СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Харків Справа №12/109б

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І.,

за участю секретаря судового засідання Ярош В.В.,

за участю представників:

апелянта не з`явився;

кредиторів не з`явився;

боржника не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (вх.№2309Л/1) на ухвалу Господарського суду Луганської області від 23.09.2024 року у справі №12/109б,

за заявою кредитора Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції, м.Луганськ,

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгоспагросервіс-Луганськ», м.Луганськ,

про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 23.09.2024 року у справі №12/109б (повний текст підписано 26.09.2024 року, суддя Яресько Б.В.) закрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «Сільгоспагросервіс-Луганськ» ().

Скасовано дію мораторію у справі №12/109б про банкрутство ТОВ «Сільгоспагросервіс-Луганськ» () на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалено державному реєстратору внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про закриття провадження у справі №12/109б про банкрутство ТОВ «Сільгоспагросервіс-Луганськ», ().

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодилося та звернулося до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті ухвали норм права, просить:

- здійснити заміну кредитора у справі №12/109б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгоспагросервіс-Луганськ», з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області (, м.Сєвєродонецьк) на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (93404, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, вул. Шевченка, 9, ), у тому числі внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів по справі №12/109б;

- здійснити заміну кредитора у справі №12/109б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгоспагросервіс-Луганськ», з Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Луганська на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (93404, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, вул. Шевченка, 9, ), у тому числі внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів по справі №12/109б;

- скасувати ухвалу Господарського суду Луганської області від 23.09.2024 року у справі №12/109б про закриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгоспагросервіс-Луганськ».

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що:

- порядок та підстави закриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) встановлені статтею 90 КУзПБ і такої підстави, як «відсутній предмет спору», КУзПБ не передбачено;

- КУзПБ встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів (преамбула КУзПБ), то пріоритетним є задоволення вимог кредиторів в порядку та черговості, визначеними цим Кодексом, тому прийняте процесуальне рішення судом про закриття провадження у справі з підстав «відсутній предмет спору» позбавляє кредиторів, зокрема, Скаржника на захист порушеного права шляхом задоволення кредиторських вимог у визнаній сумі та черговості, що у справах про банкрутство є неприпустимим.

- помилковими та необґрунтованими без належної оцінки всіх обставин справи є висновки суду про пасивну поведінку кредиторів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.10.2024 року відкрито апеляційне провадження за скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на ухвалу Господарського суду Луганської області від 23.09.2024 року у справі №12/109б. Встановлено строк на протязі якого учасники справи мають право подати до суду відзиви на апеляційну скаргу, а також встановлено строк на протязі якого учасники справи мають право подати до суду клопотання, заяви, документи та докази в обґрунтування своєї позиції по справі. Справу призначено до розгляду в судове засідання і роз`яснено шляхи реалізації права учасників справи на участь у судовому засіданні, а також шляхи реалізації права учасників справи на подання документів до суду засобами електронного зв`язку через підсистему електронний суд. Витребувано з Господарського суду Луганської області матеріали справи №12/109б.

Вказана ухвала була направлена учасникам справи до електронного кабінету користувача у підсистемі Електронний суд і доставлена їм 14.10.2024 року.

22.10.2024 року матеріали справи №12/109б на вимогу надійшли до Східного апеляційного господарського суду.

Представники учасників справи у судове засідання 04.11.2024 року не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

В ухвалі суду від 14.10.2024 року суд доводив до відома учасників справи, що нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції (особисто чи представників) належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, а також відсутність відповідного клопотання, не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті.

Таким чином, суд дійшов висновку про розгляд апеляційної скарги за відсутності представників учасників справи.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Щодо правонаступництва.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 16.03.2029 року затверджено реєстр вимог кредиторів до якого увійшли, зокрема: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області (ідентифікаційний код 41313100, згідно ухвали від 07.12.2018 року) в сумі 1267,77 грн (2 черга) та Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська в сумі 89827,07 грн (2 черга).

