ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2024 Справа № 917/1397/24

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., після виходу з відпустки, розглянувши справу № 917/1397/24

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "ВУСО", вул. Казимира Малевича, буд. 31, м. Київ, 03150

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра", вул.Колективна, 10, м. Полтава, Полтавська область, 36019

про стягнення 30 923,44 грн,

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Без виклику учасників справи,

установив:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

Приватне акціонерне товариство Страхова компанія "ВУСО" просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра" 30 923,44 грн страхового відшкодування.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що у відповідності до статті 108 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України до нього, як до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором №-10-01 добровільного страхування наземних транспортних засобів від 14.02.2024, в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, перейшло право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази : копію Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 ; копія Договору добровільного страхування наземного транспорту №-10-01 від 14.02.2024; копію Європротоколу, копію акту огляду ТЗ та заяви на виплату, копію рахунку СТО № СР00-068308 від 24.03.2024, копію розрахунку страхового відшкодування, копію страхового акту № 2354687-1 від 15.04.2024, копію платіжної інструкції про виплату СВ № 22643 від 15.04.2024, копію заяви на виплату СВ № 1731-2024, копію підтвердження про направлення заяви на виплату СВ № 1731-2024, копію рахунку СТО №СР00-073989 від 0.05.2024, копію розрахунку страхового відшкодування, копію страхового акту №2354687-2 від 13.05.2024, копію платіжної інструкції про виплату СВ №29291 від 13.05.2024, копію заяви про збільшення розміру регресної вимоги № 2566-2024, копію підтвердження про направлення заяви про збільшення розміру регресної вимоги №2566-2024, копію акту виконаних робіт № 78278 від 09.07.2024, копію акту виконаних робіт № 78293 від 09.07.2024, копію витягу ЦБД МТСБУ щодо полісу винуватця ДТП.

Інших заяв по суті спору до суду не надходило.

2. Процесуальні питання, вирішені судом.

21.08.2024 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "ВУСО" до відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра" про стягнення 30 923,44 грн страхового відшкодування.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2024 року справу № 917/1397/24 розподілено судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 02.09.2024 прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення ухвали.

Відповідач був належним чином та завчасно повідомлений про покладені на нього обов`язки та строк їх виконання, про що свідчать матеріали справи (довідка про доставку електронного листа до електронного кабінету відповідача, а.с. 45). Крім того, ухвала суду у даній справі була своєчасно розміщена судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч.5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) сторони суду не надали.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень ГПК України строк не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

21.03.2024 в м. Вишгород Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участю автомобіля Toyota Land Cruiser 200 д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіля Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 . В результаті ДТП зазначені транспортні засоби (далі - ТЗ) отримали механічні пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Toyota Land Cruiser 200 д.н.з. НОМЕР_2 застрахована у Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "ВУСО" на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту №-10-01 від 14.02.2024 (далі - Договір страхування), який був чинним на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди - 21.03.2024.

Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), складеного учасниками події на підставі ст. 33.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", особою чиї протиправні дії перебувають у безпосередньому причино-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, є ОСОБА_1 (копія наявна у матеріалах справи, а.с. 19).

Згідно умов п. 4.1.1. Договору страхування одним із страхових випадків, визначається подія, разі якої внаслідок ДТП було завдано матеріальні збитки.

Підставою для визначення розміру збитку, є рахунок станції технічного обслуговування офіційного дилера, що виконує гарантійне обслуговування та обрана Страховиком (п.5.2 Договору страхування).

Відповідно до рахунку СТО №СР00-068308 від 24.03.2024 (а.с. 21), складеного ТОВ "САМІТ МОТОРЗ УКРАЇНА", вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ Toyota Land Cruiser 200 д.н.з. НОМЕР_2 складає 99 829,07 грн.

Згідно розрахунку (кошторису) суми страхового відшкодування, визначено суму страхового відшкодування 17 232,18грн (а.с. 22).

15.04.2024 позивачем було складено страховий акт № 2354687-1, відповідно до якого вирішено виплатити страхове відшкодування у розмірі 17 232,18 грн на рахунок ТОВ "САМІТ МОТОРЗ УКРАЇНА" (а.с. 23).

На підставі приписів ст. 102 Закону України "Про страхування", умов Договору та заяви Страхувальника на виплату страхового відшкодування ПрАТ "СК "ВУСО" було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 17 232,18 грн.

Перерахування грошових коштів у розмірі 17 232,18 грн здійснювалось на рахунок СТО, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією платіжної інструкції №22643 від 15.04.2024 (а.с.24).

Відповідно до рахунку СТО №СР00-073989 від 09.05.2024 (а.с. 27), складеного ТОВ "САМІТ МОТОРЗ УКРАЇНА", вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ Toyota Land Cruiser 200 д.н.з. НОМЕР_2 складає 21 331,26 грн.

Згідно розрахунку (кошторису) суми страхового відшкодування визначено суму страхового відшкодування 16 291,26 грн (а.с. 28).

13.05.2024 позивачем було складено страховий акт № 2354687-2, відповідно до якого вирішено виплатити страхове відшкодування у розмірі 16 291,26 грн на рахунок ТОВ "САМІТ МОТОРЗ УКРАЇНА" (а.с. 29).

На підставі приписів ст. 102 Закону України "Про страхування", умов Договору та заяви Страхувальника на виплату страхового відшкодування ПрАТ "СК "ВУСО" було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 16 291,26 грн.

Перерахування грошових коштів у розмірі 16 291,26 грн здійснювалось на рахунок СТО, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією платіжної інструкції №29291 від 13.05.2024 (а.с.30).

В загальній сумі позивачем сплачено 33 523,44 грн.

17.04.2024 позивач направив на адресу відповідача заяву на виплату страхового відшкодування за вих.№1731/2024/ел/ТС від 16.04.2024, та 11.06.2024 заяву про збільшення розміру регресної вимоги за №2566/2024/ел/ТС від 11.06.202.

Враховуючи відсутність реагування на вказану вимогу та вважаючи свої права порушеними, посилаючись на приписи ст. 1166, ст. 1172, ст. 1187, ст. 1192 ЦК України, позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 30 923,44 грн.

4. Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про страхування" (далі - Закон № 1909-ІХ) страхування - це правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 89 Закону 1909-ІХ, страхування здійснюється на підставі договору страхування, який укладається відповідно загальних умов страхового продукту, якщо інше не визначено законодавстві України.

Предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених в договорі страхування або законодавством України.

Відповідно до ст. 91 Закону № 1909-ІХ, страхувальник за договором страхування зобов`язаний сплачувати страхову премію у порядку та строки, встановлені договором страхування.

Відповідно до ст. 92 Закону № 1909-ІХ, страховик за договором страхування зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором або законом строк.

Дана норма кореспондується зі ст.979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV) виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна або сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 108 Закону № 1909-ІХ визначено, що страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Таким чином, за суброгацією відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов`язанні (зміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. Це означає, що одна особа набуває прав і обов`язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав.

Отже, суброгація допускається тільки у договорах майнового страхування і правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК та стаття 108Закону України "Про страхування".

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦКУ шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), складеного учасниками події на підставі ст. 33.2 Закону № 1961-IV, особою, чиї протиправні дії перебувають у безпосередньому причино-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, є ОСОБА_1 (копія наявна у матеріалах справи, а.с. 19).

Відповідно до інформації, отриманої із ЄЦБД МТСБУ, цивільна відповідальність особи, винної в скоєнні ДТП, на момент настання страхової події була застрахована у Відповідача за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР 216831 (далі - Поліс), за яким ліміт за шкоду, заподіяну майну становить 160 000,00 грн, франшиза - 0,00 грн.

Таким чином, оскільки позивач виплатив застрахованій ним потерпілій особі страхові платежі за договором майнового страхування, що підтверджується матеріалами справи, до нього перейшло право вимоги щодо стягнення зі власника транспортного засобу, який завдав збитки, вказаного страхового відшкодування в межах сум, зазначених у відповідному страховому полісі.

Статтею 2 Закону № 1961-IV визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до ст. 22 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону № 1961-IV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика) фізичний знос КТЗ (його складників) - утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників).

Згідно з п. 2.4. Методики вартість матеріального збитку визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Тобто, матеріальний збиток - це вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу.

В Актах виконаних робіт №78278 від 09.07.2024 та №78293 від 09.07.2024 визначено, що вартість запчастин, матеріалів та робіт, необхідних для проведення відновлювального ремонту автомобіля, становить 35 676,24 грн.

Матеріалами справи підтверджується проведення позивачем страхувальнику виплати у розмірі 33 523,44 грн.

Відповідно до п. 7.38 Методики, значення (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує :

5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД;

7 років - для інших легкових КТЗ.

Пунктом 7.39 Методики визначено, що Винятками стосовно використання зазначених вимог є:

а) КТЗ експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний нормативний);

б) складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини));

в) складові частини каркасу кузова, оперення кузова, кабіни та рами мають наскрізну корозію, що призвело до зниження витривалості і міцності матеріалу виготовлення цієї складової частини (складових частин) КТЗ.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до умов Поліса № 219382449, франшиза складає 2 600,00 грн.

Отже, розмір страхового відшкодування складає : 33 523,44 грн (відновлювальний ремонт з урахуванням фізичного зносу) - 2 600,00 грн (франшиза за умовами Поліса №212069330) = 30 923,44 грн.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Таким чином, беручи до уваги підтверджену матеріалами справи суму сплаченого страховиком на користь страхувальника страхового відшкодування, суд дійшов висновку про те, що у відповідача у зв`язку з настанням ДТП виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду в заявленому позивачем розмірі 30 923,44 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач не виконав своїх зобов`язань зі сплати страхового відшкодування позивачу, відповідач факт наявності заборгованості не спростував, доказів сплати коштів у повному обсязі матеріали справи не містять, тому позов про стягнення 30 923,44 грн визнається судом правомірним, а відтак підлягає задоволенню у повному обсязі.

При прийнятті даного рішення судом враховано правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду викладену в Постанові від 10.07.2018 року по справі № 922/1436/17, в Постанові від 17.04.2019 року по справі № 500/3802/16-ц.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у розмірі 2 422,40 грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 231-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "САЛАМАНДРА" (ідентифікаційний , вул. Колективна, 10, м. Полтава, 36019) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (ідентифікаційний , вул. Казимира Малевича, 31, м. Київ, 03150; адреса для листування: вул. Голосіївська, 17, м. Київ, 03039) 30 923,44 грн страхового відшкодування та 2 422,40 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення підписане 07.11.2024 року (після виходу судді з відпустки).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик