ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року Справа № 902/2/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Крейбух О.Г. , суддя Юрчук М.І.

секретар судового засідання Юзефович Д.О.

за участю представників:

від апелянта: не з`явився

арбітражний керуючий: Багінський А.О.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Універсал Банк" на ухвалу Господарського суду Вінницької області, постановлену 26.06.2024 (суддя Лабунська Т.І., повний текст складено 08.07.2024) у справі № 902/2/24

за заявою ОСОБА_1

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа № 902/2/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 26.06.2024, за результатами попереднього засідання, відмовлено у задоволенні заяви АТ "Універсал Банк" про визнання грошових вимог до боржника в сумі 125 410,03 грн. Встановлено перелік та розмір невизнаних судом вимог кредиторів боржника фізичної особи ОСОБА_1 , зокрема, АТ "Універсал Банк" з грошовими вимогами в розмірі 125 410,03 грн.

Судове рішення мотивоване неможливістю застосування до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, а також відсутністю підстав для врахування заявлених сум при визначенні розміру заборгованості та її подальшого стягнення. Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 в повному обсязі повернула позичені кошти.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, АТ "Універсал Банк" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Вінницької області від 26.06.2024 в частині невизнаних грошових вимог АТ "Універсал Банк" та прийняти нове рішення про задоволення кредиторських вимог АТ "Універсал Банк" до боржника у сумі 125 410,03 грн та включити до реєстру вимог кредиторів.

Аргументуючи доводи апеляційної скарги вказує, що Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг, у відповідності із частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України, є договором приєднання. Вважає, що Договір про надання банківських послуг, укладений між АТ "Універсал Банк" та ОСОБА_1 , є правомірним правочином, укладеним в письмовій формі та підписаний боржником як фізично (на Анкеті-заяві), так і у мобільному додатку з використанням електронного підпису. Таким чином, кожна із сторін взяли на себе обов`язки та права, передбачені всіма частинами Договору.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.08.2024, серед іншого, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Універсал Банк" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 26.06.2024 у справі № 902/2/24; апеляційну скаргу постановлено розглянути із повідомленням (викликом) сторін.

Від арбітражного керуючого надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому не погоджується із доводами апелянта та вказує, що місцевим господарським судом досліджено всі докази, подані сторонами у процесі розгляду позовної заяви та надано їм вірну оцінку, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу Господарського суду Вінницької області від 26.06.2024 у справі № 902/2/24 - без змін.

В судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку присутній арбітражний керуючий підтримали доводи, викладені у поданих ним процесуальних документах та надав усні пояснення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

За умовами ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що всі учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи та явка сторін обов`язковою не визнавалась, суд дійшов висновку про відсутність перешкод для розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Дослідивши матеріали справи № 902/2/24 та проаналізувавши наявні докази, суд встановив наступне.

Ухвалою суду від 29.01.2024 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, призначено керуючим реструктуризацією у справі арбітражного керуючого Багінського А.О; призначено попереднє засідання.

30.01.2024 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи - ОСОБА_1 та встановлено строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника: протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі.

До суду від АТ "Універсал Банк" надійшла заява від 16.02.2024 про визнання грошових вимог до боржника в сумі 125 410,03 грн.

Заява мотивована тим, що 25.01.2020 між АТ "Універсал Банк" та ОСОБА_1 було підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, в результаті якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

До Договору банком долучено витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів.

Відповідно до розділу 1 Умов і правил Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг "МоноБанк" (далі - Анкета - Заява) - письмове звернення Клієнта до Банку з проханням відкрити йому банківський рахунок та/або надання йому інших банківських послуг на умовах, визначених Договором. Підписана клієнтом Анкета-заява є підтвердженням укладення Договору.

Відповідно до п. 2.4. Умов і правил, своїм підписом на Анкеті-Заяві Клієнт підтверджує, що на момент укладення відповідного Договору клієнт ознайомився з текстом розділів, пунктів, підпунктів цих Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank), Паспорту споживчого кредиту, Прогнозованого графіку щомісячних платежів та усіма умовами інших частин Договору, повністю зрозумів їхній зміст та погоджується з викладеним.