Постановою правління Пенсійного фонду України №9-1 від 12.05.2015 року «Про здійснення повноважень з обслуговування страхувальників», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.05.2015 року за №608/27053, передано частину повноважень управлінь, що знаходяться на території, яка не підконтрольна українській владі, управлінням, що знаходяться на території підконтрольній українській владі, зокрема прийняття звітності, передбаченої законодавством, надання довідок, встановлених законодавством, формування звітності та виконання завдань, передбачених підпунктами 2-4, 7, 10-12, 18, 22 пункту 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року №28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 року за №41/26486, зокрема:

- забезпечує надходження від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, інших коштів, ведення обліку їх надходжень та платників відповідно до законодавства;

- планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду;

- здійснює стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків, надміру сплачених страхових коштів та інших платежів і виплат, тощо.

Згідно додатку до постанови правління Пенсійного фонду України 12.05.2015 року №9-1 до переліку управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, повноваження яких передані до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (), внесено Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська.

Вказане свідчить, що Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області () є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська.

Крім того, з 01.01.2023 року набрали чинності зміни до Закону України від 03.09.1999 року №1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»

Відповідно до абз.1 ч.1 ст. 4 вказаного Закону уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку є Пенсійний фонд України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2022 року №1442 «Питання припинення Фонду соціального страхування України та управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України» припинено з 01.01.2023 року , реорганізувавши шляхом приєднання до Пенсійного фонду України, зокрема Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області.

Згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області (код за ), Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області, 04.05.2023 року до реєстру внесено запис за №045004580 про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її реорганізації; вказано, що правонаступником є Пенсійний фонд України ().

Згідно зі ст. 43 Кодексу України з процедур банкрутства у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-який стадії провадження у справі.

Згідно зі ст.52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу; усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник заміни; про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Враховуючи зазначене, суд, керуючись ст.52 Господарського процесуального кодексу України, вважає заяву, викладену у апеляційній скарзі про заміну кредитора у справі №12/109б з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (93404, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, вул. Шевченка, 9, ); та з Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (93404, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, вул. Шевченка, 9, ), що передбачає внесення змін до реєстру вимог кредиторів обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо суті спору.

03.11.2008 року за заявою кредитора ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгоспагросервіс-Луганськ», м.Луганськ.

Ухвалою від 01.12.2008 року суд запровадив процедуру розпорядження майном боржника та призначив розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Рачка Романа Володимировича, ліцензія АВ№081092 від 03.07.2006 року.

Оголошення про порушення справи про банкрутство боржника ТОВ «Сільгоспагросервіс-Луганськ» надруковане в газеті «Голос України» від 09.01.2009 року №1 (4501).

Ухвалою суду від 16.03.2009 року затверджено реєстр вимог кредиторів боржника.

Постановою Господарського суду Луганської області від 14.05.2009 року у справі №12/109б визнано боржника - ТОВ «Сільгоспагросервіс-Луганськ» банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Рачка Р.В., ліцензія АГ№594874 від 20.07.2011 року.

Згідно довідки від 28.04.2015 року №240 справа про банкрутство ТОВ «Сільгоспагросервіс-Луганськ» вважається втраченою, що зафіксовано актом експертної комісії господарського суду Луганської області №1 від 03.04.2015 року «Про нестачу архівних справ (документів)» внаслідок настання обставин непереборної сили - проведенням антитерористичної операції (Указ Президента України від 14.04.2014 року №405/2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України»).

Господарським судом Харківської області передано довідку від 03.04.2015 року про автоматичний розподіл справ між суддями справи №12/109б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгоспагросервіс-Луганськ».

За ухвалою від 27.07.2015 року суд частково відновив втрачені матеріали справи №12/109б про банкрутство ТОВ «Сільгоспагросервіс-Луганськ».

За ухвалою від 03.02.2016 року судом здійснено заміну кредитора - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Луганськ, його правонаступником -Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Лисичанську Луганської області.

Ухвалою суду від 24.10.2016 року продовжено строк повноважень ліквідатора банкрута ТОВ «Сільгоспагросервіс-Луганськ» Рачка Р.В. до завершення ліквідаційної процедури.

