ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" листопада 2024 р.м. ХарківСправа № 922/2084/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохоров С.А.

секретар судового засідання Кончаренко В.Ю.

та за участю:

ОСОБА_1 - не з`явилася

арбітражного керуючого - не з`явилася

ГУ ДПС у Житомирській області - не з`явився

розглянувши заяву ГУ ДПС у Житомирській області (вх. № 23713 від "19" вересня 2024 р.) з грошовими вимогами до боржника у справі

за заявою ОСОБА_1
про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області надійшла заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 14.06.2024 здійснено автоматичний розподіл зазначеної заяви між суддями, присвоєно їй єдиний унікальний номер судової справи 922/2084/24 та визначено її до розгляду судді Прохорову С.А.

Ухвалою суду від 19 серпня 2024 р.:

- відкрито провадження у справі про неплатоспроможність громадянки України - ОСОБА_1 (боржниця), ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

- введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, який передбачає зупинення виконання боржником грошових зобов`язань, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

- введено процедуру реструктуризації боргів боржника.

- призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) арбітражну керуючу Белінську Наталію Олександрівну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №190 від 12.02.2013, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса : АДРЕСА_3 ).

Також 19.08.2024 здійснено оприлюднення на офіційному веб-порталі Судової влади України (веб-сайті Верховний Суд) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), із зазначенням повного найменування боржника, його поштової адреси та адреси господарського суду, номера справи, відомостей про керуючого реструктуризацією, строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника.

Попереднє засідання господарського суду призначено на "14" жовтня 2024 р.

На адресу господарського суду після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про визнання неплатоспроможним надійшла заява ГУ ДПС у Житомирській області (вх. № 23713 від "19" вересня 2024 р.) з грошовими вимогами до боржника ОСОБА_1 в розмірі 32 410,62 грн заборгованості перед бюджетом та 4 844,80 грн судового збору за подання заяви.

Враховуючи, що заява відповідає вимогам Кодексу України з процедур банкрутства та подана в межах строків, встановлених ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для прийняття заяви про грошові вимоги до боржника до розгляду та призначив її до розгляду в попередньому засіданні суду.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу, подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Так, згідно ч. 1 ст. 45 Кодексу, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Заява з вимогами до боржника подана ГУ ДПС у Житомирській області своєчасно.

Відповідно до ст.113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч. 1 ст. 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст.178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

В свою чергу суд зазначає, що як вказано у Рішенні Конституційного суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

В частині 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вказує на те, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Суд зазначає, що питання про те, що певні обставини перешкоджають розгляду справи, вирішуються судом залежно від конкретних обставин справи.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Таким чином, суд вважає, що у даній справі наявно достатньо доказів для розгляду заяви ГУ ДПС у Житомирській області (вх. № 23713 від "19" вересня 2024 р.) з грошовими вимогами до боржника по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши вимоги заяви, судом було встановлено наступне.

ОСОБА_2 , як платник податків, перед Головним управлінням ДПС у Житомирській області (далі ГУ ДПС) має заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 32 410,62 грн, які в межах справи про банкрутство Боржника мають статус конкурсних кредиторських вимог.

Податковий кодекс України (далі ПК України) пропонує фізичним особам - підприємцям (далі - ФОП) дві системи оподаткування: загальна система оподаткування та спрощена система оподаткування (єдиний податок).

Згідно реєстраційних даних картки автоматизованих інформаційних систем ДПС України ОСОБА_2 перебуває на обліку як фізична особа-підприємець з 30.08.2004 на спрощеній системі оподаткування (єдиний податок друга група).

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI зі змінами та доповненнями (далі Закон №2464).

Не залежно від обраної системи оподаткування ФОП зобов`язаний нараховувати та сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - ЄСВ). ФОП, які обрали спрощену систему оподаткування, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (абзац 3 ч.8 ст.9 Закону №2464).

У зв`язку з набранням чинності ряду Законів України, зокрема від 06.12.2016 №1774- VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», від 03.10.2017 №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та від 28.12.2014 №77-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» внесено зміни до Закону №2464, зокрема до п.2 ч.1 ст.7 Закону №2464, яким встановлено, що з 01.01.2017 для платників зазначених зокрема у п.4 ч.1 ст.4 (це фізичні особи підприємці на загальній системі оподаткування, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування) Закону №2464, єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом №2464. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно з п.5 ч.1 ст.1 Закону №2464 мінімальний страховий внесок це сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Єдиний внесок для фізичних осіб підприємців установлено у розмірі 22% до визначеної ст.7 Закону №2464 бази нарахування єдиного внеску (абзац 1 ч.5 ст.8 Закону №2464).

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (ч.12 ст.9 Закону №2464).

У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФОП така фізична особа користується правами, виконує обов`язки та несе відповідальність , що передбачені для платника ЄСВ, в частині діяльності, що здійснювалась нею як ФОП (ч.4 ст.6 Закону №2464).

Обов`язки платника єдиного внеску визначено п.2 ст.6 Закону №2464, згідно з яким платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок та подавати звітність.

Враховуючи зазначене, фізичні особи - підприємці, які перебувають на спрощеній системі оподаткування, зобов`язані сплачувати єдиний внесок до 20 числа місяця, що настає за закінченням кварталу, тобто щокварталу.

Мінімальний розмір обов`язкового платежу визначений Законом № 2464 і не залежить від подання чи не подання платником відповідної звітності.

Боржник, який є ФОПом має обов`язок сплачувати ЄСВ у розмірі, не меншому мінімального страхового внеску.

Відповідно до інтегрованої картки платника за кодом бюджетної класифікації 71040000 «Для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність» у Боржника обліковується заборгованість на загальну суму 32410,62 грн.

Згідно з п.6 частини першої ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI зі змінами та доповненнями суми єдиного внеску своєчасно не нараховані та/або не сплачені у строки, є недоїмкою. Відповідно до частини 16 ст.25 Закону № 2464 строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Враховуючи, що заявлені ГУ ДПС у Житомирській області грошові вимоги, підтверджені належними й допустимими доказами та не спростовані керуючою реструктуризацією й боржником, суд вважає за необхідне заяву ГУ ДПС у Житомирській області (вх. № 23713 від "19" вересня 2024 р.) задовольнити та визнати грошові вимоги ГУ ДПС у Житомирській області до ОСОБА_1 в розмірі 32 410,62 грн заборгованості перед бюджетом та вимоги в розмірі 4 844,80 грн судового збору за подання заяви.

Керуючись ст. 45, 47, 113, 122, 123 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 73-79, 86, 232-234 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ГУ ДПС у Житомирській області (вх. № 23713 від "19" вересня 2024 р.).

Визнати грошові вимоги ГУ ДПС у Житомирській області до ОСОБА_1 в розмірі 32 410,62 грн заборгованості перед бюджетом та вимоги в розмірі 4 844,80 грн судового збору за подання заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття - 04.11.2024.

Ухвала не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

Повний текст ухвали суду складено та підписано - 06.11.2024.

Суддя Прохоров С.А.