УХВАЛА

м. Київ

14.11.2024Справа № 910/13834/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Оренж Спутнік Софтвер" (01042, м. Київ, вул. Філатова, буд. 10а, офіс, 2/5, ідентифікаційний код 38962337)

2) Печерської районної в місті Києві державної адміністрації (01010 м. Київ, вул. Михайла Омеляновича-Павленка, 15, ідентифікаційний код 37401206)

про припинення трудових відносин та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оренж Спутнік Софтвер" (далі - відповідач-1) та Печерської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - відповідач-2) про припинення трудових відносин та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, перебуваючи на посаді директора товариства відповідача-1, прийняв рішення про звільнення з посади, однак на загальні збори, призначені на 20.09.2024 та на 04.11.2024, інший учасник товариства не прибув, на підставі чого позивач звернувся до суду з позовом про визнання припиненими трудових відносин у зв`язку зі звільненням з посади директора за власним бажанням та зобов`язання відповідача-2 виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відомості про позивача як керівника відповідача-1.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В тексті позовної заяви позивач зазначає, що 07.11.2013 був призначений директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Оренж Спутнік Софтвер", на підтвердження чого надає витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та наказ №1 від 07.11.2013, виданий ним на підставі протоколу №1 Установчих зборів Засновників ТОВ "ОРЕНЖ СПУТНІК СОФТВЕР" від 31.10.2013. Однак прокол №1 установчих зборів Засновників ТОВ "ОРЕНЖ СПУТНІК СОФТВЕР" від 31.10.2013, на підставі якого позивача і було призначено на посаду директора відповідача-1 до позовної заяви не додано.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до положень ст. 89 Господарського кодексу України управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначаються залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства.

Статтею 39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" встановлено, що виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства.

До компетенції виконавчого органу товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників та наглядової ради товариства (у разі утворення).

Виконавчий орган товариства підзвітний загальним зборам учасників і наглядовій раді товариства (у разі утворення) та організовує виконання їхніх рішень.

Виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є "директор", якщо статутом не передбачена інша назва.

Згідно зі статтею 11 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" установчим документом товариства є статут.

Пунктом 2 частини 5 вказаної статті передбачено, що у статуті товариства зазначаються відомості, зокрема, про органи управління товариством, їх компетенцію, порядок прийняття ними рішень. Аналогічні положення наведені у частині 1 ст. 88 Цивільного кодексу України.

Отже, документом, що містить відомості про виконавчий орган товариства (директора), його повноваження, порядок його призначення та звільнення з посади є статут товариства.

Однак матеріали позовної заяви не містять статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Оренж Спутнік Софтвер".

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано вимог частини 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

Також, за приписами п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлюються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено, що з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, ОСОБА_1 заявлено дві вимоги немайнового характеру: про визнання припиненими трудових відносин та виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про позивача.

З огляду на це сума судового збору за подання позовної заяви має становити 6 056, 00 грн за дві вимоги немайнового характеру.

Проте, всупереч викладеному, до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

При цьому, у переліку додатків до позовної заяви позивачем зазначено "квитанція №17 від « 07» листопада 2024 року ОРИГІНАЛ про сплату судового збору у розмірі 2 422, 40 грн в 1 примірнику для суду" (що на 3 633, 60 грн менше від встановленої суми) проте фактично такі докази до заяви не додано, про що відділом діловодства суду складений акт про відсутність вкладень від 11.11.2024.

Крім того, приписами пункту 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивач зобов`язаний до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення (ч. 1 ст. 172 ГПК України).

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Однак, всупереч наведеним приписам, позивачем не додано до позовної заяви доказів направлення її копії з доданими документами відповідачам у справі.

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

При цьому, залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

За таких обставин суд вважає за необхідне залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху та надати позивачу строк для усунення допущених недоліків позовної заяви.

Керуючись ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

2. Встановити позивачу шестиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

Ухвала набирає законної сили 14.11.2024 та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Г. Пукшин