Відповідно до п. 2.5. Умов і правил, Укладаючи Договір Клієнт та Банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених усіма розділами, пунктами, підпунктами та складовими частинами Договору.

За твердженнями Банку, згідно Договору процентна ставка поточна складає 37,2%.

Також, Банк зазначав, що з Умовами і правилами можна ознайомитися на офіційному сайті Банку https://www.monobank.ua/terms?file=umovy-2020-01-24.pdf, тобто інформація знаходиться у вільному доступі.

У відповідності до наданого Банком розрахунку, загальна заборгованість ОСОБА_1 за Договором від 25.01.2020 перед Банком станом на 29.01.2024 складає 119 354,03 грн, з яких залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 116 670,03 грн та судовий збір 2 684,00 грн.

Посилаючись на наведені обставини АТ "Універсал Банк" просить визнати грошові вимоги до боржника в сумі 125 410,03 грн, з яких 119 354,03 грн боргу та 6 056,00 грн сплаченого судового збору.

Керуючий реструктуризацією боржника згідно повідомлення № 1267 від 06.03.2024 заперечив щодо визнання вказаних вимог з тих підстав, що підписана Анкета - Заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг за відсутності домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту не може розцінюватися як частина кредитного договору та не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені за невиконання кредитного договору.

Вказував на відсутність у матеріалах справи підтверджень, що саме поданий АТ "Універсал Банк" Витяг з умов та правил надання банківських послуг розуміла ОСОБА_1 під час підписання Анкети - Заяви, що не є підставою для стягнення відсотків. Сама ж Анкета - Заява також не містить у собі істотних умов кредитного договору.

Крім того, згідно розрахунку арбітражного керуючого, Школяр Ю.Л. повернула усі позичені кошти кредитору.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Зі змісту ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства вбачається, що кредитор, звертаючись до господарського суду з відповідною заявою, самостійно визначає розмір своїх кредиторських вимог, підтверджує їх відповідними документами. До обов`язків суду при розгляді відповідних заяв входить саме перевірка їх обґрунтованості та наявності документів, що підтверджують відповідні вимоги.

Згідно з ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч. 1 ст. 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

За результатами розгляду вимог окремого кредитора господарський суд постановляє ухвалу про їх визнання чи відхилення (повністю або частково), що не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" від 03.09.2015 на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію".

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору).

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частини першої статті 1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першій статті 634 ЦК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року та викладено висновки , що "Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У заяві позичальника від 18 лютого 2011 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Анкету - Заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (18 лютого 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (20 лютого 2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Отже, підписана анкета - заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені за невиконання кредитного договору."

Судами встановлено, що у Анкеті - Заяві до Договору про надання банківських послуг процентна ставка (37,2% про яку вказано в кредиторській заяві) не зазначена.

Щодо встановлення належних умов договору, то суд виснував, що в Анкеті - Заяві взагалі не містяться істотні умови кредитного договору, в ній відсутні будь-які дані стосовно оформлення кредиту, суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, розміру відсотків за належне/неналежне користування кредиту, розміру неустойки та інших істотних умов.

Кредитор, обґрунтовуючи розмір заборгованості крім розрахунку кредитної заборгованості за Анкетою - Заявою від 25.02.2020, посилається на Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Так, Умови та правила надання банківських послуг в АТ Універсал Банк, які викладені на банківському сайті https://www.monobank.ua/terms?file=umovy-2020-01-24.pdf, а також надані кредитором на підтвердження власних грошових вимог, визначають тарифи користування кредитною карткою Monobank, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків, порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору, та інші умови.

Однак, кредитором не було обґрунтовано, що саме з даними умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ "Універсал банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів боржник ознайомився та погодився з ними, підписуючи Анкету - Заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Універсал Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання боржником кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.

