ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" листопада 2024 р. Справа № 924/889/24

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Вибодовського О.Д., при секретарі судового засідання Комарніцькій Н.П., розглянувши матеріали справи

за позовом Державного підприємства "Ліси України" в особі філії "Славутське лісове господарство", м. Славута, Шепетівський р-н, Хмельницька обл.

до Виконавчого комітету Нетішинської міської ради, м. Нетішин, Шепетівський р-н, Хмельницька обл.

про стягнення заборгованості за договором поставки в розмірі 159 957,60 грн.

Представники сторін:

Від позивача: Дунайчук С.В. - на підставі довіреності №563 від 21.12.2023р. (в режимі відеоконференції);

Від відповідача: Юрчук Л.Є. - на підставі довіреності №21 від 24.01.2024р. (в режимі відеоконференції).

В судовому засіданні відповідно до ст.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення

ВСТАНОВИВ:

Суть спору:

До Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Державного підприємством "Ліси України" в особі філії "Славутське лісове господарство", м. Славута, Шепетівський р-н, Хмельницька обл. до Виконавчого комітету Нетішинської міської ради, м. Нетішин, Шепетівський р-н, Хмельницька обл. про стягнення заборгованості за договором поставки в розмірі 159 957,60 грн.

Ухвалою суду від 01.10.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні 16.10.2024р. представником позивача подано клопотання про участь в судових засіданнях по справі в режимі відеоконференції в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області.

Ухвалою суду, із занесенням до протоколу судового засідання, на підставі ст. 185, п.5 ст. 233 ГПК України від 16.10.2024р. відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні.

Ухвалою суду від 16.10.2024р. клопотання представника позивача про його участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції задоволено.

На адресу суду 22.10.2024р. від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату та письмові пояснення у справі.

Ухвалою суду, із занесенням до протоколу судового засідання, на підставі ст. 216, п.5 ст. 233 ГПК України від 23.10.2024р. оголошено перерву в судовому засіданні.

На адресу суду 28.10.2024р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою суду, із занесенням до протоколу судового засідання, на підставі ст. 185, п.5 ст. 233 ГПК України від 29.10.2024р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 05.11.2024р. на 11:00год.

Присутній в засіданні суду представник позивача (в режимі відеоконференції) позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача (в режимі відеоконференції) заперечував проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, надані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

28 лютого 2022 року листом №21/01-01-773/2022 Виконавчий комітет Нетішинської міської ради звернувся до ДП «Славутський лісгосп» з проханням відвантажити лісоматеріали для створення фортифікаційних споруд та дрова для опалення.

4 березня 2022 року між Виконавчим комітетом Нетішинської міської ради (далі - відповідач) та Державним підприємством «Славутське лісове господарство» (далі - позивач) було укладено договір поставки №14 (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого позивач зобов`язується передати у власність відповідачу лісоматеріали для будівництва оборонних споруд обігріву бійців територіальної оборони та бійців Збройних сил України, а відповідач зобов`язується прийняти та цей товар на умовах даного договору.

Згідно з п. 2.4. оплата вартості товару здійснюється на умовах безоплатної відстрочки платежу протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання видаткової накладної та отримання товару.

Відповідно до п. 3.1. договору у разі порушення умов даного договору сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України.

Пунктом 6.1. договору встановлено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове чи повне невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань по цьому договору, якщо це невиконання чи неналежне виконання зумовлені дією обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Відповідно до п. 6.2. договору у випадку, коли зазначені у п. 6.1. обставини і їхні наслідки продовжують діяти більше шести місяців, або якщо при настанні даних обставин стає ясно, що вони і їхні наслідки будуть діяти довше цього терміну, сторони в короткий термін проводять переговори з метою виявлення прийнятних для сторін альтернативних способів виконання даного договору досягнення відповідної домовленості.

На виконання умов договору позивачем було відвантажено відповідачу товар на суму 159 957,60 грн. відповідно до видаткових накладних:

- №ТТН02370 від 04.05.2022р. на суму 10 334,28 грн.;

- №ТТН02389 від 05.05.2022р. на суму 6 762,36 грн.;

- №ТТН01605 від 01.04.2022р. на суму 13 238,28 грн.;

- №ТТН01623 від 02.04.2022р. на суму 12 475,32 грн.;

- №ТТН01622 від 02.04.2022р. на суму 11 687,28 грн.;

- №ТТН01993 від 15.04.2022р. на суму 6 584,16 грн.;

- №ТТН01028 від 04.03.2022р. на суму 8 640,72 грн.;

- №ТТН01062 від 09.03.2022р. на суму 11 828,52 грн.;

- №ТТН01127 від 13.03.2022р. на суму 11 309,76 грн.;

- №ТТН01140 від 14.03.2022р. на суму 6 627,72 грн.;

- №ТТН01232 від 18.03.2022р. на суму 6 602,64 грн.;

- №ТТН 01237 від 18.03.2022р. на суму 7 355,04 грн.;

- №ТТН01395 від 24.03.2022р. на суму 10 798,92 грн.;

- №ТТН01429 від 25.03.2022р. на суму 13 483,80 грн.;

- №ТТН01506 від 28.03.2022р. на суму 13 167,00 грн.;

- №ТТН01526 від 30.03.2022р. на суму 9 061,80 грн.

Позивач 19.05.2023р., 11.08.2023р.та 05.04.2024р. звертався до відповідача з претензіями з приводу наявного боргу та з проханням погасити заборгованість.

Відповідач у відповідях на претензію від 05.07.2023р. №33/01-06-2342/2023 та 22.08.2023р. №21/01-05/2966/2023 зазначив, що в органах Державної казначейської служби України відсутні зареєстровані бюджетні та фінансові зобов`язання розпорядників бюджетних коштів на суму 159 957,60 грн. перед ДП «Славутський лісгосп» та ДП «Ліси України» філія «Славутське лісове господарство».

Відповідно до наказу Державного агентства лісових ресурсів України №888 від 28.10.2022р. «Про припинення Державного підприємства «Славутське лісове господарство» та затвердження складу Комісії з припинення» в зв`язку із припиненням Державного підприємства «Славутське лісове господарство» шляхом реорганізації, а саме приєднання Державного підприємства «Славутське лісове господарство» до Державного спеціалізованого підприємства господарського підприємства «Ліси України» (філія «Славутське лісове господарство»).

Відповідно до п.8 наказу Державного агентства лісових ресурсів України України №888 від 28.10.2022р., Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (філія «Славутське лісове господарство») є правонаступником Державного підприємства «Славутське лісове господарство».

Станом на дату подання позову відповідач заборгованість не оплатив та сума боргу становить 159 957,60 грн.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

Частиною 1 ст.1 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В пунктах 1-10 ч.2 ст.16 ЦК України наведено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

До того ж, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

В силу частини 1 статті 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 627 ЦК України та ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частинами 1, 2 статті 180 ГК України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

В силу статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 4 березня 2022 року між Виконавчим комітетом Нетішинської міської ради (далі - відповідач) та Державним підприємством «Славутське лісове господарство» (далі - позивач) було укладено договір поставки №14 (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого позивач зобов`язується передати у власність відповідачу лісоматеріали для будівництва оборонних споруд обігріву бійців територіальної оборони та бійців Збройних сил України, а відповідач зобов`язується прийняти та цей товар на умовах даного договору.

Згідно з п. 2.4. договору оплата вартості товару здійснюється на умовах безоплатної відстрочки платежу протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання видаткової накладної та отримання товару.

Відповідно до п. 3.1. договору у разі порушення умов даного договору сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України.

Пунктом 6.1. договору встановлено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове чи повне невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань по цьому договору, якщо це невиконання чи неналежне виконання зумовлені дією обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Відповідно до п. 6.2. договору у випадку, коли зазначені у п. 6.1. обставини і їхні наслідки продовжують діяти більше шести місяців, або якщо при настанні даних обставин стає ясно, що вони і їхні наслідки будуть діяти довше цього терміну, сторони в короткий термін проводять переговори з метою виявлення прийнятних для сторін альтернативних способів виконання даного договору досягнення відповідної домовленості.

На виконання умов договору позивачем було відвантажено відповідачу товар на суму 159 957,60 грн. відповідно до видаткових накладних:

- №ТТН02370 від 04.05.2022р. на суму 10 334,28 грн.;

- №ТТН02389 від 05.05.2022р. на суму 6 762,36 грн.;

- №ТТН01605 від 01.04.2022р. на суму 13 238,28 грн.;

- №ТТН01623 від 02.04.2022р. на суму 12 475,32 грн.;

- №ТТН01622 від 02.04.2022р. на суму 11 687,28 грн.;

- №ТТН01993 від 15.04.2022р. на суму 6 584,16 грн.;

- №ТТН01028 від 04.03.2022р. на суму 8 640,72 грн.;

- №ТТН01062 від 09.03.2022р. на суму 11 828,52 грн.;

- №ТТН01127 від 13.03.2022р. на суму 11 309,76 грн.;

- №ТТН01140 від 14.03.2022р. на суму 6 627,72 грн.;

- №ТТН01232 від 18.03.2022р. на суму 6 602,64 грн.;

- №ТТН 01237 від 18.03.2022р. на суму 7 355,04 грн.;

- №ТТН01395 від 24.03.2022р. на суму 10 798,92 грн.;

- №ТТН01429 від 25.03.2022р. на суму 13 483,80 грн.;

- №ТТН01506 від 28.03.2022р. на суму 13 167,00 грн.;

- №ТТН01526 від 30.03.2022р. на суму 9 061,80 грн.

Позивач 19.05.2023р., 11.08.2023р.та 05.04.2024р. звертався до відповідача з претензіями з приводу наявного боргу та з проханням погасити заборгованість.

Відповідач у відповідях на претензію від 05.07.2023р. №33/01-06-2342/2023 та 22.08.2023р. №21/01-05/2966/2023 зазначив, що в органах Державної казначейської служби України відсутні зареєстровані бюджетні та фінансові зобов`язання розпорядників бюджетних коштів на суму 159 957,60 грн. перед ДП «Славутський лісгосп» та ДП «Ліси України» філія «Славутське лісове господарство».

Відповідно до наказу Державного агентства лісових ресурсів України №888 від 28.10.2022р. «Про припинення Державного підприємства «Славутське лісове господарство» та затвердження складу Комісії з припинення» в зв`язку із припиненням Державного підприємства «Славутське лісове господарство» шляхом реорганізації, а саме приєднання Державного підприємства «Славутське лісове господарство» до Державного спеціалізованого підприємства господарського підприємства «Ліси України» (філія «Славутське лісове господарство»).

Відповідно до п.8 наказу Державного агентства лісових ресурсів України України №888 від 28.10.2022р., Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (філія «Славутське лісове господарство») є правонаступником Державного підприємства «Славутське лісове господарство».

Станом на дату подання позову відповідач заборгованість не оплатив та сума боргу становить 159 957,60 грн.

Згідно наказу Державного агентства лісових ресурсів України № 888 від 28.10.2022р. «Про припинення Державного підприємства «Славутське лісове господарство» та затвердження складу Комісії з припинення» в зв`язку із припиненням Державного підприємства «Славутське лісове господарство» шляхом реорганізації, а саме -приєднання Державного підприємства «Славутське лісове господарство» до Державного спеціалізованого підприємства господарського підприємства «Ліси України» (філія «Славутське лісове господарство»).

Відповідно до п.8 Наказу Держлісагентства України №888 від 28.10.2022, Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (філія «Славутське лісове господарство») є правонаступником Державного підприємства «Славутське лісове господарство».

У письмових поясненнях від 23.10.2024р. представник відповідач зазначає, що у зв`язку з введенням воєнного стану для забезпечення умов належного перебування бійців на пропускних пунктах міста Нетішина відповідач звернувся по допомогу до ряду підприємств, одним з яких було «Славутське лісове господарство», яке погодилося надати необхідні матеріали для будівництва оборонних споруд та обігріву бійців.

Посилається на те, що відповідач терміново надавав допомогу з вирішення питання оборони міста та його населення, а не здійснював забезпечення власних потреб, тому у виконавчому комітеті Нетішинської міської ради відсутні зареєстровані бюджетні та фінансові зобов`язання розпорядників бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України на суму 159 957.60 гривень.

У відповіді на відзив від 28.10.2024р. представник позивача зазначає, що реєстрація бюджетних зобов`язань та бюджетних фінансових зобов`язань є обов`язком покупця (відповідача - Виконавчого комітету Нетішинської міської ради) та відбувається відповідно до Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Мінфіну від 02.03.2012 № 309 (далі - Порядок № 309).

Так, згідно з п. 2.2 Порядку № 309 розпорядники бюджетних коштів протягом 7 робочих днів з дати взяття бюджетного зобов`язання подають до відповідного органу Казначейства Реєстр бюджетних зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів (далі - Реєстр) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку в паперовій формі (у двох примірниках) разом із електронним носієм інформації, на якому записано файл проєкту цього документа, і оригінали документів або їх копії, засвідчені в установленому порядку, що підтверджують факт узяття бюджетного зобов`язання.

Тобто в разі придбання товарів, строк на реєстрацію договорів у Казначействі в загальному випадку - 7 робочих днів. Протягом 7 робочих днів з дати прийняття до виконання бюджетного фінансового зобов`язання, якщо інше не передбачено бюджетним зобов`язанням, подають до відповідного органу Казначейства Реєстр фінансових зобов`язань за формою згідно з додатком 2 до Порядку № 309 на паперових (у двох примірниках) та електронних носіях, а також оригінали документів або їх копії, засвідчені в установленому порядку, що підтверджують факт узяття бюджетного зобов`язання та бюджетного фінансового зобов`язання (п.п. 2.4 Порядку № 309).

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи все вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено належними, допустимими, достовірними та вірогідними, доказами наявність правових підстав для задоволення його позовних вимог, внаслідок чого суд вирішив позов задовольнити повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши всі обставини справи, давши їм правову оцінку, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно ч.9, ст.129 ГПК України витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 2, 4, 74, 76-77, 86, 129, 233, 236-241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Виконавчого комітету Нетішинської міської ради (30100, м. Нетішин, Шепетівський р-н, Хмельницька обл., вул. Шевченка, 1, ) на користь Державного підприємства "Ліси України" в особі філії "Славутське лісове господарство" (30000, м. Славута, Шепетівський р-н, Хмельницька обл., вул. Покровська, 1, , р/р НОМЕР_1 в АТ "Укрексімбанк" м.Київ МФО 322313) заборгованість за договором №14 від 04.03.2022р. в розмірі 159 957,60 грн. (сто п`ятдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім гривень 60 коп.) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн. (три тисячі двадцять всім гривень 00 коп.).

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно - західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 07.11.2024р.

Суддя О.Д. Вибодовський

Віддрук. 1 прим. - до справи.

Представникам сторін - надіслати до кабінетів ЕС.