те, що станом на 20.02.2024 факт настання обставин непереборної сили не був підтверджений документально, відтак, починаючи з 21.02.2024, будуть нараховуватись штрафні санкції за порушення строку поставки товару. Також у листі позивач просив відповідача у найкоротший строк до 01.03.2024 надати відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України або іншого компетентного органу, інші документи, які підтверджують, що постачальник порушив строк поставки внаслідок настання форс-мажорних обставин та повідомити дату поставки.

Відповідач надав відповідь № 114/02/2024 від 22.02.2024 на лист позивача № № 388/1-05/вих/01 від 21.02.2024, у якій відповідач гарантував належне виконання зобов`язань за спірним договором у повному обсязі, зазначив, що ним буде вжито всіх необхідних заходів, щоб поставка відбулася у максимально стислий термін. Також відповідач зобов`язався у найкоротший термін надати висновок Торгово-промислової палати у підтвердження факту настання форс-мажорних обставин.

Листом № 465/1-05/вих/01 від 04.03.2024 позивач звернувся до відповідача, у якому вказав, що станом на 04.03.2024 факт настання обставин непереборної сили відповідачем документально не підтверджено та просив невідкладно не пізніше 11.03.2024, повідомити дату поставки товару та у підтвердження факту настання обставин непереборної сили надати відповідний сертифікат Торгово-промислової палати або іншого компетентного органу, інші документи, які підтверджують, що постачальник порушив строк поставки внаслідок настання форс-мажорних обставин.

Відповідач листом № 140/03/2024 від 05.03.2024 повідомив позивача про введення воєнного стану на всій території України відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, виникнення істотних змін обставин, які не залежали від відповідача (морський тероризм, який призвів до перенаправлення суден довгим шляхом в обхід Африки), що унеможливило виконання зобов`язань з поставки товару у встановлений термін. За доводами відповідача вказані обставини підтверджені висновком Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати від 04.03.2024 № 132/03.23.

Позивач повідомив відповідача про те, що доданий висновок Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати від 04.03.2024 № 132/03.23 не є відповідним сертифікатом та не може відповідно до умов спірного договору та норм чинного законодавства підтверджувати факти, викладені у повідомленні про настання обставин непереборної сили. Позивач зазначив, що відповідачем пропущено строк, встановлений п. 8.4 спірного договору для повідомлення у письмовій формі про настання обставин, що перешкоджають виконанню умов договору. Позивач також просив повідомити дату поставки товару (лист позивача № 321/1-04/вих/02/1985/24/вх/03 від 13.03.2024.

Листом № 636/1-04/вих/01 від 05.04.2024 позивач повідомив відповідача про розірвання договору про закупівлю № 12 від 25.01.2024 на підставі п. 6.2.1 договору з 18.04.2024 у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань по договору непоставкою товару до 20.02.2024.

У листі № 220/04/2024 від 05.04.2024, адресованому позивачу, відповідач зазначив, що листом від 19.02.2024 повідомляв позивача про неможливість виконання зобов`язань з поставки товару у встановлений термін, 05.03.2024 надіслав позивачу висновок Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати від 04.03.2024 № 132/03.23 щодо неможливості своєчасного виконання зобов`язання, спричиненої істотною зміною обставин. Відповідач зазначив про те, що вживає всіх необхідних заходів, щоб доставка відбулася у максимально стислий термін. Після завершення морського перевезення та за день до поставки відповідач зобов`язався надати сертифікат ТПП про неможливість виконання умов договору через вплив форс-мажорних обставин.

Позивачем відповідачу направлено лист № 720/1-04/вих/01 від 18.04.2024, у якому позивач просить відповідача сплатити штраф та пеню протягом 10 робочих днів після отримання даної вимоги. До листа додано розрахунок пені та штрафу та рахунок № 10 від 18.04.2024 на суму 662749,50 грн, яка складається з 297 454,50 грн пені та 36 5295,00 грн штрафу.

