РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.11.2024Справа № 910/10373/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" (м. Київ)

до Сорокопуд Ольги Сергіївни (м. Київ)

про стягнення 96 647,30 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Сорокопуд Ольги Сергіївни про стягнення 96 647,30 грн заборгованості за договором про надання послуг з організації перевезень відправлень (заява про приєднання №223325 від 25.06.2018).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.08.2024 відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, встановлено сторонам процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, заяв і клопотань.

Копія цієї ухвали направлялась судом рекомендованими листами з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, проте відповідний поштовий конверт повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення отримувачу.

У той же час, 01.10.2024 та 17.10.2024 від представника відповідача - адвоката Зінкевича Дмитра Валерійовича, надійшли заяви про вступ у справу та про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді, які судом задоволено.

Таким чином, відповідач про розгляд даної справи повідомлений належним чином, проте у встановлений строк відзиву на позовну заяву не подав.

Натомість, 21.10.2024 від відповідача надійшла заява про залишення позову без руху.

Дослідивши подану відповідачем заяву, суд не вбачає підстав для залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження у справі, у зв`язку з чим відповідна заява відповідача залишена судом без задоволення.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України передбачено, що в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи, проте правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. При цьому з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк (з урахуванням воєнного стану на території України), для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" (експедитор) та Фізичною особою Сорокопуд Ольгою Сергіївною (замовник) було укладено договір про надання послуг з організації перевезень відправлень (далі - Договір), шляхом приєднання ФОП Сорокопуд О.С. до договору в цілому у відповідності до статті 634 Цивільного кодексу України. Договір про надання послуг з організації перевезень відправлень є публічним договором в розумінні статті 633 ЦК України.

Замовник, який діє на законних підставах, підписавши заяву про приєднання (далі - заява), уклав з експедитором договір, розміщений на веб - сайті експедитора https://поvaposhta.ua (надалі - сайт експедитора), шляхом приєднання до всіх його умов в цілому. З моменту прийняття експедитором заяви, замовник та експедитор набули прав та обов`язків, визначених договором та несуть відповідальність за їх невиконання та/або неналежне виконання. Підписавши заяву замовник засвідчив ознайомлення з усіма положеннями Договору та Умовами надання послуг; повне розуміння змісту Договору, Умов надання послуг, значень термінів і понять; вільне волевиявлення укласти Договір, відповідно до всіх його умов, шляхом приєднання до нього в повному обсязі.

Заяву про приєднання до Договору про надання послуг з організації перевезення відправлень підписано представником відповідача, що діє на підставі довіреності від імені Сорокопуд О.С. 25.06.2018, та їй присвоєно номер 223325.

Згідно з п. 2.1 Договору експедитор зобов`язується за плату та за рахунок замовника організувати перевезення відправлення й надати комплекс інших послуг, пов`язаних із організацією перевезення відправлення (надалі за текстом - послуги), а замовник зобов`язується їх прийняти й оплатити на умовах, визначених договором.

У пункті 2.3 Договору передбачено, що за надані експедитором послуги замовник сплачує експедитору винагороду згідно з чинними тарифами ТОВ "Нова Пошта", розміщеними на офіційному сайті novaposhta.ua.

Відповідно до п. 5.3 Договору експедитор щомісячно складає акти наданих послуг на підставі фактично наданих послуг і надсилає замовнику одним із способів на власний вибір:

- шляхом направлення підписаних та скріплених печаткою актів наданих послуг у двох паперових примірниках для підписання замовником;

- шляхом направлення актів в електронному вигляді, з накладенням електронних цифрових підписів. Підписання актів наданих послуг в електронному вигляді здійснюється сторонами з урахуванням порядку та строків, що визначені умовами п. 5.4. Договору. Адреса електронної пошти замовника для обміну електронними документами вказується замовником в заяві про приєднання.

У пункті 5.4 Договору сторони погодили, що замовник упродовж 2 (двох) робочих днів з дати отримання актів наданих послуг від експедитора підписує надані експедитором 2 (два) примірники актів наданих послуг (далі за текстом - акт) та повертає експедитору 1 (один) примірник підписаного акту або в той самий строк надає експедитору письмову мотивовану відмову від підписання актів. Не підписання замовником актів упродовж 2 (двох) робочих днів з дати отримання актів від експедитора без надання відповідних письмових пояснень є фактом визнання замовником повного виконання експедитором своїх зобов`язань за договором. У такому разі вважається, що акти погоджено, послуги експедитора надано в повному обсязі та відповідно до умов договору, претензії замовника відсутні й замовник зобов`язаний здійснити оплату послуг згідно з отриманими документами для оплати наданих послуг.

