ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2024м. ХарківСправа № 5023/5847/11 (922/136/24)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кононової О.В.

при секретарі судового засідання Зубко Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Ринського Владислава Леонідовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛДАНИЗ" (61072, просп. Науки, 29, ) за участю 3-х осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 )
про про витребування майна, що розглядається в межах провадження у справі №5023/5847/11 про неплатоспроможність ФОП Ринського Владислава Леонідовича
за участю :

керуючого реалізацією ОСОБА_4 Корольов В.В.

представника ТОВ "Елданіз" - Таш`ян Р.В.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області перебуває справа № 5023/5847/11 про банкрутство Фізичної особи-підприємця Ринського Владислава Леонідовича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Постановою Господарського суду Харківської області від 20.07.2011 у справі № 5023/5847/11 Фізичну особу-підприємця Ринського Владислава Леонідовича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) визнано банкрутом та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Шинкарчука А.В.

Ухвалою суду від 12.12.2013 року звільнено ліквідатора Шинкарчука А.В. від виконання обов`язків ліквідатора у даній справі та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Капустіна В.В.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.05.2015 звільнено від виконання обов`язків ліквідатора арбітражного керуючого Капустіна В.В. та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Корольова В.В., зобов`язано його продовжити здійснювати ліквідаційну процедуру відповідно до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Так, в межах ліквідаційної процедури ліквідатором було виявлено належне боржнику наступне майно:

- нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-1ч1-4, загальною площею 66,9 кв.м. в літ. "А-5", що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , яке було предметом іпотеки ПАТ Укрсоцбанк за Договором іпотеки № 00/S від 19.06.2008 року.

26.07.2011 року вказане нерухоме майно було реалізовано на аукціоні.

30.07.2011 року між ліквідатором Шинкарчуком А.В. та переможцем торгів ОСОБА_5 укладено Договір купівлі-продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1ч1-4, загальною площею 66,9 кв.м. в літ. "А-5", розташованих за адресою: АДРЕСА_4 , посвідчений Приватним нотаріусом ХМНО Купровською Я.М. за реєстровим № 728.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.03.2018 у справі № 5023/5847/11 задоволено заяву арбітражного керуючого Корольова В.В. (вх. № 31028 від 22.09.2017 року) про визнання недійсними договору купівлі-продажу та визнано недійсним Договір купівлі-продажу від 30.07.2011, укладений між фізичною особою-підприємцем Ринським В.Л. в особі арбітражного керуючого Шинкарчука А.В. та Довгим К.С., посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Купровською Я.М. в реєстрі за № 728 на підставі протоколу проведення прилюдних торгів № 6 від 26.07.2011 щодо реалізації нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1-:-1-4, в літері "А-5", що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 66,9 кв.м.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.07.2020 у справі № 5023/5847/11 відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора Корольова В.В. про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 02.09.2021 у справі № 5023/5847/11 апеляційну скаргу арбітражного керуючого Корольова В.В. задоволено частково: скасовано ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.07.2020 року у справі № 5023/5847/11; частково задоволено заяву ліквідатора Корольова В.В. та витребувано від ОСОБА_1 як володільця майна на користь ОСОБА_4 нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-1-:-1-4 в літ. "А-5", загальною площею 66,9 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 .

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.01.2022 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.09.2021 року залишено без змін.

15.01.2024 до суду надійшла позовна заява керуючого реалізацією фізичної особа-підприємця Ринського Владислава Леонідовича арбітражного керуючого Корольова В.В., в якій просить суд:

- витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛДАНИЗ" (; адреса реєстрації: 61072, м. Харків, просп. Науки, буд. 29) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-1-:-1-4 в літ. "А-5", загальною площею 66,9 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 .

- стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.01.2024 справа № 922/136/24 за позовом керуючого реалізацією фізичної особа-підприємця Ринського Владислава Леонідовича передана судді Яризьку В.О. для розгляду в межах справи № 5023/5847/11 про банкрутство фізичної особи-підприємця Ринського Владислава Леонідовича.

Також 15.01.2024 керуючим реалізацією було подано заяву про забезпечення позову, в якій арбітражний керуючий Корольов В.В. просив суд:

- вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони приватним та держаним нотаріусам, державним реєстраторам, іншим особам, які відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" наділені повноваженнями державних реєстраторів, приймати будь-які рішення щодо нерухомого майна та здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна: нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-1-:-1-4 загальною площею 66,9 кв.м., в літ. "А-5", що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), крім тих, що пов`язані з виконанням судового рішення прийнятого в межах цієї справи за позовом керуючого реалізацією ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) ОСОБА_6 про витребування нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1-:-1-4 загальною площею 66,9 кв.м., в літ. "А-5", що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01) на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження повідомленням сторін; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 15 лютого 2024 року о 11:45, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Крім того, ухвалою господарського суду Харківської області від 17.01.2024 заяву керуючого реалізацією фізичної особи-підприємця Ринського Владислава Леонідовича арбітражного керуючого Корольова В.В. про забезпечення позову (вх. № 1023 від 15.01.2024) задоволено; ухвалено вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони приватним та держаним нотаріусам, державним реєстраторам, іншим особам, які відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" наділені повноваженнями державних реєстраторів, приймати будь-які рішення щодо нерухомого майна та здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна: нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-1-:-1-4 загальною площею 66,9 кв.м., в літ. "А-5", що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), крім тих, що пов`язані з виконанням судового рішення прийнятого в межах цієї справи за позовом керуючого реалізацією Ринського Владислава Леонідовича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) ОСОБА_6 про витребування нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1-:-1-4 загальною площею 66,9 кв.м., в літ. "А-5", що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01) на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

27.02.2024 через кабінет системи "Електронний суд" від позивача надійшла заява, в якій він повідомляє, що 19 лютого 2024 року після відкриття провадження по справі і забезпечення позову в мережі Інтернет на сайті з продажу "ОЛХ" було розміщено оголошення: "Продам помещение по красной линии пр. Науки 29, метро Бот. сад., до якого долучено опис та фотографії спірного майна. На підтвердження вищезазначеної інформації та з метою надання судом оцінки поведінки відповідача, просить суд долучити до матеріалів справи наступні документи: 1) Знімок з екрану на сайті оголошень "ОЛХ" щодо продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1-:-1-4 в літ. "А-5", загальною площею 66,9 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 ; 2) Фотографії з перегляду майна потенційним Покупцем; 3) Акт приймання-передачі нерухомого майна від 04.02.2022; 4) Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 31.01.2022; 5) Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 26.12.2023; 6) Технічний паспорт на нежитлові приміщення № 1-1-:-1-4 в літ. "А-5". Надані документи прийняті та долучені судом до матеріалів справи.

12.03.2024 до суду від представника відповідача ТОВ "Елданиз" надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, вказує на те, що відповідач є добросовісним набувачем нежитлових приміщень, спірне майно ним було придбано у встановлений законом спосіб. Майно, що є предметом позову, внесено до статутного капіталу ТОВ "Елданиз". На даний час ОСОБА_7 не є учасником ТОВ "Елданиз". На переконання відповідача витребування майна зі статутного капіталу вплине на права та законні інтереси ОСОБА_8 . Крім того, відповідач у відзиві зазначив, що придбання майна в процедурі ліквідації виключає можливість його витребування.

У зв`язку з закінченням терміну повноважень судді Яризько В.О., відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2024, для розгляду справи № 5023/5847/11 (922/136/24) визначено суддю Кононову О.В.

До початку розгляду справи через систему "Електронний суд" від арбітражного керуючого Корольова В.В. надійшло клопотання (вх. № 9356 від 09.04.2024) про витребування доказів.

Ухвалою від 09.04.2024 суд прийняв справу № 5023/5847/11 (922/136/24) до розгляду та розпочав розгляд справи спочатку.

Задовольнив клопотання керуючого реалізацією майна ФОП Ринського В.Л. арбітражного керуючого Корольова Вадима Вячеславовича про витребування доказів.

Витребував з Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, 61058, м. Харків, вул. Сумська, буд. 61) копію актового запису про народження Вайдер Аміни Сейфаддин Кизи (народжена Гурбанова) (ідентифікаційний код: НОМЕР_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ).

Витребував з Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, 61058, м. Харків, вул. Сумська, буд. 61) копію актового запису про шлюб між ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_9 .

Витребував з Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, 61058, м. Харків, вул. Сумська, буд. 61) копію актового запису про шлюб ОСОБА_2 (ідентифікаційний код: НОМЕР_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ) із підтвердженням зміни прізвища.

Витребував з Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, 61058, м. Харків, вул. Сумська, буд. 61) копію актового запису про народження дітей, матір`ю яких є ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 ).

Зобов`язав Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, 61058, м. Харків, вул. Сумська, буд. 61) надати суду витребувані документи в строк до 22.05.2024.

Відклав розгляд справи в підготовчому засіданні на 22.05.2024 о 11:40 год.

09.05.2024 до суду від Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли витребувані судом документи.

13.05.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 12431), яка була долучена судом до матеріалів справи.

14.05.2024 наказом голови Господарського суду Харківської області № 41 встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану в період з 15 по 31 травня 2024 року, а саме: у зв`язку з початком активних бойових дій у Харківській області в безпосередній близькості до міста Харкова, в період з 15.05.2024 по 31.05.2024, суддям та працівникам Господарського суду Харківської області наказано обмежити перебування в приміщенні суду та виконувати свої посадові обов`язки в будь-якому безпечному місці поза межами адміністративної будівлі суду. Секретарям судового засідання забезпечувати проведення судових засідань виключно у разі відсутності загрози життю і здоров`ю або відсутності сигналу "Повітряна тривога".

21.05.2024 у 21:28 по Харківській області була оголошена повітряна тривога, яка тривала до 22.05.2024 до 12:15 год. Враховуючи ймовірність масових обстрілів та ракетної атаки, з метою убезпечення від ризику життя та здоров`я людей, зокрема, учасників справи та працівників суду, судове засідання, призначене на 11:40 годину 22.05.2024 не відбулось.

Ухвалою від 22.05.2024 суд продовжив строк проведення підготовчого засідання по справі № 922/5847/11 (922/136/24) на 30 днів та призначив справу до розгляду у підготовчому засіданні на "26" червня 2024 р. о 11:00.

В судовому засіданні 26.06.2024 суд відклав розгляд справи на 23.07.2024 на 13:00 год., ухвала про що занесена до протоколу судового засідання.

23.07.2024 до суду від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання (вх. № 18511) про витребування доказів. В наданому клопотанні представник позивача просив суд витребувати з Четвертого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо інформації про народження дітей, матір`ю яких є ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 ).

Ухвалою від 23.07.2024 суд відклав розгляд справи в підготовчому засіданні на 07 серпня 2024 року, задовольнив клопотання керуючого реалізацією майна ФОП Ринського В.Л. арбітражного керуючого Корольова Вадима Вячеславовича про витребування доказів.

Витребував з Четвертого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, 61121, м. Харків, пр. Тракторобудівників, 144) повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо інформації про народження дітей, матір`ю яких є ОСОБА_2 (народжена Гурбанова) (ідентифікаційний код: НОМЕР_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ).

Витребував з Четвертого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, 61121, м. Харків, пр. Тракторобудівників, 144) повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо інформації про народження дітей, матір`ю яких є ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 ).

Зобов`язав Четвертий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, 61121, м. Харків, пр. Тракторобудівників, 144) надати суду витребувані документи в строк до 06.08.2024.

15.08.2024 до суду від Четвертого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла витребувана інформація, зокрема витяги з ДРАЦСГ щодо актових записів про народження, де вказано матір`ю дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та повідомлено, що в ході перевірки облікових даних архівного фонду Четвертого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції актових записів про народження, де вказано матір`ю дитини Вайдер А.С.К. ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 не виявлено.

Ухвалою від 28.08.2024 суд закрив підготовче провадження у справі № 5023/5847/11 (922/136/24) та призначив справу до судового розгляду по суті на 25 вересня 2024 року о 14:20 год.

23.09.2024 до суду від представника відповідача надійшло клопотання (вх. № 23901), в якому він просить суд відкласти розгляд справи по суті на іншу дату у зв`язку з неможливістю з`явитися в призначене судове засідання обумовленою зайнятістю в іншому судовому процесі.

Ухвалою від 25.09.2024 суд задовольнив клопотання представника ТОВ "Елданиз" про відкладення розгляду справи та відклав розгляд справи по суті на 16.10.2024 року о 13:30 год.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, з підстав, зазначених у позові. У своїх поясненнях та позові позивач зазначає, що 26.07.2011 року в рамках справи про банкрутство ФОП Ринського В.Л. були проведено відкриті торги у формі аукціону з продажу майна банкрута. Відповідно до Протоколу № 6 проведення аукціону від 26.07.2011 року, переможцем аукціону з продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1ч1-4, загальною площею 66,9 кв.м. в літ. "А-5" за адресою: АДРЕСА_4 , визначено ОСОБА_5 . 30.07.2011 року між ліквідатором ФОП Ринський В.Л. - арбітражним керуючим Шинкарчуком А.В. та переможцем торгів ОСОБА_5 був укладений Договір купівлі-продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1ч1-4, загальною площею 66,9 кв.м. в літ. "А-5", розташованих за адресою: АДРЕСА_4 , посвідчений Приватним нотаріусом ХМНО Купровською Я.М. за реєстровим № 728. 24.10.2011 року ОСОБА_5 продав зазначене нерухоме майно ОСОБА_11 за Договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 24.10.2011 року, посвідченого Приватним нотаріусом ХМНО Купровською Я.М. за реєстровим № 1012. 24.09.2013 року на підставі Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідченого Приватним нотаріусом ХМНО Зубарєвим І.Ю. за реєстровим № 4704, право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-1ч1-4, загальною площею 66,9 кв.м. в літ. "А-5", розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , набула ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.03.2018 року у справі № 5023/5847/11 визнано недійсним договір купівлі-продажу від 30.07.2011 року, укладений між ФОП Ринським В.Л. в особі арбітражного керуючого Шинкарчука А.В. та ОСОБА_5 за реєстровим № 728.

