ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

06 листопада 2024 року Справа № 926/2042/24

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Марущака І.В., за участю секретаря судового засідання Терещенко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» (03026, місто Київ, Столичне шосе, буд. 103, корпус 1, поверх 9, )

до Луцяка Андрія Олеговича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з організації перевезення відправлень в сумі 17 085,79 грн,

представники:

від позивача - адвокат Назаренко Є.В.;

від відповідача - не з`явився.

І. Стислий виклад позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Луцяка Андрія Олеговича про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з організації перевезення відправлень від 03.09.2018 в сумі 17 085,79 грн, з яких 7898,61 грн основного боргу, 1 925,58 грн пені, 2 378,82 грн 30% річних та 4 882,78 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що між ТОВ «Нова Пошта» та фізичною особою-підприємцем Луцяком А.О. укладено договір про надання послуг з організації перевезення відправлень шляхом приєднання до договору в цілому за заявою №233544.

На виконання умов договору позивач у листопаді 2019 року надав відповідачу послуги з перевезення вантажу на суму 7898,61 грн, однак відповідач свої зобов`язання щодо оплати вартості послуг не виконав, внаслідок чого заборгував позивачу вказані кошти.

Крім того, за прострочення виконання грошового зобов`язання позивач нарахував відповідачу зазначені вище пеню, 30% річних та інфляційні втрати.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2024 вказану позовну заяву передано до провадження судді Марущака І.В.

Ухвалою суду від 12.08.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив загальне позовне провадження у справі, призначив підготовче засідання на 05.09.2024 та встановив відповідачу строк для подання відзиву, а позивачу запропонував надати відповідь на відзив.

Ухвалою від 15.08.2024 судове засідання за участю представника позивача - адвоката Назаренка Є.В., призначене на 05.09.2024, вирішено провести в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 05.09.2024 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 18.09.2024, судове засідання за участю представника позивача - адвоката Назаренка Є.В. вирішено провести в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

За наслідками підготовчого засідання суд постановив ухвалу від 18.09.2024 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 02.10.2024.

У зв`язку з неналежним повідомленням відповідача про розгляд справи суд ухвалою від 02.10.2024 вирішив відкласти розгляд справи по суті на 16.10.2024, викликати відповідача Луцяка А.О. в судове засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, судове засідання за участю представника позивача - адвоката Назаренка Є.В. провести в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Присутній в судовому засіданні 16.10.2024 адвокат позивача надав пояснення по суті позовних вимог, просив позов задовольнити.

Далі суд дослідив матеріалів справи частково.

Востаннє, ухвалою суду від 16.10.2024 відкладено розгляд справи по суті на 06.11.2024, здійснено виклик відповідача Луцяка А.О. в судове засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, судове засідання за участю представника позивача - адвоката Назаренка Є.В. вирішено провести в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

18.10.2024 позивачем через систему «Електронний суд» подано клопотання про долучення доказів, в якому просить долучити до матеріалів справи докази направлення позивачу примірнику позову: стікер рекомендованого повідомлення із трек-номером 488, рекомендоване повідомлення про вручення; витяг з електронного кабінету ТОВ «Нова Пошта» в інформаційній системі АТ «Укрпошта».

Відповідач явку свого представника судове засідання 06.11.2024 не забезпечив. Як вбачається з матеріалів справи, до суду повернулося без вручення поштове відправлення відповідачу з ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 16.10.2024. У прикріпленій до вказаного поштового відправлення довідці Укрпошти вказана причина невручення - адресат відсутній за вказаною адресою.

При цьому, ухвали суду неодноразово надсилались відповідачу за його адресою, вказаною у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 735219 від 12.08.2024, наданої на запит суду: АДРЕСА_1 , однак повернулись до суду неврученими, причина невручення - адресат відсутній за вказаною адресою, що підтверджується довідками ф.20 відділення поштового зв`язку.

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120, 242 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Крім того, відповідач викликався в судове засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (частина 4 статті 122 ГПК України).

Відповідно до частин четвертої статті 122 ГПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

На офіційному веб-сайті судової влади України 02.10.2024 та 16.10.2024 розміщено оголошення про виклик Луцяка А.О. у справі № 926/2042/24.

За таких обставин суд, керуючись статтями 120, 122, 242 Господарського процесуального кодексу України, констатує, що ним вживались усі можливі та передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд цієї справи.