Відповідач листом № 263/04-2024 від 25.04.2024 надав відповідь на лист позивача № 720/1-04/вих/01 від 18.04.2024, у якому відповідач зазначив про те, що повідомляв позивача про наявність форс-мажорних обставин та направляв позивачу висновок торгово-промислової палати про зміну істотних обставин.

Відповідач оплату штрафу та пені не здійснив, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду першої інстанції із позовом про стягнення пені у сумі 297 454, 50 грн. та штрафу у сумі 365 295, 00 грн за період з 21.02.2024 по 18.04.2024.

Спір між сторонами даної справи виник у зв`язку з простроченням виконання відповідачем зобов`язань з поставки товару за договором про закупівлю № 12 від 25.01.2024.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою ст. 525 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата штрафних санкцій (ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України).

Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Згідно із ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 7.3 договору за порушення строку поставки товару або строку заміни неякісного (невідповідного) товару на якісний (відповідний) в гарантійний період, продавець на вимогу покупця сплачує пеню у розмірі 0,1 % вартості товару, щодо якого допущено прострочення виконання зобов`язань, за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів продавець додатково сплачує штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

За умовами 7.5 договору штрафні санкції, зазначені в п. 7.3. та п. 7.4. договору сплачуються продавцем протягом 10 (десяти) робочих днів після отримання відповідної вимоги покупця.

За приписами статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Зазначаючи про необґрунтованість позовних вимог, апелянт посилається на виникнення форс-мажорних обставин, а саме неможливість виконання зобов`язань за договором поставки, у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні та морським тероризмом, який призвів до перенаправлення суден довгим шляхом в обхід Африки, про що було повідомлено позивача вчасно до закінчення строку поставки товару.

Статтею 617 Цивільного кодексу України встановлено підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а саме: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Норми ст.ст. 614, 617 Цивільного кодексу кореспондуються із нормами статті 218 Господарського кодексу України, згідно з якими учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Пунктом 8.1 договору сторони визначили, що під форс-мажорними обставинами у цьому договорі розуміються непереборна сила та випадок, в тому числі, які виникли внаслідок військової агресії Російської федерації проти України, що стала підставою введення воєнного стану відповідно до Указу Президента України 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Згідно п. 8.4 договору сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим договором внаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 10 днів з моменту їх виникнення повідомити іншу сторону у письмовій формі про настання і припинення обставин, що перешкоджають виконанню умов договору. Несвоєчасне повідомлення/неповідомлення про обставини непереборної сили позбавляє відповідну сторону права посилатися на ці обставини в майбутньому.

Відповідно до ст. 14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Відповідно до ч.1 ст. 617 Цивільного кодексу України, ч.2 ст. 218 Господарського кодексу України та ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні і невідворотні обставини за даних умов здійснення господарської діяльності, що об`єктивно унеможливлюють виконання особою зобов`язань за умовами договору, обов`язків, передбачених законодавством.

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п.38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

Між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин.

Відповідно до п. 8.6 договору факти, викладені в повідомленні про настання і припинення обставин непереборної сили, повинні бути підтверджені відповідним сертифікатом Торгово-промислової Палати України або іншим компетентним органом.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і після їх виникнення сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 915/531/17, від 26.05.2020 у справі № 918/289/19, від 17.12.2020 у справі № 913/785/17, від 30.11.2021 у справі № 913/785/17.

Після отримання звернення позивача від 15.02.2024 відповідач повідомив останнього про неможливість виконання зобов`язання по поставці товару в обумовлений договором термін листом від 19.02.2024 через вплив форс-мажорних обставин непереборної сили, а саме: введення воєнного стану на території України та морський тероризм, який призвів до перенаправлення суден довгим шляхом в обхід Африки. Документів, які підтверджують факт настання обставин непереборної сили до повідомлення не було додано.