Представник позивача зазначив, що майно витребування якого є предметом заяви вибуло з володіння боржника на підставі правочину, котрий було визнано судом недійсним. З урахуванням приписів ст.ст. 216 та 388 ЦК України, зважаючи на те, що аукціон на підставі якого відчужене майно було судовим рішенням визнано недійсним, зазначене є свідченням того, що майно за таким договором вибуло всупереч волі власника.

Представник позивача також зазначив, що постановою Східного апеляційного господарського суду від 02.09.2021 у справі № 5023/5847/11 витребувано від ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-1-:-1-4 в літ. "А-5", загальною площею 66,9 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 . Отже, нерухоме майно було повернуто банкруту і відновлено його право власності.

Однак, 04.10.2021 ОСОБА_1 , вже після перегляду в апеляційному суді справи про витребування майна, на підставі договору дарування від 04.10.2021 за реєстровим № 1850, здійснила подальше відчуження нежитлових приміщень на користь ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 здійснила відчуження нежитлових приміщень, достовірно знаючи, що нерухоме майно незаконно вибуло із володіння банкрута, а вона сама не є власником цього майна.

Щодо правової позиції відповідача ТОВ "Елданиз" про неможливість витребування майна, оскільки таке майно було продане у порядку встановленому для виконання судових рішень, позивач зазначив, що вважає, що майно вибуло з володіння банкрута на підставі правочину, який був визнаний судом недійсним, зазначена обставина є свідченням того, що воно вибуло всупереч волі власника, що є підставою для його витребування на підставі ст. 388 ЦК України. Крім того, відповідач не є добросовісним набувачем, оскільки майно відчужувалось між родичами.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, зазначив, що ТОВ "Елданиз" є добросовісним набувачем нежитлових приміщень. Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 388 ЦК України, майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, представник відповідача зауважує, що спірне майно було продано саме у порядку, встановленому для виконання судових рішень, і не може бути витребувано.

Треті особи в жодне судове засідання не з`явилися, про поважність причин неприбуття в судові засідання суд не повідомляли, будь яких пояснень щодо своєї правової позиції стосовно предмету спору не надали, клопотань не заявляли.

З матеріалів справи вбачається, що судом було вжито всі належні заходи для повідомлення третіх осіб про час та місце проведення судового засідання.

Розглянувши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення учасників судового процесу, всебічно та повно дослідивши надані позивачем докази, суд встановив наступне.

Постановою Господарського суду Харківської області від 20.07.2011 у справі № 5023/5847/11 ФОП ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) визнано банкрутом та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Шинкарчука А.В.

Колишнім ліквідатором ФОП Ринського В.Л. ОСОБА_12 було виявлено майно боржника - нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-1-:1-4 загальною площею 66,9 кв.м. в літ. "А-5", розташованих за адресою: АДРЕСА_4 .

Вказане майно банкрутом було передано в іпотеку ПАТ "Укрсоцбанк" на підставі Договору іпотеки № 00/S від 19.06.2008.

Колишнім ліквідатором ФОП Ринського В.Л. ОСОБА_12 проведено аукціон з продажу майна банкрута, а саме нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1-:1-4 загальною площею 66,9 кв.м. в літ. "А-5", розташованих за адресою: АДРЕСА_4 . Відповідно протоколу аукціону № 6 від 26.07.2011 року переможцем аукціону став ОСОБА_5 , який придбав майно банкрута за 87 780,00 грн.

30.07.2011 між ФОП Ринським В.Л. в особі арбітражного керуючого Шинкарчука А.В. та гр. ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1-:1-4, загальною площею 66,9 кв.м., в літері "А-5", розташованих за адресою: АДРЕСА_4 , який посвідчено ПН ХМНО Купровською Я.М., та зареєстровано за № 728.

В подальшому 24.10.2011 ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 24.10.2011, посвідченого ПН ХМНО Купровською Я.М. за № 1012 відчужив зазначене нерухоме майно ОСОБА_11 .

24.09.2013 за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідченого ПН ХМНО Зубарєвим І.Ю. за № 4704, право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-1-:1-4, загальною площею 66,9 кв.м., в літері "А-5", розташованих за адресою: АДРЕСА_4 , набула ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.03.2018 у справі № 5023/5847/11 визнано недійсним договір купівлі-продажу від 30.07.2011, укладений між ФОП Ринським В.Л. в особі арбітражного керуючого Шинкарчука А.В. та гр. ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Купровською Я.М. в реєстрі за № 728 на підставі протоколу проведення прилюдних торгів № 6 від 26.07.2011 щодо реалізації нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1-:1-4, в літері "А-5", що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 66,9 кв.м.

При винесенні вказаної ухвали, суд прийшов до висновку, що реалізацію нерухомого майна банкрута ФОП Ринський В.Л. було здійснено ліквідатором Шинкарчуком А.В. не сумлінно та не розумно, без урахування інтересів боржника та його кредиторів, що є порушенням приписів ч. 6 ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до 19.01.2013). Умови проведення аукціону не надали можливості здійснити продаж майна на конкурентних засадах.

Господарським судом Харківської області були встановлені порушення проведення аукціону, а саме: на час укладення договору про проведення відкритих торгів та на час проведення аукціону відомості про визнання боржника банкрутом не було включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців; ліквідатор Шинкарчук А.В., уклавши договір на організацію та проведення відкритих торгів (аукціону) 20.07.2011 року з ТБ "Правопорядок", не дотримав тридцятиденний строк, після якого можливо проведення аукціону з продажу вищезазначених нежитлових приміщень у процедурі судової ліквідації; в матеріалах справи відсутній договір між ліквідатором ФОП Ринського В.Л. арбітражним керуючим Шинкарчуком А.В. та суб`єктом оціночної діяльності щодо проведення оцінки нерухомого майна банкрута, яке є предметом спірного договору.

Крім того, як встановлено судом, ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.07.2020 року у справі № 5023/5847/11 відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора ФОП Ринського В.Л. ОСОБА_6 про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 02.09.2021 року у справі № 5023/5847/11, залишеною без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.01.2022 року, апеляційну скаргу арбітражного керуючого Корольова В.В. задоволено частково. Скасовано ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.07.2020 року у справі № 5023/5847/11 та витребувано від ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-1-:-1-4 в літ. "А-5", загальною площею 66,9 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 .

Частиною ч. 1 ст. 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відтак, договір купівлі-продажу від 30.07.2011 року, посвідчений ПН ХМНО Купровською Я.М. в реєстрі за № 728, який визнаний судом недійсним, не породжує наслідків у вигляді визнання за набувачем права власності на спірне майно.

Отже, законним власником нежитлових приміщення 1-го поверху № 1-1-:-1-4 в літ. "А-5", загальною площею 66,9 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 є ОСОБА_4 , що підтверджується рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 27.08.2008 року по справі № 2-7007/08 про визнання права власності за ОСОБА_4 , витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_4 .

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Тобто, ухвала Господарського суду Харківської області від 29.03.2018 року, постанова Східного апеляційного господарського суду від 02.09.2021 року, постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.01.2022 року у справі № 5023/5847/11 є обов`язковими для суду під час розгляду даної справи щодо обставин, встановлених цими рішеннями.

У постанові Східного апеляційного господарського суду від 02.09.2021 року та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.01.2022 року у справі № 5023/5847/11 під час розгляду позовної заяви арбітражного керуючого Корольова В.В. про витребування майна, суд зазначив, що проведення аукціону з порушенням вимог Закону про банкрутство не може свідчити про вираження волі власника майна (банкрута) на вибуття такого майна з його володіння та прийшов до висновку, що спірне майно вибуло з володіння ФОП Ринського В.Л. не з його волі, адже було продано з аукціону в процедурі ліквідації в межах справи про банкрутство ФОП Ринського В.Л. у виконання вимог Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (в редакції до 19.01.2013).

Зазначеними рішеннями суду нерухоме майно, що є предметом спору у даній справі, було повернуто ОСОБА_4 та відновлено його право власності.

