ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05 листопада 2024 року м. Черкаси справа № 925/1577/20(925/663/23)

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Боровика С.С. з помічником (за дорученням судді) Пастуховою О.С.,

учасники справи: не з`явились,

розглянувши заяву ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю «Колос 14», арбітражного керуючого Носань Н.С., про зміну способу виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 07.05.2024

у справі за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Колос 14» в особі арбітражного керуючого Носань Наталії Сергіївни

до приватного підприємства «Іріда»,

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп», приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича,

про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину,

ВСТАНОВИВ:

07.05.2024 Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Боровика С.С. вирішив:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Визнати недійсним договір купівлі-продажу трактора колісного № 1609/2020 від 16.09.2020, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛОС 14» (, вул. Завгороднього, буд. 2А, с. Лубенці, Кам`янський район, Черкаська область, 20820) та Приватним підприємством «ІРІДА» (, бул. Шевченка, буд. 200, м. Черкаси, 18000).

3.Зобов`язати Приватне підприємство «ІРІДА» (, бул. Шевченка, буд. 200, м. Черкаси, 18000) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛОС 14» (, вул. Завгороднього, буд. 2А, с. Лубенці, Кам`янський район, Черкаська область, 20820) трактор колісний марки MASSEY FERGUSON MF8480, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2006, заводський номер НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 .

4.Стягнути з Приватного підприємства «ІРІДА» (, буд. Шевченка, буд. 200, м. Черкаси, 18000) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛОС 14" (, вул. Завгороднього, буд. 2А, с. Лубенці, Кам`янський район, Черкаська область, 20820) 5368,00 грн. витрат зі сплати судового збору та 24000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На виконання рішення суду 21.06.2024 видано накази.

30.09.2024 через систему «Електронний суд» від ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю «Колос 14», арбітражного керуючого Носань Н.С., надійшла заява, в якій просить суд:

1) змінити спосіб виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 07.05.2024 у справі № 925/1577/20 (925/663/23) з зобов`язання Приватного підприємства «ІРІДА» (, бул. Шевченка, буд. 200, м. Черкаси, 18000) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛОС 14» (, вул. Завгороднього, буд. 2А, с. Лубенці, Кам`янський район, Черкаська область, 20820) трактор колісний марки MASSEY FERGUSON MF8480, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2006, заводський номер НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 на стягнення з Приватного підприємства «ІРІДА» (, буд. Шевченка, буд. 200, м. Черкаси, 18000) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС 14» (, вул. Завгороднього, буд. 2А, с. Лубенці, Кам`янський район, Черкаська область, 20820) 527391,00 грн.;

2) видати наказ про примусове виконання ухвали господарського суду.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 04.10.2024 заяву ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю «Колос 14», арбітражного керуючого Носань Н.С., про зміну способу виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 07.05.2024 призначено до розгляду у судовому засіданні на 05.11.2024.

У судове засідання учасники справи не з`явились.

Дослідивши подану заяву з доданими до неї документами, суд встановив наступне.

Заява ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю «Колос 14», арбітражного керуючого Носань Н.С., про зміну способу виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 07.05.2024 обгрунтована тим,

що наказ Господарського суду Черкаської області від 21.06.2024 пред`явлено ТОВ «Колос 14» для примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу Черкаської області Плесюку Олексію Степановичу;

що 21.06.2024 відкрито виконавче провадження НОМЕР_4 щодо примусового виконання вищевказаного наказу господарського суду;

що ПП «Іріда» судове рішення в межах виконавчого провадження не виконало, майно ТОВ «Колос 14» - не передавало;

що 22.08.2024 актом приватного виконавця встановлено, що за результатами виїзду за місцем знаходження належного ПП «Іріда» майнового комплексу за адресою: вул. Шевченка, буд. 80, с. Стара Осота, Олександрівський район, Кіровоградська область, та за юридичною адресою: бул. Шевченка, буд. 200, м. Черкаси, було встановлено відсутність майна, яке підлягає передачі стягувачу;

що 17.09.2024 приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 75571813 на підставі безрезультатності вжитих заходів щодо розшуку майна боржника, встановлення його місця знаходження та ухилення ПП «Іріда» від виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до Конституції України:

ст.124. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження»:

ст.1. Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

ч.3 ст.33. За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до Господарського процесуального кодексу України:

ч.1,3,7 ст.331. За заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Усталеним у процесуальному праві є розуміння понять «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення як категорій, що мають спеціальне значення і реалізуються у виконавчому провадженні. Вони означають послідовність і зміст виконавчих дій, які підлягають вчиненню державним / приватним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це, по суті, спосіб здійснення того способу захисту, який реалізовано судом у своєму рішенні. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.09.2024 у справі № 201/9127/21, подібний висновок у постанові Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 713/1062/17).

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, і на підставі яких суд може прийняти рішення про зміну способу і порядку виконання рішення. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статей 73-79, 86 Господарського процесуального кодексу України (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №713/1062/17, від 27.06.2018 у справі № 713/1062/17).

Беручи до уваги встановлені судом обставини, з яких вбачається, що в межах виконавчого провадження приватним виконавцем не вдалося встановити місце знаходження майна, яке підлягає передачі ПП «Іріда» на користь ТОВ «Колос 14», що унеможливлює примусове вилучення цього майна у ПП «Іріда» та його передачу на користь ТОВ «Колос 14», а тому - виконання рішення у встановлений попередньо судом спосіб.

При цьому суд бере до уваги протиправну поведінку ПП «Іріда», яке ухиляється від виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що додатково ускладнює його виконання.

Тому суд вважає наведені заявником обставини достатніми для формування висновку про те, що рішення Господарського суду Черкаської області від 07.05.2024 неможливо виконати у зазначений в рішення спосіб.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25.09.2024 у справі

№ 201/9127/21 досліджуючи питання щодо можливості стягнення вартості майна із протилежної сторони у випадках, коли майно набуте такою стороною без належних правових підстав, не повернуте власнику та не може бути повернуте, досліджувала питання щодо можливості зміни способу виконання рішення суду, за яким відповідач зобов`язаний повернути позивачу майно на виконання судового рішення, на стягнення вартості такого майна у випадках, коли майно повернути неможливо.

На переконання Великої Палати Верховного Суду, застосування на підставі частини третьої статті 1212 ЦК України правового механізму, передбаченого частиною другою статті 1213 ЦК України, у зв`язку з неможливістю повернення відповідачем майна в натурі на виконання судового рішення у зв`язку з обставинами, які виникли після ухвалення цього рішення, не є зміною способу захисту. Тому Велика Палата Верховного Суду констатує, що відшкодування вартості безпідставно збереженого відповідачем майна дійсно могло бути реалізовано через зміну способу та/або порядку виконання судового рішення у справі № 201/12569/16 (п. 121-122 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.09.2024 у справі № 201/9127/21).

Досліджуючи правовідносини, що виникли в межах справи № 925/1577/20 (925/663/23) між сторонами та встановлені судом обставини, вбачається, що в межах цієї справи було визнано правочин боржника недійсним на підставі ч.2 ст.42 Кодексу України з процедур банкрутства та застосовано ч.3 ст.42 Кодексу України з процедур банкрутства, якою зобов`язано ПП «Іріда» повернути спірне майно ТОВ «Колос 14».

Згідно з ч.3 ст.42 Кодексу України з процедур банкрутства у разі визнання недійсними правочинів боржника з підстав, передбачених частиною першою або другою цієї статті, сторона за таким правочином зобов`язана повернути боржнику майно, яке вона отримала від боржника, а в разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Таким чином, ч.3 ст.42 Кодексу України з процедур банкрутства передбачає можливість застосування альтернативного наслідку визнання правочину недійсним в тому разі, якщо майно не можливо повернути в натурі - відшкодування його вартості за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Відповідно до Цивільного кодексу України:

ч.1,3 ст.1212. особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

ч.2 ст.1213. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Беручи до уваги правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 25.09.2024 у справі № 201/9127/21, положення ч.3 ст.42 Кодексу України з процедур банкрутства, ч.3 ст.1212, ч.2 ст.1213 Цивільного кодексу України, суд погоджується з доводами заявника про те, що зміна способу виконання в даній справі не являється зміною способу захисту та не змінює рішення суду по суті, тому вимоги про зміну способу виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 07.05.2024 із покладення на відповідача обов`язку повернути майно на стягнення вартості такого майна є законними та обґрунтованими.

Щодо визначення вартості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд враховує положення ч.3 ст.42 Кодексу України з процедур банкрутства та ч.2 ст.1213 Цивільного кодексу України, які в сукупності вказують на те, що стягненню підлягає ринкова вартість майна, яка існувала на момент розгляду судом справи про повернення майна, у випадку цієї справи - визнання правочину недійсним та зобов`язання відповідача повернути набуте за правочином майно.

У своїй заяві ТОВ «Колос 14» посилається на положення розділу «Оцінка» пункту 7 Договору застави № 215/2897853-2 від 09.02.2017, відповідно до якого протягом строку дії Договору застави на вимогу Банку, Заставодавець зобов`язаний проводити оцінку Предмета застави для цілей визначення його ринкової вартості; така оцінка має бути проведена узгодженим з Банком методом (ами) погодженим (и) (рекомендованим (и)) Банком суб`єктом (ами) оціночної діяльності (перелік таких суб`єктів розміщений на сайті Банку). У разі порушення Заставодавцем обов`язку щодо проведення оцінки Предмету застави, Банк має право вжити заходів для оцінки Предмета застави за власний кошт без попереднього повідомлення Заставодавця. Банк має право вимагати від Заставодавця відшкодування всіх витрат, понесених у зв`язку з вжиттям заходів щодо оцінки Предмета застави.

Згідно наявного в матеріалах справи Договору про зміну № 4 від 04.06.2020 до Договору застави № 215/2897853-2 від 09.02.2017 заставна вартість спірного трактора колісного MASSEY FERGUSON, заводський номер R047022 становила 527391,00 грн.

В подальшому нових додаткових угод чи договорів про зміну до Договору застави № 215/2897853-2 від 09.02.2017 не укладалося, в тому числі щодо вартості вищевказаного трактора колісного.

Оскільки умовами Договору застави передбачалося, що оцінка предмета застави здійснюється на рівні його ринкової вартості, то суд погоджується із доводами заявника, що правильним є стягнення заставної вартості, зазначеної в Договорі застави, що відповідатиме вимогам ч.3 ст.42 Кодексу України з процедур банкрутства та ч.2 ст.1213 Цивільного кодексу України.

За таких обставин суд вважає, що заява ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю «Колос 14», арбітражного керуючого Носань Н.С., про зміну способу виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 07.05.2024 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Заяву ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю «Колос 14», арбітражного керуючого Носань Н.С., про зміну способу виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 07.05.2024 задовольнити.

2.Змінити спосіб виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 07.05.2024 у справі № 925/1577/20 (925/663/23) шляхом стягнення з Приватного підприємства «Іріда» (, буд. Шевченка, буд. 200, м. Черкаси, 18000) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос 14» (, вул. Завгороднього, буд. 2А, с. Лубенці, Кам`янський район, Черкаська область, 20820) 527391,00 грн.

Видати наказ.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 12.11.2024.

Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя С.С.Боровик