ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2024 р. Справа №926/701-б/22 (926/848/22)

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Гриців В.М. (доповідач), Зварич О.В, Малех І.Б.

секретар судового засідання Бабій М.М.

представники: ТОВ «Рембудсервіс-Кераміка» - адвокат Єфтемій Р.Ф.; ліквідатор ТОВ «Чернівецький молодіжний житловий комплекс» арбітражний керуючий Ярош В.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудсервіс-Кераміка» на рішення Господарського суду Чернівецької області (суддя Гончарук О.В.) від 19 липня 2022 року у справі №926/701-б/22 (926/848/22) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецький молодіжний житловий комплекс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудсервіс-Кераміка» про визнання договору недійсним та стягнення безпідставно сплачених коштів 198000 грн;

у межах справи №926/701-б/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецький молодіжний житловий комплекс»

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року ТОВ «Чернівецький молодіжний житловий комплекс» звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовом до ТОВ «Рембудсервіс-Кераміка» про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 02.06.2009 та стягнення безпідставно сплачених коштів у розмірі 198 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.06.2009 ТОВ «Рембудсервіс-Кераміка» в особі директора Димеда В.В. (продавець) та ТОВ «Чернівецький молодіжний житловий комплекс» в особі директора Фонарюка А.З. (покупець) уклали договір купівлі -продажу, за умовами якого відповідач взяв на себе зобов`язання продати позивачу цеглу та керамоблоки в кількості 1 млн.шт. На виконання умов вказаного договору позивач здійснив оплату за поставлену цеглу на загальну суму 198 000грн.

Водночас позивач стверджував, що станом на дату укладення договору купівлі-продажу директором ТОВ «Чернівецький молодіжний житловий комплекс» був ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 , а тому при укладенні договору сторони порушили вимоги ч. 2 ст. 203 ЦК України, оскільки договір підписаний не уповноваженою особою та підлягає визнанню недійсним, а перераховані на його виконання кошти відповідно до ст. 1212 ЦК України повинні бути повернені позивачу.

Господарський суд Чернівецької області рішенням від 19 липня 2022 року у справі №926/848/22 позов задовольнив, визнав недійсним Договір та стягнув з ТОВ "Рембудсервіс-Кераміка" на користь ТОВ "ЧМЖК" 198 000,00 грн безпідставно сплачених коштів та 5 240,00 грн судового збору.

Рішення мотивовано тим, що укладення ОСОБА_2 договору від імені ТОВ "ЧМЖК" без наявності у нього повноважень директора цього товариства та подальше одноосібне схвалення ним оспорюваного правочину через перерахування грошових коштів на рахунок відповідача не можна вважати справедливою, добросовісною та розумною поведінкою. Реалізація такої поведінки суперечила інтересам позивача як юридичної особи, який до цього часу намагається захистити свої порушені права. У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що позивач не мав ані волевиявлення на укладення договору, ані волевиявлення щодо настання реальних правових наслідків укладення цього правочину.

Суд першої інстанції також відхилив посилання відповідача на встановлені у справі № 727/7059/15-ц обставини перебування ОСОБА_2 на посаді директора ТОВ "ЧМЖК" на підставі рішення засновників від 06.11.2007 як такі, що спростовуються інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Реєстр), згідно з якою станом на 02.06.2009 на посаді керівника ТОВ "ЧМЖК" перебував ОСОБА_1 .

Дійшовши висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання спірного Договору недійсним, місцевий господарський суд вказав про необхідність задоволення вимог про стягнення безпідставно сплачених у порядку виконання цього правочину коштів в сумі 198 000,00 грн.

За висновками суду, обставини підписання оспорюваного правочину особою, яка станом на 02.06.2009 не була уповноваженим представником ТОВ "ЧМЖК", унеможливлює застосування у цьому випадку статті 241 ЦК України.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Рембудсервіс-Кераміка» просить рішення Господарського суду Чернівецької області від 19.07.2022 у справі № 926/848/22 скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Скаржник вказує на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою, що рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Чернівецький молодіжний житловий комплекс» від 06.11.2007, оформлене протоколом №2, директором товариства обрано ОСОБА_2 , який згідно з наказом №7 від 06.11.2007 приступив до виконання обов`язків директора товариства.

З огляду на норми ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», згідно з якою якщо відомості, які підлягають внесенню в ЄДР не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала чи могла знати про ці відомості, невиконання позивачем обов`язку щодо своєчасного внесення інформації про зміну керівника не впливає на чинність та дійсність повноважень призначеного в встановленому законом та статуту порядку керівника позивача, про наявність повноважень якого відповідачу на дату укладення спірного договору було відомо.

На виконання оспорюваного договору позивач впродовж 2009-2014 отримував цеглу та керамоблок, всі прибутково-видаткові накладні та довіреності як до дати внесення відомостей про ОСОБА_2 (до 18.01.2011), так і після підписані ним.

Вважає поведінку позивача суперечливою, яка має ознаки зловживання правом, оскільки вимоги про визнання недійсним оспорюваного договору позивач заявив після набрання законної сили рішенням Господарського суду Чернівецької області у справі №926/553/19, яким суд присудив стягнути з ТОВ «Чернівецький молодіжний житловий комплекс» на користь ТОВ «Рембудсервіс-Кераміка» заборгованість по договору від 02.06.2009 через неналежне його виконання покупцем.

Також зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.11.2015 у справі №727/7059/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Чернівецький молодіжний житловий комплекс» встановлено факт належного виконання обов`язків керівника ТОВ «Чернівецький молодіжний житловий комплекс» ОСОБА_2 саме з 06.11.2007.

Західний апеляційний господарський суд постановою від 17.01.2023 апеляційну скаргу ТОВ "Рембудсервіс-Кераміка" залишив без задоволення, а рішення Господарського суду Чернівецької області від 19.07.2022 у справі № 926/848/22 - без змін.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду постановою від 07.06.2023 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудсервіс-Кераміка» задовольнив частково. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.01.2023 у справі № 926/848/22 скасував. Справу № 926/848/22 передав на новий розгляд до Західного апеляційного господарського суду.

Верховний Суд вказав вжити всі передбачені чинним законодавством заходи для всебічного, повного та об`єктивного встановлення обставин справи, за результатом чого дати належну правову оцінку доказам, доводам та запереченням учасників судового процесу, і в залежності від встановленого та вимог закону прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Оскільки щодо ТОВ "ЧМЖК" було відкрито провадження у справі №926/701-б/22 про банкрутство, Західний апеляційний господарський суд 10.07.2023 ухвалив справу №926/848/22 розглядати за правилами загального позовного провадження в межах справи №926/701-б/22 про банкрутство з урахуванням вимог статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства із присвоєнням єдиного унікального номера справі 926/701-б/22 (926/848/22).

За результатом повторного апеляційного перегляду справи № 926/701-б/22 (926/848/22) Західний апеляційний господарський суд постановою від 07.09.2023 апеляційну скаргу ТОВ "Рембудсервіс-Кераміка" залишив без задоволення, а рішення Господарського суду Чернівецької області від 19.07.2022 - без змін, констатувавши законність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рембудсервіс-Кераміка» подало касаційну скаргу на рішення Господарського суду Чернівецької області від 19.07.2022 і постанову Західного апеляційного господарського суду від 07.09.2023 у справі № 926/701-б/22 (926/848/22).

Ухвалою від 13.12.2023 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду передав справу № 926/701-б/22 (926/848/22) на розгляд Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду ухвалою від 29.02.2024 справу № 926/701-б/22 (926/848/22) повернув Верховному Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду для розгляду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про необхідність передачі справи № 926/701-б/22 (926/848/22) на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини третьої статті 302 ГПК України.

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 03.04.2024 повернула справу №926/701-б/22 (926/848/22) відповідній колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду постановою від 19.06.2024 у справі №926/701-б/22 (926/848/22) касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудсервіс-Кераміка» задовольнив частково. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 07.09.2023 у справі № 926/701-б/22 (926/848/22) скасував. Справу № 926/701-б/22 (926/848/22) передав на новий розгляд до Західного апеляційного господарського суду.

Верховний Суд констатував, що суди попередніх інстанцій не з`ясували наявність чи відсутність повноважень у фізичної особи ОСОБА_2 як директора Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧМЖК" на дату підписання договору, не врахували встановлені обставини у справі № 727/7059/15, не врахували положення статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (у редакції на дату укладення спірного правочину) (стаття 10 у чинній редакції Закону).

У постанові вказано, що суд першої інстанції не надав правової оцінки поданим відповідачем доказів, зокрема копій протоколу № 2 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧМЖК" від 06.11.2007 (про обрання директором цього Товариства ОСОБА_2 ) та наказу № 7 від 06.11.2007, як і не спростував належним чином встановлених судовим рішенням від 06.11.2015 у справі №727/7059/15-ц обставин щодо перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з ТОВ "ЧМЖК" з 06.11.2007 на посаді директора.

Місцевий господарський суд не перевірив наявності у справі документів, що підтверджують факт призначення ОСОБА_1 на вказану посаду, не здійснив правової оцінки необхідності надання позивачем (який і доводив цю обставину) таких (своїх внутрішніх та організаційно-розпорядчих) документів.

Вагомість допущених процесуальних порушень полягає у тому, що саме від встановлення факту перебування ОСОБА_2 на дату підписання спірного Договору на посаді керівника ТОВ "ЧМЖК" залежить правомірність висновку про наявність/відсутність правових підстав для визнання недійсним спірного договору у зв`язку недотриманням вимог частини другої статті 203 ЦК України.

При цьому у разі встановлення факту відсутності у ОСОБА_2 повноважень керівника ТОВ "ЧМЖК" на вказану дату (підписання спірного правочину) судам належало надати правову оцінку обставин подальшого схвалення такого правочину ОСОБА_2 у статусі керівника Товариства та необхідності застосування до спірних правовідносин норм статті 241 ЦК України.

Крім того, стверджуючи про неможливість вважати справедливою, добросовісною та розумною поведінкою одноосібне схвалення ОСОБА_2 від імені ТОВ "ЧМЖК" оспорюваного Договору шляхом перерахування грошових коштів на рахунок відповідача, місцевий господарський суд не дослідив та у мотивувальній частині рішення не зазначив, у чому проявилась недобросовісність такої поведінки з урахуванням встановлених судами преюдиційних обставин отримання Товариством продукції (цегли та керамоблоків) (про що стверджував відповідач впродовж всього розгляду справи).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями, справа №926/701-б/22 (926/848/22) передана на розгляд колегії суддів: Гриців В.М. (доповідач), Зварич О.В., Малех І.Б.

Західний апеляційний господарський ухвалою від 05 липня 2024 року призначив розгляд справи на 22 серпня 2024 року.

За клопотанням уповноваженої особи учасників ТОВ «ЧМЖК» ОСОБА_3 і ліквідатора арбітражного керуючого Яроша В.Ю. суд відклав розгляд справи на 26 вересня 2024 року в режимі відеоконференції, про що учасники справи повідомлені належним чином.

25.09.2024 на електронну адресу суду надійшла заява уповноваженої особи учасників ТОВ «ЧМЖК» Максимчук А.В. про її участь в судовому засіданні 26.09.2024 в режимі відеоконференції.

За приписами ч.2 ст.197 ГПК України учасник справи, його представник подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.

Заява ОСОБА_3 подана 25.09.2024, менш ніж за день до призначеного судового засідання (судове засідання призначено на 26.09.2024). Тому суд таку заяву не розглядає.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

В силу приписів статті 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.06.2024 у справі №926/701-б/22 (926/848/22), є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухав представників сторін та вважає, що рішення Господарського суду Чернівецької області від 19 липня 2022 року у справі №926/701-б/22 (926/848/22) підлягає скасуванню.

Обставини справи:

Відповідно до пункту 4.4 Статуту ТОВ "ЧМЖК" (у редакції, чинній станом на 27.05.2005) засновниками товариства є ЗАТ "Укржитлокомплекс" та ОСОБА_4 .

Положеннями Статуту ТОВ "ЧМЖК" також визначено, що: управління діяльністю товариства здійснюється виконавчим органом-директором (пункт 5.8 Статуту); директор призначається зборами засновників. Директор здійснює керівництво поточною діяльністю товариства в межах компетенції та прав, визначених статутом і рішенням зборів засновників (пункт 5.9 Статуту); директор вирішує всі питання діяльності товариства, крім тих, які відносяться виключно до компетенції зборів засновників (пункт 5.10 Статуту); директор має право без доручення виконувати дії від імені товариства, крім питань, вирішення яких є виключною компетенцією зборів засновників (пункт 5.11 Статуту).

02.06.2009 між ТОВ "ЧМЖК", як покупцем, та ТОВ "Рембудсервіс-Кераміка", як продавцем, укладено договір купівлі-продажу (згідно наведеного вище скорочення Договір), відповідно до умов якого:

- продавець продає, а покупець купує товар (цеглу марки М-100 та керамоблок марки М-100) по ціні за 1 шт, яка визначається в накладних, згідно з діючими на заводі цінами на час продажу. Загальна орієнтована кількість товару, що продається за цим договором 1000000 штук (пункт 1.1 Договору);

- покупець сплачує обумовлену договором вартість товару на розрахунковий рахунок продавця (пункт 2.1 Договору);

- в триденний строк з дня подання заявки покупцем та погодження кількості товару, продавець передає покупцю товар. При цьому продавець виписує накладну, а покупець надає довіреність на отримання матеріальних цінностей форми №М-2 та підписує накладу (пункт 3.1 Договору).

