ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
11 листопада 2024 року Справа № 903/469/24
Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., за участі секретаря судового засідання Назарова Н.В., розглянувши заяву представника Фізичної особи-підприємця Гураля Володимира Володимировича
про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат
у справі за позовом: Володимирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Нововолинської міської ради
до відповідача-1: Обслуговуючого кооперативу Житловобудівельний кооператив Краєвиди Волині
відповідача-2: Фізичної особи-підприємця Гураль Володимира Володимировича
про стягнення 1 135 269,49 грн.
Представники сторін:
прокурор: Романішина Тетяна Леонтіївна, службове посвідчення №071758 від 01.03.2023;
від позивача: не прибули;
від відповідача-1: не прибули;
від відповідача-2: не прибули
Встановив: Рішенням Господарського суду Волинської області від 30.10.2024 у задоволені позову відмовлено.
04.11.2024 до суду від представника Фізичної особи-підприємця Гураля Володимира Володимировича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат за вх.№ 01-74/1519/24 у якій просить суд ухвалити додаткове рішення у даній справі, яким включити до судових витрат Гураля Володимира Володимировича витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000 грн. які стягнути з Володимирської окружної прокуратури та Нововолинської міської ради.
Ухвалою суду від 06.11.2024 прийнято та призначено до розгляду у судовому засіданні заяву представника Фізичної особи-підприємця Гураля Володимира Володимировича про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на 11.11.2024.
Прокурор через відділ документального забезпечення та контролю суду подав пояснення за вх.№01-75/7393/24 від 08.11.2024 у яких просить суд заяву відповідача-2 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат залишити без задоволення.
Представники позивача, відповідача-1 та відповідача-2 у судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.
Прокурор у судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви із посиланням на доводи, що викладені у поясненнях за вх.№01-75/7393/24 від 08.11.2024.
Дослідивши наявні в справі письмові докази та заяві, суд встановив наступне.
Відповідно до приписів частини першої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.
Відповідно до частини другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною третьою статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Суд встановив, що документи на підтвердження подачі попереднього (орієнтовного) розрахунку та розміру витрат до подачі відповідачем заяви не надано.
Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Однак представник відповідача-2 таку процесуальну дію не вчинив, у судовому засіданні на стадії судових дебатів участі не приймав.
Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат представник відповідача-2 на підтвердження понесення витрат пов`язаних з правничою допомогою подав: договір про надання правничої допомоги від 10.06.2024, додаток № 1 від 10.06.2024 до договору про надання правничої допомоги від 10.06.2024, акт № 1 приймання-передачі наданої правової допомоги (послуг) до Договору про надання правничої допомоги від 10.06.2024, додаток до акту приймання-передачі № 1 звіт про витрачений час на надання правничої допомоги при підготовці до розгляду та розгляді справи № 903/469/24, рахунок-фактура № 01/11/24 від 01.11.2024.
В судовому засіданні та у наданих суду письмових поясненнях прокурор заперечив щодо задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат. При цьому доводить, що зміст поданої представником відповідача заяви не містить обґрунтування поважних причин неподання ним доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у даній справі. Крім того, зазначив, що зміст поданої відповідачем-2 заяви не містить жодних обґрунтувань поважності причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. Додатково зазначив, що документи, які подав відповідач не можуть слугувати належними доказами на підтвердження суми, витраченої відповідачем на оплату послуг адвоката, у зв`язку із відсутністю детального опису робіт (наданих послуг), затраченого часу адвокатом не наведено, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку відсутні (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Водночас, у звіті про витрачений час зазначені лише загальні поняття адвокатської діяльності без будь-якої конкретизації до обсягу наданих послуг у справі № 903/469/24 із зазначенням конкретної вартості кожної послуги з урахуванням витраченого часу (зазначено лише дати днів, без зазначення кількості годин витрачених на надання послуг). Згідно змісту звіту про витрачений час на надання правничої допомоги, а саме п. 2 зазначено, що з 12.06.2024 по 24.06.2024 адвокатом Бейликом М.Б., з метою надання правничої допомоги, проведено ознайомлення та аналіз позовної заяви окружної прокуратури з додатками, аналіз практики та правових позицій Верховного суду у даних правовідносинах, ознайомлення та аналіз норм чинного законодавства необхідного для застосування при підготовці відзиву на позовну заяву, підготовку відзиву та оформлення додатків до відзиву та інше.
Водночас, розглянувши подані представником відповідача-2 докази на понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, дійшов висновку, що розрахунки подані без конкретизації до обсягу наданих послуг у даній справі із зазначенням конкретної вартості кожної послуги з урахуванням витраченого часу та вартості наданих послуг.
Частиною шостою статті 126 ГПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.01.2024 у справі № 285/5547/21, викладений наступний правовий висновок: «у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат».
Суд взяв до уваги доводи прокурора та на підставі ч.2 ст. 124 ГПК України дійшов висновку про те, що представником відповідача-2 порушено процесуальний порядок реалізації принципу відшкодування судових витрат сторони, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення та стягнення з Володимирської окружної прокуратури та Нововолинської міської ради 40 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 2 ст. 124 ГПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд відмовляє у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Отже, у задоволенні заяви за вх.№01-74/1519/24 від 04.11.2024 представника Фізичної особи-підприємця Гураля Володимира Володимировича про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 233-235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
У задоволенні заяви за вх.№01-74/1519/24 від 04.11.2024 представника Фізичної особи-підприємця Гураля Володимира Володимировича про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат відмовити.
Додаткове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північно-західного апеляційного господарського суду в строки та в порядку, визначені розділом IV ГПК України.
Повний текст додаткового рішення складено 15.11.2024.
Суддя Дем`як В.М.