ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2024 р. Справа№ 911/2457/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.М.

представники:

від позивача: Гордієнко В.А. (посвідчення адвоката № 000131 від 10.04.2018)

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: Яресько Т.В. (ордер, посвідчення адвоката № 8815/10 від 13.03.2020)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК"

на рішення Господарського суду Київської області від 20.06.2023 (повний текст рішення складено 30.06.2023)

у справі № 911/2457/22 (суддя Заєць Д.Г.)

за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК"

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "РМ АВТОГРУП"

відповідача-2 ОСОБА_1

про стягнення заборгованості у розмірі 288 943,29 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" (позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РМ АВТОГРУП" (відповідача-1) та до ОСОБА_1 (відповідача-2) про солідарне стягнення заборгованості за договором б/н від 16.02.2022 у сумі 288 943,29 грн, з яких: 285 511,60 грн заборгованості за кредитом та 3431,69 грн заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Київської області від 20.06.2023 у справі № 911/2457/22 позовні вимоги задоволено частково. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "РМ АВТОГРУП" на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" 185 943,00 грн заборгованості за кредитним договором та 4334,15 грн витрат по сплаті судового збору. Закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитними коштами у сумі 3431,69 грн. Відмовлено у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Київської області від 20.06.2023 у справі № 911/2457/22 в частині відмови у заявлених позовних вимогах, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Узагальнені доводи апеляційної скарги позивача зводяться до того, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що поручитель - відповідач-2 не заперечував факт забезпечення порукою саме договору від 16.02.2022 за послугою "Кредит КУБ" Умов та Правил надання банківських послуг.

Разом з цим, позивач наголошує на тому, що відповідачем-2 не надано до матеріалів справи доказів, які б свідчили про те, що відповідачем-1 16.02.2022 було укладено декілька угод з отримання кредитних коштів.

З огляду на викладене, позивач вважає, що надані ним до матеріалів справи докази на підтвердження обставин підписання керівником відповідача-1 - ОСОБА_1 і в тому числі як і громадянином України (відповідачем-2) заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг "КУБ", "Графіку погашення основної суми боргу та процентів за кредитом" та договору поруки № POR699.

Короткий зміст відзиву відповідача-2 на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, відповідач-2 наголошує на тому, що він не ознайомлювався та не підписував "Угоду-1", яка вказана у п. 1.5 договору поруки.

Також за твердженням відповідача-2, у нього відсутні солідарні зобов`язання перед позивачем, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт надання згоди відповідача-2 на забезпечення виконання зобов`язань відповідача-1 саме за кредитним договором.

Окрім викладеного, відповідач-2 просить суд стягнути з позивача на користь відповідача-2 понесені останнім витрати на професійну правничу (правову) допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 20 000,00 грн.

Короткий зміст додаткових пояснень позивача та узагальнення їх доводів

Позивач у своїх додаткових поясненнях наголошує на тому, що вартість заявленої позивачем послуги з правничої допомоги у розмірі 20 000,00 грн лише за ознайомлення з апеляційними скаргами є завищеною і не співмірною.

Узагальнений виклад позиції відповідача-1

Відповідач-1 не скористався своїм правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу, що в свою чергу не перешкоджає розгляду даної апеляційної скарги по суті.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" на рішення Господарського суду Київської області від 20.06.2023 у справі № 911/2457/22 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2024 апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" на рішення Господарського суду Київської області від 20.06.2023 у справі № 911/2457/22 залишено без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

До Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано докази про сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" на рішення Господарського суду Київської області від 20.06.2023 у справі № 911/2457/22; розгляд апеляційної скарги призначено на 30.10.2024.

В судове засідання, яке відбулося 30.10.2024, з`явилися представники позивача та відповідача-2, які підтримали свої правові позиції щодо апеляційної скарги.

Представник відповідача-1 у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений поштовим зв`язком, а саме шляхом направлення ухвали суду апеляційної інстанції від 07.10.2024 на його юридичну адресу.

Проте, вищевказана кореспонденція повернулась до суду апеляційної інстанції з позначкою "за закінченням терміну зберігання".

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні підтвердження наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, судова колегія вважає, що факт неотримання стягувачем поштової кореспонденції, якою суд апеляційної інстанції, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення (аналогічний правовий висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19).

Крім того, колегія суддів зауважує на тому, що директор відповідача-1 ознайомлювався зі змістом апеляційної скарги про, що свідчить його підпис на долученій до матеріалів справи заяви від 09.10.2024 про ознайомлення з даною справою.