Відтак суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, однак останній не скористався своїм правом на участь у судових засіданнях та подання заяв по суті спору.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із пунктом 1 частини третьої цієї статті ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до частини дев`ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин суд вирішив за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні без участі відповідача.

Присутній в засіданні в режимі відеоконференції представник позивача просив долучити подані ним докази до матеріалів справи.

Суд ухвалив долучити докази направлення позивачу примірнику позову до матеріалів справи.

Далі суд дослідив матеріали справи та позивач виступив з промовою в судових дебатах.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд установив таке.

03 вересня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» (експедитор) та фізичною особою-підприємцем Луцяком Андрієм Олеговичем (замовник) укладено договір про надання послуг з організації перевезення відправлень (далі - Договір) шляхом приєднання ФОП Луцяка А.О. до договору в цілому у відповідності до статті 634 Цивільного кодексу України.

Замовник, який діє на законних підставах, підписавши заяву про приєднання (далі - заява), уклав з експедитором договір, розміщений на веб - сайті експедитора https://поvaposhta.ua (надалі - сайт експедитора), шляхом приєднання до всіх його умов в цілому. З моменту прийняття експедитором заяви, замовник та експедитор набули прав та обов`язків, визначених договором та несуть відповідальність за їх невиконання та/або неналежне виконання. Підписавши заяву замовник засвідчив ознайомлення з усіма положеннями Договору та Умовами надання послуг; повне розуміння змісту Договору, Умов надання послуг, значень термінів і понять; вільне волевиявлення укласти Договір, відповідно до всіх його умов, шляхом приєднання до нього в повному обсязі.

Заяву про приєднання до Договору про надання послуг з організації перевезення відправлень підписано фізичною особою-підприємцем Луцяком А.О. 29.08.2018, та їй присвоєно номер 233544.

Згідно з пунктом 2.2 Договору експедитор зобов`язується за плату та за рахунок замовника організувати перевезення відправлення й надати комплекс інших послуг, пов`язаних із організацією перевезення відправлення (надалі за текстом - послуги), а замовник зобов`язується їх прийняти й оплатити на умовах, визначених договором.

У пункті 2.4 Договору передбачено, що за надані експедитором послуги замовник сплачує експедитору винагороду згідно з чинними тарифами експедитора, розміщеними на офіційному сайті експедитора novaposhta.ua.

Відповідно до пункту 5.3 Договору експедитор щомісячно складає акти наданих послуг на підставі фактично наданих послуг і надсилає замовнику одним із способів на власний вибір:

- шляхом направлення підписаних та скріплених печаткою актів наданих послуг у двох паперових примірниках для підписання замовником;

- шляхом направлення актів в електронному вигляді, з накладенням електронних цифрових підписів. Підписання актів наданих послуг в електронному вигляді здійснюється сторонами з урахуванням порядку та строків, що визначені умовами п. 5.4. Договору. Адреса електронної пошти замовника для обміну електронними документами вказується замовником в заяві про приєднання.

У пункті 5.4 Договору сторони погодили, що замовник упродовж 2 (двох) робочих днів з дати отримання актів наданих послуг від експедитора підписує надані експедитором 2 (два) примірники актів наданих послуг (далі за текстом - акт) та повертає експедитору 1 (один) примірник підписаного акту або в той самий строк надає експедитору письмову мотивовану відмову від підписання актів. Не підписання замовником актів упродовж 2 (двох) робочих днів з дати отримання актів від експедитора без надання відповідних письмових пояснень є фактом визнання замовником повного виконання експедитором своїх зобов`язань за договором. У такому разі вважається, що акти погоджено, послуги експедитора надано в повному обсязі та відповідно до умов договору, претензії замовника відсутні й замовник зобов`язаний здійснити оплату послуг згідно з отриманими документами для оплати наданих послуг.

Відповідно до пункту 5.1 Договору оплата вартості наданих експедитором послуг відбувається за чинними тарифами експедитора на підставі акту наданих послуг, шляхом перерахування замовником на поточний рахунок експедитора коштів у розмірі 100 % вартості послуг упродовж 2 (двох) банківських днів з моменту погодження актів наданих послуг експедитора.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у листопаді 2019 надавались відповідачу послуги з перевезення відправлень, що підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №НП-002957270 від 10.11.2019 на суму 1607,09 грн, №НП-002994268 від 20.11.2019 на суму 4369,85 грн, №НП-003034985 від 30.11.2019 на суму 2179,29 грн; рахунками-фактурами №НП-002957270 від 10.11.2019 на суму 1607,09 грн, №НП-002994268 від 20.11.2019 на суму 4369,85 грн, №НП-003034985 від 30.11.2019 року на суму 2179,29 грн; специфікаціями до актів здачі-приймання робіт (надання послуг) за №НП-002957270 від 10.11.2019 на суму 1607,09 грн, №НП-002994268 від 20.11.2019 на суму 4369,85 грн, №НП-003034985 від 30.11.2019 на суму 2179,29 грн.

