ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

13.11.2024 м.Дніпро Справа № 908/3631/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі судді: Верхогляд Т.А.

розглянувши апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на рішення господарського суду Запорізької області від 08.02.2024 року у справі №908/3631/23 (суддя Зінченко Н.Г.)

за позовом Концерну «Міські теплові мережі», (69091, м. Запоріжжя, вул. Героїв полку «Азов» (кол. бул. Гвардійський), буд. 137)

до відповідача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, (49000, м. Дніпро, вул. Центральна, буд. 6)

про стягнення 54400,19 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 08.02.2024 року у справі №908/3631/23 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, (49000, м. Дніпро, вул. Центральна, буд. 6, ідентифікаційний номер 42767945) на користь Концерну «Міські теплові мережі», (69091, м. Запоріжжя, вул. Героїв полку «Азов» (кол. бул. Гвардійський), буд. 137; ідентифікаційний код юридичної особи 32121458, на п/р № НОМЕР_1 , установа банку:Філія АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, код МФО 322313) 54 400,19 грн. основного боргу за надані послуги з постачання теплової енергії.

Стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, (49000, м. Дніпро, вул. Центральна, буд. 6, ідентифікаційний номер 42767945) на користь Концерну «Міські теплові мережі», (69091, м. Запоріжжя, вул. Героїв полку «Азов» (кол. бул. Гвардійський), буд. 137, ідентифікаційний код юридичної особи 32121458, на р/р № НОМЕР_2 , установа банку:ПАТ АБ«Укргазбанк», код МФО 320478) 2147,20 грн судового збору.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

В обгрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначив, що згідно плану асигнувань на 2024 рік за КЕКВ 5000 коштів на сплату судового збору до квітня 2024 року не передбачалося.

У подальшому, після надходження коштів на сплату судового збору, Регіональному відділенню було заблоковано рахунки у зв`язку з боргами за комунальні платежі.

Подану апеляційну скаргу слід залишити без руху з огляду на наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За приписами ч. 2 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення постановлене господарським судом 08.02.2024 року, повний текст складено 08.02.2024 року.

Згідно довідки про доставку електронного листа оскаржуване рішення було доставлено апелянту в його електронний кабінет - 08.02.2024 року.

З апеляційною скаргою на рішення суду скаржник звертається вдруге. Наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами частини другої статті 256 ГПК. Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 256 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. До клопотання чи заяви мають бути подані докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

При цьому Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Таким чином, у кожному випадку суд з врахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обгрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Слід зазначити, що суд може поновити строк на апеляційне оскарження лише у виняткових випадках, тобто причини поновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не враховувати який вважалось би несправедливим та таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Апеляційний суд, розглянувши наведене обґрунтування причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення у даній справі, дійшов висновку, що підстави, наведені скаржником у апеляційній скарзі, не можуть вважатися поважними.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2024 року апеляційну скаргу залишено без руху внаслідок ненадання скаржником доказу сплати судового збору у сумі 2 977,20 грн. Скаржнику надано час для усунення недоліків скарги.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.07.2024 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику у зв`язку з відсутністю доказу сплати судового збору.

Дану апеляційну скаргу подано вдруге 13.09.2024 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. de Rada Cavanilles v. Spain, рішення від 28.10.1998р., Reports 1998 -VIII, с. 3255, §45, Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine, №17160/06 та №35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21.12.2010р.).

Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (Diya 97 v. Ukraine, №19164/04, §47, ЄСПЛ, від 21.10.2010р.).

У справі "Устименко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що сама концепція "поважних причин" не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

Якщо строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про небхідність залишення апеляційної скарги без руху та надання апелянту строку для можливості подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску цього строку та надання доказів.

Вказані наразі причини пропуску строку є не поважними.

Відповідно до ч.2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

У разі, якщо апелянт не усуне недолік апеляційної скарги в строк, установлений судом, заява вважається неподаною та повертається скаржнику (ч.4 ст. 174, ч.8 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст. ст. 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на рішення господарського суду Запорізької області від 08.02.2024 року у справі №908/3631/23 залишити без руху.

Апелянту протягом 10 днів з дати отримання даної ухвали надати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску цього строку з відповідними доказами.

У разі не усунення недоліків у зазначений судом строк настають наслідки, передбачені ч.4 ст. 174, ч.8 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Верхогляд