З огляду на те, що явка представника відповідача-1 у судове засідання судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представника відповідача-1.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача-2, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, які містяться у матеріалах справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

16.02.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "РМ АВТОГРУП" (відповідачем-1) через систему інтернет-клієнт-банкінгу із використанням електронного цифрового підпису підписано анкету-заявку про приєднання до умов та правил надання Акціонерним товариством Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" (позивачем) послуг "КУБ".

Відповідно до вказаної вище заяви, відповідач-1 приєднався до розділу 3.2.8 "Умов та правил надання банківських послуг" за послугою "Кредит КУБ" (надалі - умови), що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із анкетою-заявкою складають кредитний договір б/н від 16.02.2022 (надалі - кредитний договір), та взяв на себе зобов`язання виконувати умови цього договору.

Згідно п. 3.2.2.1 умов, позивач (банк) за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати відповідачу-1 (клієнту) строковий "Кредит КУБ" (надалі - послуга) для фінансування поточної діяльності клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим договором терміни.

Забороняється використання кредитних коштів для погашення кредитів і відсотків або іншої заборгованості за кредитними договорами, виплати дивідендів, надання фінансової допомоги. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в заяві про приєднання до умов та правил надання послуги "КУБ" (далі - заява), а також в системі Приват24.

Клієнт приєднується до послуги шляхом підписання кваліфікованим електронним підписом заяви в системі Приват24 або у сервісі "Рареrless" або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства продавця за товари та послуги. Якість послуг має відповідати законодавству України, нормативним актам Національного Банку України (далі - НБУ), які регулюють кредитні відносини.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 анкети-заяви, розмір кредиту складає 500 000,00 грн, строк кредиту - 12 місяців з дати видачі коштів клієнту.

За правилами п. 1.4 анкети-заяви, у період з дати підписання заяви процентна ставка за користування кредитом перші 6 місяців дії кредиту складає 1.6 % в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця користування кредитом - 1.4 % в місяць від початкового розміру кредиту (в тому числі при достроковому погашенні кредиту).

В силу вимог п. 1.5 анкети-заяви, проценти за користування кредитом у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним договором: 4% в місяць від суми простроченої заборгованості.

Пунктом 1.6 анкети-заяви сторони погодили порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом; погашення процентів щомісяця до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом. Порядок дострокового погашення кредиту: якщо в звітному місяці дата дострокового погашення кредиту передує даті сплати щомісячного платежу, - клієнт сплачує залишок заборгованості та проценти поточного періоду в повному розмірі; якщо дата дострокового погашення слідує за датою погашення щомісячного платежу. Клієнт також оплачує залишок заборгованості та проценти поточного періоду в повному розмірі. Сторони узгодили, що графік погашення кредиту (додаток 1 до цієї заяви) є невід`ємною частиною договору.

Як зазначено позивачем у позові, 16.02.2022 на підставі укладеного кредитного договору на поточний рахунок відповідача-1 було перераховано кредитні кошти у сумі 500 000,00 грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи банківською випискою по рахунку відповідача-1.

Відповідно до п. 3.2.2.3.1 умов, повернення кредиту здійснюється щомісячно шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у заяві.

Згідно п. 3.2.2.3.2 умов, за користування послугами клієнт сплачує щомісячно протягом всього терміну кредиту проценти за користуванням у розмірі та згідно графіку, визначених в заяві та тарифах. При несплаті процентів у строк, визначений графіком, вони вважаються простроченими, крім випадків розірвання договору згідно з пунктом 3.2.2.6.2 умов.

Відповідно до п. 3.2.2.9.1 умов, за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з п.п. 3.2.2.1, 3.2.2.3 умов договору клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п. 3.2.2.3.2 умов.

Нарахування процентів здійснюється щодня, при цьому проценти розраховуються на початковий розмір кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується (п. 3.2.2.9.2 умов).

Згідно п. 3.2.2.9.3 умов, сплата процентів за користування кредитом здійснюється в дати платежів, зазначені у заяві (п. 3.2.2.3.1). Якщо повне погашення кредиту здійснюється в дату, що відрізняється від зазначеної в цьому пункті, то останньою датою погашення процентів, розрахованої від попередньої дати погашення по день фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту.

Відповідно до п. 3.2.2.9.6 умов, зобов`язання за цим договором виконуються в такій послідовності; кошти, отримані від клієнта, а також від інших уповноважених органів/осіб, для погашення заборгованості за цим договором, перш за все спрямовуються для відшкодування витрат/збитків банку згідно з п.п. 3.2.2.5.14 цього договору, далі для погашення неустойки згідно з підрозділом 3.2.2.10. цього договору, далі - процентів згідно з п. 3.2.2.3.4 цього договору, далі - прострочених процентів згідно з п. 3.2.2.3.3 цього договору, далі - простроченого кредиту, далі - процентів, далі - кредиту. Остаточне погашення заборгованості за цим договором проводиться не пізніше дати, зазначеної в п. 3.2.2.9.3. цього договору. У разі несплати процентів у відповідні дати сплати, визначені в цьому договорі, вони вважаються простроченими. У разі розрахунку витрат банку згідно з п.п. 3.2.2.5.14 цього договору за згодою сторін можлива зміна термінів погашення кредиту.