Однак, після винесення Східним апеляційним господарським судом постанови від 02.09.2021 про витребування майна на користь ОСОБА_4 , фактичний володілець ОСОБА_1 здійснила його подальше відчуження та уклала договір дарування від 04.10.2021, посвідчений ПН ХМНО Погрібною Т.П. за реєстровим № 1850. Згідно з цим договором майно було подароване ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до ч. 8 ст. 131 Кодексу України з процедур банкрутства, продаж майна банкрута здійснюється відповідно до умов та в порядку, визначених цим Кодексом для юридичних осіб.

Як передбачено частинами 1, 4 ст. 68 Кодексу України з процедур банкрутства, продаж майна боржника на аукціоні відбувається в електронній торговій системі. Порядок функціонування електронної торгової системи, організації та проведення електронних аукціонів, визначення розміру, сплати, повернення гарантійних внесків та сплати винагороди операторів електронних майданчиків затверджується Кабінетом Міністрів України. Замовником аукціону є арбітражний керуючий, призначений господарським судом у порядку, встановленому цим Кодексом.

Проте, в даному випадку спірне майно було відчужене ОСОБА_1 на підставі договору дарування, поза межами провадження у справах про неплатоспроможність боржника.

Із встановлених фактичних обставин не вбачається набуття права власності на спірне майно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 або ТОВ "Елданиз" на підставі судового рішення.

Зазначені обставини та норми права спростовують твердження представника відповідача про те, що спірне майно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, і не може бути витребувано відповідно до ч. 2 ст. 388 ЦК України.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За приписами ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Цивільним кодексом України передбачені як один зі способів захисту порушених прав віндикація.

Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого не власника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Слід зазначити, що у спорі між особою, яка вважає себе власником спірного майна, та особою, яка вважає себе законним володільцем (користувачем) спірного майна, сторонами спору є особи, які претендують на спірне майно. Тому для правильного вирішення спору суду слід з`ясувати та перевірити передусім правові підстави, відповідно до яких виникло та існує речове право на майно у позивача; факт наявності майна у незаконному володінні відповідача; факт відсутності у відповідача правових підстав для володіння майном; факт добросовісного (недобросовісного) володіння чужим майном.

При цьому незаконним володільцем може бути і добросовісний, і недобросовісний набувач.

Добросовісним набувачем є особа, яка не знала і не могла знати про те, що майно придбане в особи, яка не мала права його відчужувати.

Набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника.

Недобросовісний набувач, навпаки, на момент здійснення угоди про відчуження спірного майна знав або міг знати, що річ відчужується особою, якій вона не належить і яка на її відчуження не має права.

Слід зазначити, що від недобросовісного набувача майно може бути витребувано в будь-якому випадку. Від добросовісного - лише в передбачених законом випадках, а саме відповідно до статті 388 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Власник з дотриманням вимог ст.ст. 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 14.12.2022 року у справі № 477/2330/18, від 18.01.2023 року у справі № 488/2807/17.

Одним із випадків, коли майно можна витребувати від добросовісного набувача, є вибуття такого майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі (п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України).

За змістом зазначеної норми майно, яке вибуло з володіння власника на підставі правочину, який в подальшому рішенням суду визнаний недійсним, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

Аналогічний правовий висновок наведений у постановах Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 906/1765/18 та від 18.02.2021 року у справі № Б-39/187-08.

У постанові Східного апеляційного господарського суду від 02.09.2021 року та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.01.2022 року у справі № 5023/5847/11 під час розгляду попередньої позовної заяви арбітражного керуючого Корольова В.В. про витребування майна, суд встановив, що спірне майно вибуло з володіння ФОП Ринського В.Л. не з його волі на підставі правочину, який в подальшому рішенням суду визнаний недійсним.

У даній справі, суд також приходить до висновку, що спірне майно вибуло з володіння ОСОБА_4 не з його волі, адже 04.10.2021 року було подароване ОСОБА_1 , яка не була власником цього майна, не мала права ним розпоряджатись та у якої це майно було витребуване постановою апеляційного суду.

Щодо добросовісності відповідача ТОВ "Елданиз", суд дійшов наступних висновків.

Основні положення про докази та доказування, наведені у главі 5 ГПК України, передбачають, що докази мають бути досліджені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та вірогідності.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

В силу ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 78 ГПК України).

Приписами ст. 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Стандарт доказування вірогідності доказів, на відміну від достатності доказів, підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Так станом на 21.12.2023 нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-1-:-1-4 в літ. "А-5", загальною площею 66,9 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , належать на праві власності ТОВ "Елданиз" на підставі Акту приймання-передачі нерухомого майна від 04 лютого 2022 року, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ "Елданиз", про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 359447090 від 21.12.2023, яка додані до матеріалів справи.

Право приватної власності на вказані нежитлові приміщення було зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 16.11.2021, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого ПН Харківського МНО Орловою О.М. за реєстровим № 1679.

В свою чергу ОСОБА_2 право власності спірне нерухоме майно було набуте за договором дарування від 04.10.2021, посвідченого ПН ХМНО Погрібною Т.П. за реєстровим № 1850, укладеного між нею та ОСОБА_1 .

Представник відповідача ТОВ "Елданиз" зазначав про добросовісність набувача ТОВ "Елданиз" щодо спірного майна.

Проте, як вбачається з інформації, що була надана від Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на виконання ухвали про витребування доказів, ОСОБА_2 , до зміни прізвища ОСОБА_10 , є дочкою ОСОБА_1 . Що підтверджується записом акту про народження № 5348 від 30.08.1991 року.

Згідно з актовим записом про шлюб № 2662 від 24.10.2015, ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) уклала шлюб з ОСОБА_14 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) та змінила прізвище на "Вайдер".

Таким чином, спірне майно на підставі договору дарування було відчужене ОСОБА_1 її донці - Вайдер Аміні Сейфаддин Кизи.

Батьком Вайдер Аміни ОСОБА_15 , до зміни прізвища - ОСОБА_10 , є ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ). Що також підтверджується записом акту про народження № 5348 від 30.08.1991.

Як вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 7 від 10.08.2024, який був наданий Четвертим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на виконання ухвали про витребування доказів, 25.05.2007 було складено актовий запис № 627 про народження ОСОБА_16 . Згідно з актовим записом, батьком дитини є ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ), матір`ю - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

09.10.2014 прізвище ОСОБА_16 змінено на " ОСОБА_10 ", на підставі заяви батьків про визнання батьківства.

Таким чином, спірне майно на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя було відчужене ОСОБА_2 матерії її сестри - ОСОБА_3 .

В подальшому на підставі Акту приймання-передачі нерухомого майна від 04.02.2022, укладеного між ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якої діяв ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ), та ТОВ "Елданиз" спірне нерухоме майно було передане ТОВ "Елданиз".

На сьогоднішній день ОСОБА_8 , який представляв інтереси ОСОБА_3 при внесенні спірного майна до статутного капіталу відповідача ТОВ Елданиз є бенефіціарним власником ТОВ "Елданиз".

З наведених обставин та наданих на їх підтвердження доказів, суд вбачає, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 мають родинні зв`язки між собою, ОСОБА_8 олги був представником ОСОБА_3 і на цей час є учасником ТОВ "Елданиз", яке створене ОСОБА_3 .

Застосовуючи стандарт доказування вірогідність доказів, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає більш вірогідним той факт, що треті особи та відповідач діяли явно недобросовісно. Впродовж трьох місяців спірне майно тричі було перереєстровано третіми особами та зареєстровано за відповідачем ТОВ Елданиз яке було створено за 5 днів до отримання спірного майна. Таким чином, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ТОВ "Елданиз" не можуть вважатися добросовісними власниками.

Зазначені особи на момент здійснення угоди про відчуження спірного майна не могли не знати, що річ відчужується особою, якій вона не належить і яка не має права на її відчуження.

Зазначеними особами створювалися умови для легітимізації факту незаконного володіння майном, що належить ОСОБА_4 . Після винесення Східним апеляційним господарським судом постанови від 02.09.2021 про витребування спірного майна, було впродовж трьох місяців здійснено неодноразове відчуження спірного майна, спрямованого на ускладнення повернення майна його реальному власнику після задоволення судом позову ліквідатора про витребування цього майна.

Крім того, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ "Елданиз" не можуть вважатися добросовісними власниками також з тієї підстави, що відомості про спір за позовом ОСОБА_4 і судові рішення про витребування майна на його користь знаходяться на сайті "Судова влада України" і Єдиний реєстр судових рішень та є загальнодоступними.

З урахуванням сукупності наведених обставин, суд приходить до висновку про те, що відповідач ТОВ "Елданиз" є недобросовісним набувачем спірного майна.

Від недобросовісного набувача майно може бути витребувано в будь-якому випадку.

У даному випадку суд також не вбачає порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, оскільки втручання держави у право відповідача володіти майном позивача, за заявленими позовними вимогами є законним заходом, який переслідує як особистий інтерес позивача, спрямований на захист його порушеного права власності на майно, так і суспільний інтерес, спрямований на утвердження у країні суспільного правопорядку щодо недопустимості незаконного позбавлення осіб їх прав власності на майно, і є пропорційним переслідуваним таким втручанням цілям.

Предметом регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном. У практиці ЄСПЛ (наприклад, рішення ЄСПЛ у справах Спорронґ і Льоннрот проти Швеції від 23 вересня 1982 року, "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21 лютого 1986 року, "Щокін проти України" від 14 жовтня 2010 року, "Сєрков проти України" від 7 липня 2011 року, "Колишній король Греції та інші проти Греції" від 23 листопада 2000 року, "Булвес" АД проти Болгарії від 22 січня 2009 року, "Трегубенко проти України" від 2 листопада 2004 року, "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати, аналізуючи сумісність втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи можна вважати втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) є пропорційним визначеним цілям.

Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону, нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним щодо застосування та наслідків дії його норм.

Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення суспільного, публічного інтересу, за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Критерій пропорційності передбачає, що втручання в право власності буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. "Справедлива рівновага" передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе "індивідуальний і надмірний тягар".

При цьому ЄСПЛ у питаннях оцінки "пропорційності", як і в питаннях наявності "суспільного", "публічного" інтересу, визнає за державою достатньо широку "сферу розсуду", за винятком випадків, коли такий розсуд не ґрунтується на розумних підставах.

На переконання суду, для розкриття критерію "пропорційності" вагоме значення має визначення судами добросовісності/недобросовісності набувача майна.

Суд наголошує, що з`ясування питання добросовісності/ недобросовісності набувача є визначальним як для застосування положень ст.ст. 387, 388 ЦК України, так і для визначення критерію "пропорційності" втручання у право власності набувача майна.

Слід зазначити, що можливість витребування майна, придбаного за відплатним договором, з чужого незаконного володіння закон ставить у залежність, насамперед, від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним його набувачем. Одночасно добросовісність (недобросовісність) володільця характеризує його суб`єктивне ставлення до обставин вибуття майна з володіння власника та правомірність його придбання.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 18.02.2021 у справі № 14/5026/1020/2011.

Судом встановлено, що власником майна є ОСОБА_4 , який не втрачав право власності на спірне майна, а тому захист цього права власності не може розглядатись як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Оскільки суд прийшов до висновку про недобросовісність набувача майна, то в даному випадку відсутнє підстави заявляти про втручання у право власності ТОВ "Елданиз", і відсутні підстави для стверджень про порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Відповідачем не обґрунтовано не пропорційність втручання у її право власності щодо спірного майна з наданням відповідних доказів.

Крім того, майно, що витребовується, набуто ТОВ "Елданиз" безоплатно, не є житлом, тому витребування у нього майна не призведе до майнових втрат відповідача, не буде для нього надмірним тягарем відповідальності, не матиме своїм наслідком вжиття відповідачем заходів для отримання сатисфакції.

Крім того, спірне майно є власністю особи, що визнана банкрутом і має бути включено до ліквідаційної маси та реалізовано в межах справи про банкрутство для задоволення вимог кредиторів, тому заявлені вимоги позивача з повернення майна направлені також і на захист прав та інтересів кредиторів у справі про неплатоспроможність.

Отже, при задоволенні позову про витребування майна справедливий баланс та розумне співвідношення будуть дотримані.

Таким чином, позовні вимоги про витребування зазначеного майна є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, загальна сума сплаченого судового збору становить 3 028,00 грн., а тому, суд покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 06.11.2024, оскільки в період з 24.10.2024 по 01.11.2024 суддя Кононова О.В. перебувала у відпустці, а в період з 13:00 години 05.11.2024 до 17:00 години 05.11.2024 у приміщенні Господарського суду Харківської області була відсутня електроенергія та зв`язок з Інтернет, у зв`язку з чим не було можливості приймати/ відправляти електронну пошту та підписувати документи КЕП в АСДС, про що складений відповідний акт від 05.11.2024.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 4, 13-15, 41- 46, 74, 75, 76, 77, 80, 86, 129, 207, 233, 237-241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛДАНИЗ» (; адреса реєстрації: 61072, м. Харків, просп. Науки, буд. 29) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-1-:-1-4 в літ. «А-5», загальною площею 66,9 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛДАНИЗ» (; адреса реєстрації: 61072, м. Харків, просп. Науки, буд. 29) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення направити сторонам по справі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "06" листопада 2024 р.

Суддя О.В. Кононова