У матеріалах справи міститься копія договору, зі сторони ТОВ "Рембудсервіс-Кераміка" Договір підписано директором цього товариства ОСОБА_5 , а зі сторони ТОВ "ЧМЖК" - ОСОБА_2 та скріплений печатками обох сторін.

Обставини, пов`язані з частковим виконанням сторонами оспорюваного Договору, досліджувались у межах справи за №926/553/19 за позовом ТОВ "Рембудсервіс-Кераміка" до ТОВ "ЧМЖК" про стягнення заборгованості згідно з договором купівлі-продажу від 02.06.2009.

Господарський суд Чернівецької області рішенням від 09.06.2021, яке залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2021 у справі №926/553/19, позов задовольнив та присудив стягнути з ТОВ "ЧМЖК" на користь ПП "Рембудсервіс-Кераміка" основну заборгованість у сумі 476676,00 грн, 3 % в розмірі 1606,00 грн та судовий збір у сумі 7175,00 грн.

У межах справи № 926/553/19 суди встановили відсутність доказів визнання недійсним Договору та що на виконання умов цього Договору ТОВ "Рембудсервіс-Кераміка" поставило ТОВ "ЧМЖК" цеглу в загальній кількості 418 174 шт. на загальну суму 441 005,00 грн та керамблок в кількості 91620 шт. на загальну суму 233 671,00 грн. Відповідно до довідки AT Укрсоцбанк № 3 від 21.12.2018 та виписки по особовому рахунку відповідача, ТОВ "ЧМЖК" за період з 01.01.2012 по 01.01.2015 провело оплату згідно Договору з ТОВ "Рембудсервіс-Кераміка" у розмірі 198 000,00 грн.

Відповідно до витягу з ЄДРПОУ, сформованого станом на 02.06.2009, на посаді керівника юридичної особи ТОВ "ЧМЖК" перебував ОСОБА_1 . Відомості щодо інших осіб, які можуть вчиняти дії та укладати правочини від імені цієї юридичної особи, у тому числі підписувати договори у ЄДР відсутні.

Згідно з інформацією з ЄДРПОУ, станом на 12.02.2014, на посаді керівника юридичної особи ТОВ "ЧМЖК" перебував ОСОБА_2 з 18.01.2011.

В матеріалах цієї справи наявна копія протоколу зборів учасників ТОВ "ЧМЖК" від 18.01.2011, згідно з яким вирішено призначити директором товариства ОСОБА_2 , відповідно до якого присутніми учасниками були представник і голова ТОВ "Укржитлокомплекс" Воронова Г. В. та представник ОСОБА_4 ОСОБА_6

Наявна й копія протоколу загальних зборів учасників ТОВ "ЧМЖК" № 2 від 06.11.2007, згідно з яким вирішено обрати директором товариства ОСОБА_2 , та наказ № 7 від 06.11.2007, відповідно до якого ОСОБА_2 приступив до виконання обов`язків директора ТОВ "ЧМЖК".

Проте, доказів здійснення реєстраційних дій щодо призначення ОСОБА_2 директором відповідно до вказаного рішення загальних зборів від 06.11.2007 в матеріалах цієї справи немає.

Також, на підставі рішення загальних зборів учасників товариства ТОВ "ЧМЖК" від 21.09.2015 згідно з наказом від 19.10.2015, ОСОБА_2 відсторонений від виконання службових обов`язків на період до закінчення кримінального провадження.

Шевченківський районний суд м. Чернівці рішенням від 06.11.2015 у справі №727/7059/15-ц відмовив у задоволенні позову ОСОБА_2 до ТОВ "ЧМЖК" про поновлення на роботі з 29.07.2015 у зв`язку з відсутністю факту звільнення ОСОБА_2 з посади директора товариства.

Суд апеляційної інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги ТОВ «Рембудсервіс-Кераміка» та з урахуванням вказівок Верховного Суду у цій справі переглядає рішення Господарського суду Чернівецької області від 19.07.2022, яким суд визнав недійсним договір купівлі-продажу від 02.06.2009 та стягнув з ТОВ "Рембудсервіс-Кераміка" на користь ТОВ "ЧМЖК" 198 000,00 грн безпідставно сплачених коштів.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 16 ЦК України одним із можливих способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

Частиною першою статті 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною другою статті 203 ЦК України унормовано, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 ЦК України).

Цивільна дієздатність юридичної особи регламентується положеннями статті 92 ЦК України (тут і надалі в редакції, чинній на дату укладення спірного правочину), згідно з частиною першої якої юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Отже, особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

При цьому правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи статті 237 ЦК України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.

Відповідно до статті 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 03.04.2024 вказала, що спір у цій справі №926/701-б/22(926/848/22), пов`язаний з внутрішньою корпоративною невизначеністю ТОВ "ЧМЖК" щодо особи, яка виконувала обов`язки керівника (директора) товариства на момент укладення оспорюваного правочину, що знайшло своє відображення, зокрема, у справі №727/7059/15 за позовом ОСОБА_2 до ТОВ "ЧМЖК" про поновлення на роботі на посаді директора товариства.

Так, Шевченківський районний суд м. Чернівці рішенням від 06.11.2015 у справі №727/7059/15-ц відмовив у задоволенні позову ОСОБА_2 до ТОВ "ЧМЖК" про поновлення на роботі з 29.07.2015 у зв`язку з відсутністю факту звільнення ОСОБА_2 з посади директора товариства (відсутній предмет спору).

Шевченківський районний суд м. Чернівці вказав, що згідно з наказу № 11 від 6 листопада 2007 року та витягу з ЄДРПОУ від 14 липня 2015 року виконував трудові обов`язки на посаді директора відповідача. При цьому в нього знаходились статутні документі та печатка відповідача.

Згідно відомостей ЄДРПОУ з 29 липня 2015 року був призначений новий директор.

Натомість, у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 звільнений з посади директора ТОВ «ЧМЖК», відсутня копія наказу про його звільнення і як вбачається з пояснень сторін такий наказ після рішення засновників від 28.07.2015 до дня розгляду справи в суді не виносився відповідачем, досліджена в судовому зсіданні трудова книжка позивача не містить інформації щодо звільнення позивача з роботи, відсутні докази того, що відповідач не допускає його до виконання обов`язків директора. Представники відповідача ТОВ «Чернівецький молодіжний житловий комплекс» позовні вимоги не визнали та пояснили що позивач з роботи не звільнений, продовжує виконувати обов`язки директора.

Суд першої інстанції вказав, що згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 02.06.2009, на посаді керівника юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецький молодіжний житловий комплекс» перебував ОСОБА_1 .

Однак, у матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували призначення ОСОБА_1 на вказану посаду, відсутні внутрішні та організаційно-розпорядчі документи, які б підтверджували інформацію, що ОСОБА_1 станом на момент укладення спірного договору був керівником позивача.

При цьому, у статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (у редакції на дату укладення спірного правочину) (стаття 10 у чинній редакції Закону) встановлено спростовану презумпцію відомостей, внесених до Реєстру.

Тобто, хоч внесений до Реєстру запис щодо керівника (директора) юридичної особи, як правило, є належним та допустимим доказом підтвердження його повноважень, однак за наявності судового спору щодо цих обставин не є беззастережним доказом того, що саме ця особа, зазначена керівником у Реєстрі, виконує відповідні повноваження. У такому випадку, дослідженню судом підлягають документи, що підтверджують факт призначення вказаної посадової особи, зокрема оформлене протоколом рішення загальних зборів учасників товариства, наказ про призначення керівника (директора) товариства на посаду, статут товариства або інший установчий документ.

Поряд з тим, в матеріалах справи наявний протокол загальних зборів учасників ТОВ "ЧМЖК" № 2 від 06.11.2007, згідно з яким вирішено обрати директором товариства ОСОБА_2 , та наказ № 7 від 06.11.2007, відповідно до якого ОСОБА_2 приступив до виконання обов`язків директора ТОВ "ЧМЖК".

Отже, суд першої інстанції не надав правової оцінки поданих відповідачем доказів, зокрема копій протоколу № 2 загальних зборів учасників ТОВ "ЧМЖК" від 06.11.2007 (про обрання директором цього Товариства ОСОБА_2 ) та наказу № 7 від 06.11.2007, як і не спростував належним чином встановлених судовим рішенням від 06.11.2015 у справі № 727/7059/15-ц обставин щодо перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з ТОВ "ЧМЖК" з 06.11.2007 на посаді директора.

З огляду на сукупність наявних у матеріалах справи доказів і встановлених обставин суд апеляційної інстанції вважає, що станом на день підписання договору купівлі-продажу від 02.06.2009 повноваження директора ТОВ "ЧМЖК" здійснював ОСОБА_2 .

Отже, договір купівлі-продажу від 02.06.2009 підписано уповноваженою особою вчиняти дії від імені ТОВ "ЧМЖК".

Відсутність доказів здійснення реєстраційних дій щодо призначення ОСОБА_2 директором відповідно до рішення загальних зборів ТОВ "ЧМЖК" від 06.11.2007 в контексті положень статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (у редакції на дату укладення спірного правочину), цього висновку не спростовує.

У матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували призначення ОСОБА_1 на вказану посаду, відсутні внутрішні та організаційно-розпорядчі документи, які б підтверджували інформацію, що ОСОБА_1 станом на момент укладення спірного договору був керівником позивача.

Отже, позивач не надав доказів того, що ОСОБА_1 станом на момент укладення спірного Договору здійснював повноваження керівника позивача, а відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не є беззастережним доказом того, що саме ОСОБА_1 , зазначений керівником ТОВ "ЧМЖК" у Реєстрі, виконував відповідні повноваження.

Крім того, своїми конклюдентними діями ТОВ "ЧМЖК" та ПП "Рембудсервіс-Кераміка" (схваленням спірного договору шляхом перерахуванням коштів та отриманням продукції (цегли та керамоблоків), визнало дійсність договору купівлі-продажу від 02.06.2009, що підтверджено у межах справи №926/553/19.

Господарський суд Чернівецької області рішенням від 09.06.2021, яке залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2021 у справі № 926/553/19, позов задоволив та стягнув з ТОВ "ЧМЖК" на користь ПП "Рембудсервіс-Кераміка" основну заборгованість у сумі 476676,00 грн, 3 % в розмірі 1606,00 грн та судовий збір у сумі 7175,00 грн.

У межах вказаної справи суди встановивши відсутність доказів визнання недійсним Договору та дійшли висновку, що на виконання умов цього Договору ТОВ "Рембудсервіс-Кераміка" поставило ТОВ "ЧМЖК" цеглу в загальній кількості 418 174 шт. на загальну суму 441 005,00 грн та керамблок в кількості 91620 шт. на загальну суму 233 671,00 грн.

Відповідно до довідки AT Укрсоцбанк № 3 від 21.12.2018 та виписки по особовому рахунку відповідача, ТОВ "ЧМЖК" за період з 01.01.2012 по 01.01.2015 провело оплату згідно Договору з ТОВ "Рембудсервіс-Кераміка" у розмірі 198 000,00 грн.

Таким чином, ураховуючи наведені обставини та приписи закону немає жодних підстав вважати, що договір купівлі-продажу від 02.06.2009 є недійсним. Відповідно відсутні підстави і для стягнення безпідставно сплачених коштів у розмірі 198 000 грн.

Господарський суд Чернівецької області у рішенні від 19 липня 2022 року у справі №926/701-б/22 (926/848/22) наведеного не урахував, не повно з`ясував обставини справи і дійшов помилкового висновку про задоволення позову з підстав, що укладення ОСОБА_2 договору від імені ТОВ "ЧМЖК" відбулось без наявності у нього повноважень директора цього товариства, а подальше одноосібне схвалення ОСОБА_2 оспорюваного правочину через перерахування грошових коштів на рахунок відповідача не можна вважати справедливою, добросовісною та розумною поведінкою.

З огляду на наведене, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудсервіс-Кераміка» належить задовольнити.

Відповідно до статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Керуючись, ст. 129, 269, 270, 271, 275, 277, 281, 282, 283, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудсервіс-Кераміка» задовольнити.

Рішення Господарського суду Чернівецької області від 19 липня 2022 року у справі №926/701-б/22 (926/848/22) скасувати, прийняти нове судове рішення:

У позові відмовити.

Судовий збір за подання позовної заяви покласти на позивача.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецький молодіжний житловий комплекс» (м. Чернівці, пров. Індустріальний, б. 2, код 32572908) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудсервіс-Кераміка» (59225, Чернівецька область, Вижницький район, с. Карапчів, вул. Надрічна, 202, код ЄДР 31887400) 5 240 судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 04 листопада 2024 року.

Суддя В.М. Гриців

Суддя О.В. Зварич

Суддя І.Б. Малех