Позивач вказує, що на виконання умов пункту 5.3 Договору він направив замовникові 19.07.2019 акти здачі - приймання робіт (надання послуг), відтак датою сплати боргу вважає 29.07.2019.

Крім того, враховуючи несвоєчасну оплату провізної плати згідно п. 6.3.1. Договору позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу в сумі 1925,58 грн та 2378,82 грн - 30% річних від суми заборгованості. Одночасно у відповідності до ст. 625 ЦП України на суму боргу нарахував інфляційні втрати в сумі 4882,78 грн.

Відповідач не надав, а матеріали справи не містять його заперечень або зауважень щодо обсягу та вартості наданих експедитором послуг, а також доказів їх оплати.

З огляду на вказане вище позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену заборгованість за договором про надання послуг з організації перевезення відправлень.

Попередньо позивачем 30.07.2020 було подано до господарського суду заяву про видачу судового наказу про стягнення з ФОП Луцяка А.О. заборгованості за договором про надання послуг з організації перевезення відправлень від 03.09.2018.

За результатами розгляду заяви позивача ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 06.08.2020 у видачі судового наказу відмовлено з тих підстав, що Луцяк А.О. з 26.06.2019 припинив свою підприємницьку діяльність.

ІV. Висновок суду щодо юрисдикції спору

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17 наведено такі правові висновки:

«Фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до відповідного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою (частина восьма статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань").

У разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою її права й обов`язки за укладеними під час здійснення підприємницької діяльності договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.

Фізична особа, яка мала статус суб`єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратила його, до 15 грудня 2017 року не могла бути стороною у господарському процесі, якщо для цього не було визначених ГПК України підстав. З часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи спори за її участю, зокрема пов`язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася нею раніше, слід було розглядати за правилами цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було відкрите у господарському суді до настання таких обставин. У разі припинення провадження у господарській справі на підставі пункту 6 частини першої статті 80 ГПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, спори за участю фізичної особи, яка припинила підприємницьку діяльність, мали розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Відтак, з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України у вказаній редакції спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

У випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за її зобов`язаннями, пов`язаними із підприємницькою діяльністю, усім своїм майном (див. пункт 4.22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 910/8729/18)».

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 26.06.2019 припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця Луцяка Андрія Олеговича.

Таким чином, зобов`язання фізичної особи-підприємця Луцяка Андрія Олеговича за договором про надання послуг з організації перевезення відправлень від 03.09.2018, з урахуванням вищевикладеного, перейшли до фізичної особи Луцяка Андрія Олеговича .

V. Мотиви, якими керується суд, та застосоване ним законодавство.

Встановивши фактичні обставини, суд дійшов висновку, що спір у даній справі є майновим та зумовлений неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань щодо оплати вартості наданих послуг з організації перевезення відправлень.

Згідно з частинами першою та другою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом першим частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Підписавши заяву про приєднання до договору про надання послуг з організації перевезення відправлень від 29.08.2024 № 233544, відповідач погодився з тим, що умови цього договору визначаються експедитором та доводяться шляхом розміщення його на його офіційному сайті https://поvaposhta.ua та укладається лише шляхом приєднання до Договору в цілому. Замовник підписанням цієї заяви погодився, що з моменту прийняття експедитором заяви, замовник та експедитор набувають прав та обов`язків, визначених договором та несуть відповідальність за їх невиконання та/або неналежне виконання.

Частиною першою статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами частини другої цієї статті визначено, що положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до частини третьої статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

На підставі встановлених обставин суд приходить до висновку, що позивач належно виконав свої зобов`язання за договором про надання послуг з організації перевезення відправлень від 03.09.2018 та надав ФОП Луцяку А.О. послуги, що ним обумовлені.