Ухвалою суду від 01.08.2017 року здійснено заміну кредитора - Ленінську об`єднану державну податкову інспекцію у м.Луганську ГУ Міндоходів у Луганській області, його правонаступником - Луганською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Луганській області.

Ухвалою суду від 01.11.2017 року здійснено заміну кредитора - Виконавчу дирекцію Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, його правонаступником - Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області.

Ухвалою суду від 22.01.2018 року здійснено заміну кредитора - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Лисичанську Луганської області, його правонаступником - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Луганській області в особі Лисичанського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Луганській області.

Ухвалою суду від 19.11.2018 року здійснено заміну кредитора Луганську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Луганській області, на Головне управління ДФС у Луганській області.

Ухвалою суду від 07.12.2018 року здійснено заміну кредитора у справі №12/109б з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Лисичанського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області (ідентифікаційний код 41313100).

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 27.08.2019 року здійснено заміну кредитора у справі №12/109б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгоспагросервіс-Луганськ» з Луганського міського центру зайнятості () на його правонаступника Луганського обласного центру зайнятості (, вул. Гагаріна, 116, м. Сєвєродонецьк, Луганська область).

На адресу Господарського суду Луганської області надійшла заява ОСОБА_1 , за якою він просив суд припинити його повноваження у зв`язку із припиненням діяльності арбітражного керуючого за власним бажанням та як наслідок цього анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Ухвалою від 26.09.2019 року суд усунув від виконання обов`язків арбітражного керуючого - ліквідатора Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільгоспагросервіс-Луганськ» Рачка Романа Володимировича та зобов`язав комітет кредиторів у справі №12/109б як представницький орган кредиторів, скликати збори комітету кредиторів на яких розглянути питання щодо кандидатури арбітражного керуючого, на якого будуть покладені функції ліквідатора ТОВ «Сільгоспагросервіс-Луганськ»; відповідне рішення комітету кредиторів надати суду до 13.10.2019 року.

Проте, рішення комітету кредиторів не надано.

21.10.2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства, відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень якого, з дня введення його в дію визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

З огляду на зазначене, подальший розгляд справи №12/109б здійснюється відповідно до норм Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою від 10.02.2020 року суд продовжив розгляд справи №12/109б про банкрутство ТОВ «Сільгоспагросервіс-Луганськ», відповідно до норм Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою суду від 08.04.2020 року здійснено заміну кредитора з Головного управління ДФС у Луганській області () на Головне управління ДПС у Луганській області (, адреса: 93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 72).

Ухвалою суду від 26.04.2021 року клопотання Головного управління ДПС у Луганській області від 11.03.2021 року №1969/5/12-32-20-04-29 про заміну кредитора у справі задоволено; здійснено заміну кредитора у справі №12/109б про банкрутство ТОВ «Сільгоспагросервіс-Луганськ» з Головного управління ДПС у Луганській області () на Головне управління ДПС у Луганській області (код ЄДРПОУ ВП 44082150, адреса: 93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 72).

03.08.2021 року до Господарського суду Луганської області від АТ «Райффайзен Банк Аваль» надійшла заява про виключення із реєстру вимог кредиторів, за якою просив суд прийняти відмову АТ «Райффайзен Банк» від кредиторських вимог до боржника, заявлених банком та затверджених ухвалою Господарського суду Луганської області від 16.03.2009 року по справі №12/109б, які витікають із кредитного договору №010/09-11/440 від 23.12.2005 року, укладеного із ТОВ «Сільгоспагросервіс-Луганськ», кредитного договору №010/09-11/459 від 07.03.2006 року, укладеного із ТОВ «Сільгоспагросервіс-Луганськ» та виключити з реєстру кредиторів.

Ухвалою суду від 20.07.2022 року заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про виключення із реєстру вимог кредиторів задоволено та ухвалено виключити з реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгоспагросервіс-Луганськ» вимоги Акціонерного товариства «Райффайзен Банк».

Матеріали справи свідчать, що розгляд справи неодноразово відкладався та кожного разу суд зобов`язував комітет кредиторів у справі №12/109б, як представницький орган кредиторів, скликати збори комітету кредиторів, на яких розглянути питання щодо кандидатури арбітражного керуючого, на якого будуть покладені функції ліквідатора ТОВ «Сільгоспагросервіс-Луганськ» та відповідне рішення комітету кредиторів надати суду.

Натомість матеріали справи не містять підтверджень виконання таких ухвал і вимог суду, про причини невиконання суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи та необхідність вчинення ними процесуальних дій були повідомлені електронною поштою на відомі електронні адреси та шляхом оприлюднення на сторінці господарського суду офіційного веб-сайту Судова влада України відповідного оголошення.

Закриваючи провадження у справі, господарський суд в оскаржуваній ухвалі зазначив, що станом на 25.09.2024 матеріали справи не містять будь-яких пропозицій від комітету кредиторів або окремих кредиторів щодо порядку здійснення подальшого провадження у цій справі про банкрутство, у тому числі щодо погодження кандидатури ліквідатора та визначення джерел і розміру грошової винагороди (оплати послуг) ліквідатора. Неприйняття внаслідок бездіяльності зборами (комітетом) кредиторів рішення про обрання арбітражного керуючого у разі відсторонення арбітражного керуючого та відсутність звернення комітету кредиторів до господарського суду з клопотанням про призначення іншого арбітражного керуючого, та як наслідок - відсутність арбітражного керуючого-ліквідатора у справі про банкрутство, унеможливлює подальше провадження у цій справі. З урахуванням того, що КУзПБ не встановлює відповідної підстави для закриття провадження у справі про банкрутство в такому випадку, проте не визначає й вичерпного переліку підстав для закриття провадження, суд визнав достатніми правові підстави для закриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Сільгоспагросервіс-Луганськ» на підставі приписів п.2 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України - з причин відсутності предмету спору.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Предметом апеляційного оскарження в даному випадку є закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України - з причин відсутності предмету спору.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КузПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Одним з основних завдань провадження у справі про банкрутство є задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника.

За змістом ст. 1 КУзПБ кредитор - це юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Частинами 1, 2 ст. 59 КзПБ визначено, що з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо; строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута; відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю; продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Кодексом; скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається; припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, члени виконавчого органу (керівник) банкрута звільняються з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (органу, уповноваженого управляти майном) майна банкрута. Протягом 15 днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов`язані передати бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків відповідні посадові особи банкрута несуть зобов`язання щодо відшкодування збитків, завданих таким ухиленням.

Арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника (ст.10 КУзПБ).

Арбітражний керуючий для виконання повноважень ліквідатора призначається господарським судом за клопотанням комітету кредиторів (ст.28 КУзПБ).

У постанові про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури господарський суд призначає ліквідатора банкрута з урахуванням вимог, установлених цим Кодексом, з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України (ч. ст. 60 КУзПБ).

У разі відсторонення арбітражного керуючого, визначеного Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою, від виконання повноважень до компетенції зборів кредиторів належить прийняття рішення про обрання арбітражного керуючого (п.5 ч.5 ст.48 КУзПБ.).

Також, прийняття рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого, припинення повноважень арбітражного керуючого та про призначення іншого арбітражного керуючого належить до компетенції комітету кредиторів (п.4 ч.8 ст.48 КУзПБ).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 26.09.2019 року арбітражного керуючого Рачка Романа Володимировича було усунуто від виконання повноважень ліквідатора у справі №12/109б про банкрутство ТОВ «Сільгоспагросервіс-Луганськ». Також суд зобов`язав комітет кредиторів у справі №12/109б як представницький орган кредиторів, скликати збори комітету кредиторів на яких розглянути питання щодо кандидатури арбітражного керуючого, на якого будуть покладені функції ліквідатора ТОВ «Сільгоспагросервіс-Луганськ»; відповідне рішення комітету кредиторів надати суду.

Суд неодноразово зобов`язував комітет кредиторів у справі визначитись стосовно кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором ТОВ «Сільгоспагросервіс-Луганськ» відповідно до вимог ст.28 КУзПБ, що відображено у відповідних ухвалах господарського суду, починаючи з вересня 2019 року, а саме в ухвалах від 15.10.2019 року, 10.02.2020 року, 25.05.2020 року, 19.10.2020 року, 26.04.2021 року, 04.10.2021 року, 20.06.2022 року, 21.11.2022 року, 15.05.2023 року, 19.10.2023 року, 13.05.2024 року.

В силу приписів КУзПБ проведення процедури банкрутства - ліквідації боржника без участі арбітражного керуючого неможливе. Тому, у випадку припинення повноважень ліквідатора у справі про банкрутство належить одночасно призначити нового ліквідатора - арбітражного керуючого.

Як вірно зазначив суд першої інформації, матеріали справи не містять будь-яких пропозицій від комітету кредиторів або окремих кредиторів щодо порядку здійснення подальшого провадження у цій справі про банкрутство, у тому числі щодо погодження кандидатури ліквідатора та визначення джерел та розміру грошової винагороди (оплати послуг) ліквідатора. Ліквідаційна процедура не завершена, питання призначення нового ліквідатора у справі не вирішено з об`єктивних причин.

Кредитори беручи участь у справі про банкрутство, мають не тільки певні процесуальні права, зокрема, на задоволення своїх грошових вимог за рахунок активів ліквідаційної маси, а й як учасник провадження (сторона) може нести певні обов`язки, пов`язані з розглядом провадження у справі.

Колегія суддів наголошує, що процедура банкрутства є унікальним процесом, який характеризуються специфічним складом учасників, кожен з яких вступаючи в провадження у справі наділяється особливим процесуальним правами та обов`язками, зумовленим характером відносин неплатоспроможності. Передусім це зумовлено особливістю провадження у справах про банкрутство, яка полягає у застосуванні специфічних способів захисту її суб`єктів, особливостях процедури, учасників, стадій та інших елементів, які відрізняють це провадження від позовного.

Участь кредитора у такому проваджені не може бути формальною. Будучи учасником провадження у справі про банкрутство кредитор наділений широким обсягом прав та повноважень, реалізуючи які він має діяти своєчасно та у належний спосіб.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, кредитори (і апелянт в тому числі) не приймали активної участі у справі про банкрутство ТОВ «Сільгоспагросервіс-Луганськ», зокрема не приймали участі у відповідних судових засіданнях; не ініціювали питання щодо скликання зборів кредиторів у відповідному складі для вирішення тих чи інших питань у даній справі (в тому числі щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство та/або прийняття рішення щодо подальшого розгляду справи) тощо.

Як особа зацікавлена у задоволені наявних в нього грошових вимог до боржника у повному обсязі, кредитор має діяти розсудливо та проявляти уважність щодо стану ведення справи про банкрутство, зокрема цікавитися вжитими ліквідатором діями у ліквідаційній процедурі та заходами направленими на виявлення, розшук та повернення майна банкрута, ефективністю таких заходів та вчиняти відповідні дії, передбачені його обсягом прав та повноважень, тощо. Саме від таких дій кредитора залежить досягнення основної мети його участі у справі про банкрутство - задоволення (погашення) його вимог.

Так, в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції підсумував, що провадження у справі №12/109б про банкрутство боржника ТОВ «Сільгоспагросервіс-Луганськ», на стадії ліквідації триває майже 15 років, протягом тривалого часу ліквідаційна процедура об`єктивно не здійснюється у зв`язку з відсутністю ліквідатора, пасивною поведінкою кредиторів у справі щодо погодження кандидатури ліквідатора та визначення джерел оплати послуг ліквідатора, безрезультатністю вжитих судом дій щодо визначення кандидатури арбітражного керуючого для участі у даній справі в якості ліквідатора.

Таким чином, вище вказані обставини унеможливлюють успішне завершення процедури банкрутства боржника та позбавляють можливості досягнення легітимної мети Закону про банкрутство і Кодексу України з процедур банкрутства.

Крім того, колегія суддів зауважує, що процедури банкрутства за приписами Закону про банкрутство, мають строковий характер.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

В своїй апеляційній скарзі кредитор зазначає, що судом порушено ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, ст. 90 КУзПБ. Скаржник переконує, що прийняте процесуальне рішення судом про закриття провадження у справі з підстав «відсутній предмет спору» позбавляє кредиторів, зокрема, скаржника на захист порушеного права шляхом задоволення кредиторських вимог у визнаній сумі та черговості, що у справах про банкрутство є неприпустимим.

Взагалі порядок та підстави закриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) встановлені ст. 90 КУзПБ.

І в той же час, за приписами п.2 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Приймаючи до уваги те, що:

- провадження у справі №12/109б про банкрутство боржника ТОВ «Сільгоспагросервіс-Луганськ», на стадії ліквідації триває майже 15 років і за цей період не досягнуто легітимної мети визначеної Законом про банкрутство і Кодексом України з процедур банкрутства;

- кредитори проявили себе як такі, що не зацікавлені у продовженні ліквідаційної процедури ТОВ «Сільгоспагросервіс-Луганськ», та як наслідок досягнення її основної мети;

- подальше затягування процедури банкрутства ТОВ «Сільгоспагросервіс-Луганськ» на стадії ліквідації з діючим мораторієм на задоволення вимог кредиторів за відсутності реальної можливості завершення ліквідаційної процедури призведе лише до порушення прав кредиторів і боржника та матиме наслідком збільшення додаткових витрат, пов`язаних з провадженням у справі,

суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі №12/109б про банкрутство боржника ТОВ «Сільгоспагросервіс-Луганськ» згідно п.9 ч.1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства та п.2 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, з яким погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Аналогічна правова позиція щодо можливості закриття судами провадження у справах про банкрутство боржників за таких підстав наведена у постанові Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 10.12.2019 року у справі №906/1290/15, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.10.2020 року у справі №917/1230/15, від 03.02.2022 року у справі №50/25-б, від 23.02.2022 року у cправі №33/41б.

При цьому, судом прийнято до уваги висновки Верховного Суду викладені у постанові від 10.12.2019 року у справі №906/1290/15 та у постанові від 07.10.2020 року у справі №917/1230/15, що «відсутність предмета спору» в розумінні пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України означає припинення існування спірних правовідносин внаслідок певних обставин (оплати боргу, знищення предмета спору, скасування оспорюваного акту).

Застосування в подібних випадках приписів п.2 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарськими судами є сталим, зокрема такий висновок наведено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.04.2024 року у справі №5006/27/116б/2012.

Предметом провадження у справі про банкрутство є досягнення легітимної мети передбаченої Кодексом України з процедур банкрутства, яким встановлено умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Вказані вище обставини в їх сукупності, а також відсутність встановлення обставин щодо наявності майна боржника, унеможливлюють успішне завершення процедури банкрутства боржника та позбавляють можливості досягнення легітимної мети Кодексу України з процедур банкрутства, що через призму судового контролю у цій категорії справ, не можуть бути залишені поза увагою господарського суду під час вирішення питання закриття провадження у справі про банкрутство боржника.

Також, слід наголосити, що з метою вирішення у майбутньому проблеми банкрутства підприємств, майно яких перебуває наразі на тимчасово окупованій території України, у КУзПБ впроваджено положення, яке передбачає можливість поновлення провадження у справі про банкрутство.

Так, у разі, якщо після закриття провадження у справі буде виявлено майно банкрута, достатнє для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі, суд за клопотанням учасника справи може поновити провадження у справі (абз.2 ч.3 ст.65 КУзПБ).

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 року). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що при ухваленні оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх фактичних обставин справи, дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що підстави для його скасування відсутні.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням судом норм права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржувана ухвала Господарського суду Луганської області від 23.09.2024 року у справі №12/109б має бути залишене без змін.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат у суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає, що оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, то судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 77, 86, 129, 240, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Здійснити заміну кредитора у справі №12/109б з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (93404, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, вул. Шевченка, 9, ).

Здійснити заміну кредитора у справі з Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (93404, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, вул. Шевченка, 9, ).

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Луганської області від 23.09.2024 року у справі №12/109б залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 14.11.2024 року.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Склярук