Відповідно до листа Торгово-Промислової палати України № 2024/02.0.-7.1 від 28.02.2022 військова агресія Російської Федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану з 05 години 30 хвилини 24 лютого 2022 року, а тому ТТП підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності за договором, виконання яких настало згідно з умовами договору і виконання яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, запровадження воєнного стану в країні, настання форс-мажорних обставин в зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, неможливість виконання обов`язків в установлений термін згідно з умовами договору внаслідок настання таких обставин, не можуть однозначно засвідчувати, починаючи з 24 лютого 2022 року, неможливість виконання зобов`язань по договору, а отже наведена обставина не є абсолютною самостійною підставою для відкладення строку виконання зобов`язання відповідно часу, протягом якого будуть діяти такі обставини.

Близький за змістом правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного суду у справі № 910/7495/16 від 08.05.2018.

Наполягаючи про вчасне повідомлення позивача про настання форс-мажорних обставин, апелянт зазначає, що зробив це до закінчення строку поставки товару.

Водночас, колегією суддів встановлено, що як вбачається із листа № 140/03/2024 від 05.03.2024 відповідач повідомляв позивача, що з міркувань безпеки у зв`язку із морським тероризмом на початку січня 2024 було відкладено відправлення судна рейсом 416W для організації маршруту альтернативним шляхом, оскільки морський трафік через Суецький канал став небезпечним та неможливим.

Отже, про обставини, які відповідно до листа № 105/02/24 від 19.02.2024 відповідач називає форс-мажорними (морський тероризм), останній був обізнаний ще в січні 2024, натомість повідомив про них позивача лише 19.02.2024.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідач не дотримався строку, обумовленого п. 8.4 договору щодо повідомлення позивача про настання обставин непереборної сили, що унеможливлюють виконання зобов`язання з поставки товару.

Крім того, з п. 8.5, 8.6 договору вбачається, що сторона повинна не лише повідомити іншу сторону про існування обставин непереборної сили, однак і надати докази їх існування - сертифікат ТПП або іншого компетентного органу.

У постанові Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №910/9258/20 наведено висновок, що підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат ТПП чи уповноваженої нею регіональної ТПП.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у справі № 904/3886/21 від 25.01.2022, належним підтвердженням існування форс-мажорних обставин (належним свідченням існування обставин непереборної сили, які звільняють сторону від відповідальності за невиконання умов договору) є відповідний сертифікат ТПП.

Отже, наданий відповідачем висновок Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати від 04.03.2024 № 132/03.23 про неможливість своєчасного виконання зобов`язання за договором про закупівлю № 12 від 25.01.2024 не є належним доказом існування обставин непереборної сили згідно умов договору та чинного законодавства.

Так, у висновку Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати від 04.03.2024 № 132/03.23 про неможливість своєчасного виконання зобов`язання за договором про закупівлю № 12 від 25.01.2024 зазначено про те, що унеможливлення своєчасного виконання зобов`язань, передбачених умовами договору сторін не пов`язане з недбалістю або відсутністю турботи з боку продавця, а виникло внаслідок зміни обставин за які сторони не відповідають, а саме: військова агресія російської федерації проти України, військова, агресія єменських хуситів проти торгівельних суден в Червоному морі, блокування сухопутних кордонів внаслідок страйків, які вплинули на зміни в організації міжнародних контейнерних перевезень морським шляхом, глобальне судноплавство, логістику та ланцюги поставок, а також призвела до збільшення часу доставки; ці обставини мають об`єктивний невідворотний-характер, який в даних умовах не залежить від волі, бажань і дій ТОВ з іноземними інвестиціями «Юромаш» та має прямий причинно-наслідковий зв`язок з фактом унеможливлення виконання ним своїх зобов`язань за договором про закупівлю №12 від 25.01.2024 у термін до 20.02.2024 року; вказані зміни обставин за законодавством України, а саме ст. 652 Цивільного Кодексу України, надають можливість сторонам договору про закупівлю №12 від 25.01.2024 на перегляд та внесення змін до нього, тобто надає ТОВ з іноземними інвестиціями «Юромаш» право запропонувати Виконавчому комітету Чернігівської міської ради подовжити термін поставки товарів до 31.05.2024 для уникнення порушення балансу інтересів сторін.

Також зроблена примітка, що цей висновок носить консультативний характер та не є експертним дослідженням у розумінні Законів України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та «Про наукову і науково-технічну експертизу».