Відповідно до п. 5.1 Договору оплата вартості наданих експедитором послуг відбувається за чинними тарифами експедитора на підставі акту наданих послуг, шляхом перерахування замовником на поточний рахунок експедитора коштів у розмірі 100 % вартості послуг упродовж 2 (двох) банківських днів з моменту погодження актів наданих послуг експедитора.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у 2018 -2019 роках надавались відповідачу послуги з перевезення відправлень, зокрема, відповідно до актів здачі - прийняття робіт (наданих послуг): від 31.07.2018 № НП-000461886 на суму 8 843,73 грн, від 31.08.2018 № НП-000592854 на суму 16 223,81 грн, від 30.09.2018 № НП-000956183 на суму 9 382,23 грн, від 31.10.2018 № НП-001203320 на суму 10 194,65 грн, від 30.11.2018 № НП-001443826 на суму 17 127,18 грн, від 31.12.2018 № НГТ-001758053 на суму 26 331,50 грн, від 31.01.2019 № НП-001913591 на суму 8 594,20 грн, від 28.02.2019 № НП-002028668 на суму 487,50 грн, на загальну суму 97 184,80 грн.

Як вказує позивач, на виконання умов підпункту 3.1.3 пункту 3.1, пункту 5.3.2 Договору він неодноразово направляв замовникові в електронному вигляді в системи електронного документообігу (СЕД) "Вчасно" акти здачі - прийняття робіт (наданих послуг) зі специфікаціями до актів, в якій відображені номера експрес-накладних, відправник (ФОП Сорокопуд О.С.) та його одержувачі, опис відправлення, вага, кількість місць, оголошена вартість вантажів, а також розмір наданих послуг з перевезення, які мають бути оплачені заявнику. Зазначений факт підтверджується копіями актів здачі - прийняття робіт (наданих послуг), надісланих в СЕД "Вчасно".

27.05.2024 відповідачем було частково сплачено позивачу заборгованість у сумі 487,50 грн, 04.07.2024 - у сумі 50,00 грн.

Відтак позивач зазначає, що станом на час розгляду справи заборгованість відповідача за надані по Договору послуги становить 96 647,30 грн.

Оскільки відповідачем акти здачі - прийняття робіт (наданих послуг) в електронному вигляді не підписано та не повернуто позивачу, останнім було направлено такі акти за місцезнаходженням відповідача, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань цінними листами з описами вкладення від 04.09.2024 (відправлення № 730) та 11.06.2024 (відправлення № 203), які було повернуто на адресу позивача без вручення отримувачу в зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання.

Пунктом 10.5 Договору передбачено, що сторони несуть відповідальність за правильність вказаних у цьому договорі реквізитів та зобов`язуються своєчасно в письмовій формі повідомляти про їх зміну, а в разі непоінформування несуть ризик настання пов`язаних із цим несприятливих наслідків.

Від відповідача на адресу позивача повідомлень про зміну місцезнаходження у відповідності до пункту 10.6 Договору не надходило.

З огляду на вищевикладене позивач зазначає, що відповідачем всупереч положень п. 5.3 Договору не підписано та не повернуто експедитору акти здачі - прийняття робіт (наданих послуг), а також не надано письмової мотивованої відмови від їх підписання, тож такі акти вважаються погодженими.

Відповідач у порушення умов підпункту 3.3.7 пункту 3.3, пункту 5.1 договору та вимог частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, не виконав своїх зобов`язань з оплати вартості наданих експедитором послуг у встановлений в зобов`язанні строк, в наслідок чого розмір заборгованості відповідача перед ТОВ "Нова Пошта" складає 96 647,30 грн, що і зумовило звернення позивача до суду з даною позовною заявою.

Частинами 1 та 2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України ).

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України та ст. 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною першою статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами частини 2 цієї статті визначено, що положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частина 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідач відзиву на позовну заяву чи будь-яких заперечень на спростування доводів і тверджень позивача не надав.

За змістом частини 3 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. (ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 76, 77 ГПК України).

Статтею 79 ГПК України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Дослідивши зібрані в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та відповідачем належним чином та в установленому законом порядку не спростовані, а відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Положеннями ст. 86 ГПК України унормовано наступне. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Сорокопуд Ольги Сергіївни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" (03026, м. Київ, шосе Столичне, 103, корп.1,пов. 9; ідентифікаційний код 31316718) 96 647 (дев`яносто шість тисяч шістсот сорок сім) грн 30 коп. заборгованості та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко