ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06 листопада 2024 року Справа № 903/248/23

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Вог Трейд Ресурс, м. Луцьк

до боржника Приватного підприємства Курс, м. Луцьк

про банкрутство

Суддя Кравчук А. М.

Секретар судового засідання Мачульська Л.В.

Представники:

від кредиторів: н/з

ліквідатор: н/з

встановив: ухвалою суду від 12.04.2022 відкрито провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства Курс; визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Вог Трейд Ресурс до Приватного підприємства Курс в сумі 71 685 грн. 14 коп. четверта черга та 26 840 грн. 00 коп. перша черга (судові витрати); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, процедуру розпорядження майном строком на сто сімдесят календарних днів по 29.09.2023; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Рудецьку Оксану Ярославівну; попереднє судове засідання призначено на 24.05.2023 о 12 год. 00 хв.

Оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства Курс оприлюднене на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 14.04.2023.

Ухвалами суду від 24.05.2023 визнано грошові вимоги Акціонерного товариства Банк Інвестицій та заощаджень до Приватного підприємства Курс 5 368 грн. 00 коп. перша черга (витрати по сплаті судового збору), 58 577 494 грн. 06 коп. позачергово, як вимоги забезпечені заставою майна боржника; Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінанс Юніон С" до Приватного підприємства Курс 5 368 грн. 00 коп. перша черга (витрати по сплаті судового збору), 32 189 000 грн. 00 коп. четверта черга.

Постановою суду від 12.07.2023 припинено процедуру розпорядження майном Приватного підприємства Курс та повноваження розпорядника майна - арбітражного керуючого Рудецької Оксани Ярославівни. Визнано боржника банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців до 12.07.2024. Скасовано арешти та інші обмеження, накладені на майно боржника. Ліквідатором призначено арбітражного керуючого Рудецьку Оксану Ярославівну.

21.10.2024 на адресу суду надійшов звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс ПП Курс, звіт про нарахування та виплату грошової винагороди.

Ухвалою суду від 22.10.2024 розгляд справи призначено у судовому засіданні 06.11.2024 об 11 год 00 хв.

Ухвалами суду від 06.11.2024 визнано грошові вимоги Головного управління ДПС У Волинській області до Приватного підприємства «Курс» в сумі 1 578 671 грн 30 коп з включенням до третьої черги задоволення (без вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів), 6 056 грн грн 00 коп перша черга, як витрати по сплаті судового збору. Звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс Приватного підприємства Курс затверджено.

Ліквідатор у клопотанні від 05.11.2024 звіт про нарахування та виплату грошової винагороди просить затвердити. Розгляд справи просить здійснювати без її участі.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в :

Ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта (рішення Конституційного Суду України про офіційне тлумачення статей 58, 78,79, 81 Конституції України та статей 243-21, 243-22, 243-25 Цивільного процесуального кодексу України (у справі щодо несумісності депутатського мандата) від 13.05.1997 №1-зп/1997).

Принцип, закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст. 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів від 09.02.1999 №1-рп/1999).

Суть положення ст. 58 Конституції України про незворотність дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, на яке посилався Вищий арбітражний суд України, полягає в тому, що дія законів та інших нормативно-правових актів поширюється на ті відносини, які виникли після набуття чинності , і не поширюється на правовідносини, які виникли і закінчилися до набуття такої чинності (рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Відкритого акціонерного товариства „Концерн Стирол" щодо офіційного тлумачення положення абзацу першого пункту 1 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (справа про оспорювання актів у господарському суді) від 02.07.2002 №13-рп/2002).

У клопотанні від 21.10.2024 ліквідатор Рудецька О.Я. просить затвердити звіт про нарахування та виплату грошової винагороди за виконання обов`язків ліквідатора боржника в сумі 321 367 грн 74 коп за період з липня 2023 року по вересень 2024 року.

Згідно з частинами 1, 4, 7 статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Європейський суд з прав людини (рішення від 28.03.2006 року за заявою № 31443/96 у справі "Броньовський проти Польщі") зазначив, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові та практичні умови для втілення їх у життя.

Згідно частин першої та другої статті 30 КУзПБ арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Постановою суду від 12.07.2023 припинено процедуру розпорядження майном Приватного підприємства Курс та повноваження розпорядника майна - арбітражного керуючого Рудецької Оксани Ярославівни. Визнано боржника банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців до 12.07.2024. Скасовано арешти та інші обмеження, накладені на майно боржника. Ліквідатором призначено арбітражного керуючого Рудецьку Оксану Ярославівну.

На засіданні комітету кредиторів 10.10.2024 схвалено звіт арбітражного керуючого Рудецької О.Я. про нарахування та виплату грошової винагороди за виконання обов`язків ліквідатора боржника за період з 12.07.2023 по 01.10.2024.

Враховуючи вищевикладене, що норми Кодексу з процедур банкрутства, які визначають право ліквідатора на оплату послуг, конкретизують положення Основного Закону та є правовою підставою для отримання ліквідатором винагороди за виконану роботу, суд дійшов висновку про затвердження звіту ліквідатора про нарахування основної грошової винагороди в сумі 321 367 грн 74 коп за період з 12.07.2023 по 01.10.2024.

Затверджуючи звіти ліквідатора про нарахування та виплату грошової винагороди, судом враховується належне виконання арбітражним керуючим Рудецькою О.Я. обов`язків, покладених на неї Кодексом України з процедур банкрутства та відсутністю скарг на дії ліквідатора.

Заперечення кредиторів на адресу суду не надходили.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 234-235 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання арбітражного керуючого Рудецької Оксани Ярославівни про затвердження звіту про нарахування та виплату основної грошової винагороди задовольнити.

2. Затвердити звіт від 01.10.2024 про нарахування та виплату арбітражному керуючому Рудецькій Оксані Ярославівні основної грошової винагороди в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання обов`язків ліквідатора Приватного підприємства «Курс» за період з 12.07.2023 по 01.10.2024 в сумі 321 367 грн 74 коп.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 11.11.2024

Ухвали суду підлягають оскарженню до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А. М. Кравчук