Відповідно до ч. 1 ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що, укладаючи договір, сторони розраховують на його належне виконання і досягнення поставлених ним цілей. Проте, під час виконання договору можуть виявлятись обставини, які не могли бути враховані сторонами при укладенні договору, але істотно впливають на інтереси однієї чи обох сторін. При укладенні договору та визначенні його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, при яких він буде виконуватися. Інтереси сторін можуть порушуватись будь-якою зміною обставин, що виникають у ході виконання договору, проте, лише істотна зміна обставин визнається підставою для вимоги про зміну чи розірвання договору. Зміна обставин вважається істотною, тільки якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах (постанова Верховного Суду від 16.02.2022 у справі №910/13557/21).

На відміну від форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які роблять неможливим виконання зобов`язання в принципі, істотна зміна обставин є оціночною категорією, яка полягає у розвитку договірного зобов`язання таким чином, що виконання зобов`язання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим, наприклад, у силу збільшення для сторони вартості виконуваного або зменшення цінності отримуваного стороною виконання, чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків, призводячи до неможливості виконання зобов`язання.

Подібний висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №910/15484/17 та у постанові Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20.

На відміну від форс-мажору істотна зміна обставин не впливає на строк виконання зобов`язань (не змінює його) і не звільняє сторону від відповідальності за невиконання, а дозволяє припинити таке виконання (розірвання договору) чи змінити умови такого виконання або умови договору в цілому (для досягнення балансу інтересів сторін, який був порушений через істотну зміну обставин).

Відтак, форс-мажор (ст. 617 Цивільного кодексу України) та істотна зміна обставин (ст. 652 Цивільного кодексу України) є різними правовими ситуаціями, ст. 652 Цивільного кодексу України може бути застосована у випадку відсутності існування форс-мажору, але при доведенні наявності всіх чотирьох умов, встановлених ст. 652 Цивільного кодексу України.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у справі № 910/15264/21 від 31.08.2022.

Крім того, на момент укладення спірного договору відповідач знав про існування обставин, на які посилається у відзиві на позов як на істотну зміну обставин (труднощі світового судноплавства у зв`язку з небезпечним маршрутом через Суецький канал, воєнний стан в країні).

Таким чином, у даному випадку відсутній факт істотної зміни обставин під час виконання сторонами умов договору.

Відповідачем не надано доказів звернення до позивача з пропозиціями щодо зміни умов спірного договору щодо терміну поставки товару по спірному договору у зв`язку з обставинами, на які відповідач посилається як на істотну зміну обставин.

Посилання апелянта на те, що він не міг надати сертифікат Торгово-промислової палати до закінчення морського перевезення є безпідставними, оскільки положеннями ЗУ «Про торгово-промислові палати України» передбачено, що сертифікат надається протягом 7 днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

Отже, колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо неможливості виконання ним взятих на себе зобов`язань за спірним договором внаслідок дії обставин непереборної сили та зміни істотних обставин, тому відповідач не може бути звільнений від відповідальності за порушення зобов`язання.

Враховуючи порушення відповідачем терміну поставки товару за договором про закупівлю, позивач на підставі п. 7.3 договору нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню у розмірі 0,1 % вартості товару у сумі 297 454,50 грн за період прострочення з 21.02.2024 по 17.04.2024 (57 днів) та штраф у розмірі 7 % вартості товару за прострочення понад 30 днів у сумі 365 295, 00 грн.

За приписами ч. 1, 2 ст. 231 Господарського кодексу України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

- за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Здійснивши перерахунок пені та штрафу, колегія суддів приходить до висновку, що він є арифметично вірним, а тому суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги у повному обсязі.

Скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог процесуального та матеріального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Юромаш» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.08.2024 у справі № 927/433/24 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.08.2024 у справі № 927/433/24 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Юромаш» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.08.2024 у справі № 927/433/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.08.2024 у справі № 927/433/24 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.

4. Матеріали справи № 927/433/24 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Коротун

Дата складення повного тексту 07.11.2024