Крім того, судом вірно зауважено, що надані кредитором Умови з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання Банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в Анкеті - Заяві боржника, яка безпосередньо підписана ним і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Враховуючи вищевказане, неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані боржнику умови обслуговування рахунків фізичної особи відсутні підстави для врахування наведених сум при визначенні розміру заборгованості та її подальшого стягнення.

Окрім того, з наданого Банком розрахунку заборгованості за Договором від 25.01.2020, доданого до кредиторської заяви, вбачається, що Банк просить стягнути 119 354,03 грн., з яких - 116 670,03 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом ("тілом кредиту") та 2 684,00 грн - невстановлений судовий збір. При цьому також встановлено, що за період з 01.03.2021 по 29.01.2024 Банк стягував відсотки з боржника, але окремо про це не зазначає, натомість сумує все у "тіло кредиту". У заяві про визнання кредиторських вимог Банк також не вказує яка сума боргу є "тілом кредиту", а яка сума є заборгованістю за відсотками.

Встановлено, що сума, яка обліковується кредитором як залишок поточної заборгованості за наданим кредитом ("тілом кредиту") за період з 01.03.2021 по 29.01.2024 становить 99 893,69 грн.

Із графи "сплачено відсотків" вбачається, що боржником сплачено 38 586,91 грн.

Проаналізувавши надані кредитором виписку та розрахунок заборгованості за Договором від 25.01.2020 суд вбачає певні неточності щодо неврахування певного періоду, різниці у сумах, неточності у формулюванні платежів, а також розбіжності містяться і у детальних розрахунках нарахованих відсотків за користування кредитними коштами ОСОБА_1 .

Дослідивши також зміст наданого банком розрахунку заборгованості та виписки з особового рахунку, враховуючи, що Умови та Правила відповідачем не підписані, а Анкета - Заява не містить умови про фінансування за рахунок кредитних коштів (зарахування до тіла кредиту) заборгованості за відсотками, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для стягнення заявленої заборгованості за тілом кредиту відсутні.

Відтак, з огляду на все вищезазначене, суд дійшов висновку, що кредитор не обґрунтував та не довів належними доказами наявність заявленого боргу ОСОБА_1 .

Водночас, із наданої АТ "Універсал Банк" виписки за період з 01.01.2021 по 02.02.2024 вбачається, що сума зарахованих коштів від ОСОБА_1 становить 253 631,47 грн. Взявши до уваги розрахунок арбітражного керуючого суми заборгованості та зарахованих коштів від ОСОБА_1 , судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції, що кредитні кошти були повернуті Банку у повному обсязі.

У своїй апеляційній скарзі апелянт не спростовує правильності розрахунків арбітражного керуючого, згідно яких боржник повністю погасив свій борг перед АТ "Універсал Банк".

Висновки Верховного Суду у постанові від 25.03.2020 у справі № 760/15082/18 та 569/22588/18, на які посилається апелянт, не є релевантними даній справі, адже вона стосується зміни тарифів обслуговування банку за здійснення безготівкових розрахунків.

Посилання на правову позицію Верховного суду у справі № 266/2084/16-ц також є недоречним, адже у цій справі Верховний суд переглядав справу, у якій позивач оскаржував договір із підстав введення його в оману. При чому у цій справі кредитний договір був укладений у формі окремого документу, а не шляхом підписання окремої анкети-заяви. Аналогічно це стосується і щодо правової позиції у справі № 308/1659/16 та № 686/1296/17.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

Наведені в апеляційній скарзі аргументи скаржника не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки вони не спростовують обґрунтованих висновків господарського суду, правильність застосування норм матеріального права та не вказують на порушення норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала Господарського суду Вінницької області від 26.06.2024 у справі № 902/2/24 відповідає матеріалам справи та ґрунтується на чинному законодавстві.

Керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Універсал Банк" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 26 червня 2024 року у справі № 902/2/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу № 902/2/24 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "14" листопада 2024 р.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Юрчук М.І.