Розрахунок нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у терміни, вказані в заяві, кожного місяця на наступний день після дня отримання клієнтом кредиту або дня погашення чергової частини боргу і проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом на первісну суму кредиту (п. 3.2.2.9.7 умов).

Згідно п. 3.2.2.3.1.4 умов, клієнт доручає банку щомісячно у строки, зазначені в заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у банку, коштів на погашення заборгованості за послугою у кількості та розмірі, зазначеними в кредитному договорі. Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту. Згідно із ст.ст. 212, 651 Цивільного кодексу України при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови договору, встановивши інший термін повернення кредиту. За такої умови банк направляє клієнту повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту (Банк здійснює інформування клієнта на свій вибір: або письмово, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (система клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms повідомлення або інших). При непогашенні заборгованості за цим договором у термін, зазначений в повідомленні, вся заборгованість за кредитним договором, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, терміном повернення кредиту є дата останнього платежу.

Відповідно до п. 3.2.2.6.2 умов, при настанні будь-якої з наступних подій: неотримання від клієнта згоди на зміну розміру процентів за користування кредитом, зміну періодичності порядку сплати платежів за кредитом; порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами видачі та погашення кредиту, у т.ч. в разі порушення цільового використання кредиту; порушення господарським судом справи про банкрутство клієнта або про визнання недійсними установчих документів клієнта, або про скасування державної реєстрації клієнта; ухвалення власником або компетентним органом рішення про ліквідацію клієнта; смерті клієнта; порушення кримінального провадження щодо клієнта; встановлення такими, що не відповідають дійсності, відомостей, що містяться в п. 3.2.2.5.11 умов; відсутності у банку вільних грошових коштів, про що банк письмово повідомляє клієнта; наявності судових рішень, що вступили в силу, про стягнення грошових коштів з поточного рахунку клієнта, наявності арешту на поточних рахунках, що належать клієнту, наявності платіжних вимог про примусове списання та інших обставин, які явно свідчать про те, що наданий клієнту кредит не буде повернутий вчасно; закриття поточного рахунку клієнта, банк на свій розсуд має право:

- а) змінити умови видачі та надання кредиту - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування, виконання інших зобов`язань за кредитом у повному обсязі шляхом надсилання повідомлення. Водночас згідно ст.ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями, терміни виконання яких не настали, терміни вважаються такими, що настали у зазначену в повідомленні дату. В цю дату клієнт зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний термін користування ним, повністю виконати інші зобов`язання за кредитом;

- б) розірвати договір у судовому порядку. За такої умови в останній день дії договору клієнт зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний термін користування ним, повністю виконати інші зобов`язання за цим договором;

в) відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України, ст. 188 Господарського кодексу України здійснити одностороннє розірвання договору з надсиланням клієнту повідомлення. У зазначену в повідомленні дату договір вважається розірваним. Водночас в останній день дії договору клієнт зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний термін користування ним, повністю виконати інші зобов`язання за договором. Одностороння відмова від цього договору не звільняє клієнта від відповідальності за порушення зобов`язань за цим договором.

Згідно додатку № 1 до кредитного договору вбачається, що щомісячна сума кредиту складала 41 666,67 грн, кількість платежів: 12. З першого по шостий місяці користування кредитом розмір щомісячних процентів складав 8000,00 грн, за інші місці - 7000,00 грн.

Звертаючись з даним позовом до суду першої інстанції, позивач посилався на те, що відповідач-1 свої зобов`язання за кредитним договором від 16.02.2022 виконував неналежним чином.

Рішенням Господарського суду Київської області від 20.06.2023 у справі № 911/2457/22 позовні вимоги задоволено частково. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "РМ АВТОГРУП" на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" 185 943,00 грн заборгованості за кредитним договором та 4334,15 грн витрат по сплаті судового збору. Закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитними коштами у сумі 3431,69 грн. Відмовлено у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 .

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, відзиву, додаткових пояснень, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Предметом апеляційної скарги є оскарження рішення суду першої інстанції в частині відмови у заявлених позовних вимогах до відповідача-2.