Зазначеними вище актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №НП-002957270 від 10.11.2019, №НП-002994268 від 20.11.2019, №НП-003034985 від 30.11.2019; рахунками-фактурами №НП-002957270 від 10.11.2019, №НП-002994268 від 20.11.2019, №НП-003034985 від 30.11.2019; специфікаціями до актів здачі-приймання робіт (надання послуг) за №НП-002957270 від 10.11.2019, №НП-002994268 від 20.11.2019, №НП-003034985 від 30.11.2019 підтверджується надання позивачем та отримання відповідачем послуг з організації перевезень на загальну суму 7 898,61 грн.

Відповідач відзиву на позовну заяву чи будь-яких заперечень на спростування доводів і тверджень позивача не надав.

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною другої статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, установлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

Щодо строку виконання відповідачем зобов`язання за договором про надання послуг з організації перевезення відправлень від 03.09.2018 суд зазначає таке.

Звертаючись до суду з указаним позовом, позивач зазначає, що на виконання умов пункту 5.3 Договору він направив замовникові 19.07.2019 акти здачі - приймання робіт (надання послуг), відтак датою сплати боргу вважає 29.07.2019.

За змістом частини 3 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. (ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 76, 77 ГПК України).

Дослідивши опис вкладення у цінний лист від 19.07.2019, адресований Луцяку А.О. , суд встановив, що позивачем на його адресу було направлено акти здачі-приймання робіт (надання послуг) №НП-000850035, №НП-001900129, №НП-001928490 та рахунки-фактури №НП-000850035, №НП-001900129, №НП-001928490, які є відмінними від тих, за якими заявлено вимоги про стягнення заборгованості.

У процесі розгляду справи позивачем подано додаткові докази на підтвердження надіслання відповідачу актів здачі-приймання робіт (надання послуг) та рахунків-фактур, невиконання зобов`язань за якими стало підставою для звернення до суду з указаним позовом.

Так, 08.08.2024 ТОВ «Нова пошта» було надіслано на адресу відповідача позовну заяву із доданими до неї документами, в тому числі актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №НП-002957270 від 10.11.2019, №НП-002994268 від 20.11.2019, №НП-003034985 від 30.11.2019 та рахунками-фактурами №НП-002957270 від 10.11.2019, №НП-002994268 від 20.11.2019, №НП-003034985 від 30.11.2019.

Згідно відмітки Укрпошти від 30.08.2024, поштове відправлення не вручено адресату, причини невручення - відсутність за вказаною адресою, що підтверджується трекінгом.

Відтак, за умовами пунктів 5.1, 5.4 Договору відповідач зобов`язаний був здійснити оплату вартості наданих експедитором послуг до 05.09.2024, отже у позивача виникло право вимоги щодо сплати заявленої до стягнення заборгованості лише 06.09.2024.

За таких обставин, позовні вимоги частині стягнення з відповідача основної заборгованості за надані послуги з організації перевезення відправлень в сумі 7 898,61 грн є обґрунтованими та підставними.

Щодо стягнення пені, 30% річних та інфляційних, суд вважає дані вимоги безпідставними, оскільки вони заявлені за період до виникнення прострочення виконання грошового зобов`язання - з 29.07.2019 до 09.07.2024, натомість як встановлено судом, відповідач зобов`язаний був здійснити оплату вартості наданих експедитором послуг до 05.09.2024, тому суд вважає, що у цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

VІ. Висновок суду.

За результатами розгляду цієї справи суд дійшов висновку, що позивачем належним чином доведені та обґрунтовані позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання послуг з організації перевезення, відтак з нього підлягають стягненню 7 898,61 грн основного боргу.

У решті позовних вимог щодо стягнення 1 925,58 грн пені, 2 378,82 грн 30% річних та 4 882,78 грн інфляційних втрат відмовити.

VІІ. Розподіл судових витрат.

Позивачем сплачений судовий збір в сумі 3 028,00 грн згідно квитанції № 2030-6876-0558-8428 від 06.08.2024.

У відповідності до статті 129 ГПК України сплачений позивачем судовий збір слід покласти на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог.

Про понесення інших судових витрат учасники справи не заявляли.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Луцяка Андрія Олеговича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» (03026, місто Київ, Столичне шосе, буд. 103, корпус 1, поверх 9, ) заборгованість за договором про надання послуг з організації перевезення відправлень від 03.09.2018 в сумі 7 898,61 грн та 1 398,90 грн витрат зі сплати судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано 13 листопада 2024 року.

Суддя І.В. Марущак