ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.11.2024 Справа № 910/19836/23

Суддя Мацко О.С., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Кубліцької Світлани Іванівни б/н від 09.10.2024 р. (вх. № 13455 від 10.10.2024 р.) про роз`яснення рішення Господарського суду Полтавської області від 23.07.2024 р. у справі № 910/19836/23

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-а; )

до відповідача Фізичної особи-підприємця Кубліцької Світлани Іванівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 147 237,92 грн.

Секретар судового засідання Токар А.В.

Представники: згідно протоколу судового засідання.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 19.06.2024 р. у справі № 917/368/24 стягнуто з Фізичної особи-підприємця Кубліцької Світлани Іванівни на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» 147 237,92 грн. заборгованості, 2 684,00 грн. судового збору.

10.10.2024 року від Фізичної особи-підприємця Кубліцької Світлани Іванівни до суду надійшла заява від 09.10.2024 р. (вх. № 13455) про роз`яснення рішення Господарського суду Полтавської області від 23.07.2024 р. у справі № 910/19836/23.

У вказаній заяві відповідач стверджує, що у резолютивній частині рішення не визначений механізм сплати заборгованості на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», а також не вказані банківські реквізити та розрахункові рахунки позивача, з огляду на що просить суд надати відповідні роз`яснення.

Ухвалою від 28.10.2024 року дану заяву прийнято до розгляду та призначено її розгляд в судовому засіданні на 07.11.2024 р.

Розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Кубліцької Світлани Іванівни про роз`яснення рішення Господарського суду Полтавської області від 23.07.2024 р. у справі № 910/19836/23, суд дійшов висновку про наступне:

Відповідно до положень статті 124, пункту 9 частини 2 статті 129 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Вказане є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно із частиною 1 та 2 статті 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

За правилами частини 1 статті 31 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення.

Згідно зі ст. 245 ГПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

З огляду на положення зазначених норм, роз`яснення рішення це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі. Суд може роз`яснити судове рішення у разі, якщо нечітким або незрозумілим є зміст його резолютивної частини, як для осіб, щодо яких воно ухвалене, так і для осіб, які будуть здійснювати його примусове виконання.

Як зазначено вище, рішенням Господарського суду Полтавської області від 19.06.2024 р. у справі № 917/368/24 стягнуто з Фізичної особи-підприємця Кубліцької Світлани Іванівни на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» 147 237,92 грн. заборгованості, 2 684,00 грн. судового збору.

Звертаючись до суду із заявою про роз`яснення вказаного рішення, відповідач вказав, що у резолютивній частині рішення не визначений механізм сплати заборгованості на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», а також не вказані банківські реквізити та розрахункові рахунки позивача, з огляду на що просив суд надати відповідні роз`яснення.

Суд відзначає, що роз`яснення рішення це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні його неясності. При цьому у вирішенні питання щодо меж, в яких суд може діяти надаючи роз`яснення рішення, слід виходити з приписів статті 238 Господарського процесуального кодексу України, якими визначено зміст рішення.

Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення, про що виноситься ухвала.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше.

Отже, роз`яснення судового рішення спрямоване на його викладення у більш зрозумілій формі та здійснюється господарським судом без зміни його змісту та в межах тих питань, які були предметом судового розгляду.

Єдиним критерієм для роз`яснення судового рішення є встановлення судом факту того, що рішення є незрозумілим, тобто зі змісту його резолютивної частини не можна зробити висновки про обсяг прав та обов`язків учасників справи у спірних правовідносинах.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 16.07.2020 р. у справі № 619/3407/16-а, від 18.09.2020 р. у справі № 280/5324/19, від 01.09.2020 р. у справі № 806/984/18 та ін.

Суд зазначає, що резолютивна частина судового рішення у справі № 910/19836/23 має вичерпні, чіткі, безумовні і такі, що випливають з встановлених фактичних обставин, висновки по суті та в межах заявлених вимог.

Крім того, чинним законодавством передбачено механізм надання роз`яснення змісту судового рішення, а не роз`яснення порядку його виконання. Суд не має право роз`яснювати порядок виконання судового рішення.

Зазначені висновки також містяться у вищевказаних постановах Верховного Суду та відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України мають враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Також згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 238 ГПК України у резолютивній частині рішення зазначаються: 1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог; 2) розподіл судових витрат; 3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження; 4) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

У разі необхідності у резолютивній частині також вказується про: 1) порядок і строк виконання рішення; 2) надання відстрочки або розстрочки виконання рішення; 3) забезпечення виконання рішення; 4) повернення судового збору; 5) призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат; 6) дата складення повного судового рішення.

Відтак, вказаними нормами не передбачено зазначення у резолютивній частині рішення банківських реквізитів та розрахункових рахунків позивача.

Крім того, пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцю під час здійснення виконавчого провадження надано право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Отже, інформація щодо банківських реквізитів та розрахункових рахунків позивача може бути отримана виконавцем безпосередньо під час примусового виконання рішення у даній справі.

Враховуючи викладене, заява Фізичної особи-підприємця Кубліцької Світлани Іванівни про роз`яснення рішення Господарського суду Полтавської області від 23.07.2024 р. у справі № 910/19836/23 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 234, 245 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Кубліцької Світлани Іванівни б/н від 09.10.2024 р. (вх. № 13455 від 10.10.2024 р.) про роз`яснення рішення Господарського суду Полтавської області від 23.07.2024 р. у справі № 910/19836/23 відмовити.

2. Копію ухвали направити сторонам у справі.

Повна ухвала складена 13.11.2024 року.

Ухвала набирає законної сили 13.11.2024 р. та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання (ст.ст.235, 255-256 ГПК України). Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя О.С. Мацко