Статтею 541 Цивільного кодексу України визначено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Разом із тим, оскільки, порука є видом забезпечення виконання зобов`язань і при цьому сама має зобов`язальний, договірний характер, на правовідносини поруки поширюються загальні положення про зобов`язання та про договори (розділи І та II книги 5 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Враховуючи характер поруки (похідний, залежний від основного зобов`язання), до істотних умов договору поруки слід віднести, зокрема визначення зобов`язання, яке забезпечується порукою, його зміст та розмір, зокрема реквізити основного договору, його предмет, строк виконання тощо.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 922/2913/18 та від 12.03.2020 у справі № 902/447/19.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.02.2022 між позивачем та ОСОБА_1 (відповідачем-2) було укладено договір поруки № РОК699 (надалі - договір поруки), предметом якого є надання поруки зазначеною фізичною особою перед кредитором за виконання відповідачем-1 зобов`язань за угодами приєднання до: розділу 3.2.2 "Кредит КУБ" Умов та правил надання банківських послуг (далі угода-1), по сплаті: а) процентної ставки за користування кредитом: за період користування кредитом згідно з пунктом 3.2.2.3.2 угоди-1 - перші 6 місяців 1,6 % в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця, - 1,4 % від початкового розміру кредиту; за період користування кредитом згідно з пунктом 3.2.2.3.3 угоди-1 - 4 % в місяць від суми простроченої заборгованості; б) кредиту в розмірі 500 000,00 грн.

Якщо під час виконання угоди-1 зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором, збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за угодою-1 у розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні (абз. 2 п. 1.1.1 договору поруки).

Відповідно до п. 1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за угодою-1 у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності. Поручителем надані всі наявні документи, що стосуються його, на момент укладання цього договору. У господарському або цивільному суді відсутні заяви кредиторів про визнання поручителя банкрутом. У випадку смерті або банкрутства боржника за угодою-1 та/або заміни боржника внаслідок правонаступництва та/або переведення боргу на будь-яку інші особу (нового боржника), поручитель приймає на себе зобов`язання та згодний відповідати за виконання угоди-1 за боржника, а також за будь-якого іншого боржника (нового боржника) при настанні вказаних в даному пункті обставин, у зв`язку з чим, поручитель надає поруку перед кредитором за виконання новим боржником зобов`язань за угодою-1 у розмірі та порядку, визначеному умовами угоди-1. При цьому будь-які додаткові узгодження з поручителем не потрібні.

Поручитель з умовами угоди-1 ознайомлений (п. 1.3 договору поруки).

Згідно з п. 1.5 договору, у випадку невиконання боржником зобов`язань за угодою-1, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 років після укладення цього договору. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за угодою-1, цей правочин припиняє свою дію (п. 4.1 договору поруки).

Судовою колегією встановлено, що предмет договору поруки визначено як надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Товариства з обмеженою відповідальністю "РМ АВТОГРУП" зобов`язань за договорами приєднання до угоди-1, що розміщені на офіційному сайті банку у мережі Інтернет за адресою http://privatbank.ua.

При цьому, з системного аналізу всіх умов вказаного договору поруки не вбачається, яке саме основне зобов`язання забезпечене порукою, оскільки, з наданого договору неможливо встановити ані правочин, який як основне зобов`язання забезпечений порукою, ані поточний рахунок, на який надається послуга кредитного ліміту. Лише визначено особу, первинні зобов`язання якої забезпечені порукою.

Посилання позивача на те, що договір поруки від 16.02.2022 № РОК699 укладено саме в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором б/н від 16.02.2022, є необґрунтованими та не підтвердженими належними доказами, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити зі змісту вказаного правочину, які саме первинні зобов`язання забезпечені цією порукою.

Отже, умови укладеного між позивачем та відповідачем-2 договору поруки від 16.02.2022 № РОК699 у сукупності з відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів, що підтверджують факт надання згоди вказаної фізичної особи на забезпечення виконання зобов`язань саме за кредитним договором б/н від 16.02.2022 спростовують твердження позивача щодо наявності солідарного обов`язку відповідачів сплатити заборгованість за вказаним кредитним договором.

Відтак, враховуючи об`єктивну неможливість ідентифікувати, які саме зобов`язання та за яким первинним правочином забезпечені порукою, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги позивача до відповідача-2 задоволенню не підлягають.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками

Таким чином наведені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги позивача.

В свою чергу, викладені відповідачем-2 у відзиві на апеляційну скаргу доводи є документально обґрунтованими та такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Підсумовуючи викладене, суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому Північний апеляційний господарський суд вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, отже, підстави для його скасування відсутні.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи, підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 20.06.2023 у справі № 911/2457/22 - без змін.

Матеріали справи № 911/2457/22 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 07.11.2024.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко