ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2024 м. Дніпро Справа № 904/660/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач), Верхогляд Т.А., Іванова О.Г.,

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2024 у справі № 904/660/24 (суддя Золотарьова Я.С.), повний текст рішення складено 14.06.2024

за позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро

до відповідача-1: Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 116 «Юпитер», м. Дніпро

відповідача-2: Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

В лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 116 «Юпитер» та Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради і просить суд:

- визнати трудові відносини між ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) тa Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив №116 «Юпитер» (місце реєстрації: 49055, м. Дніпро, вул. Новокримська, 2-Б; ідентифікаційний код: 21928172) припиненими з 15.01.2024 на підставі ч. 3 ст. 38 Кодексу законів про працю України та заяви ОСОБА_1 про звільнення за власним бажанням через порушення роботодавцем законодавства про працю (систематичної невиплати заробітної плати, примушування до виконання обов`язків голови правління шляхом необрання нового голови правління кооперативу);

- зобов`язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (місце реєстрації: 49000, м. Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, буд. 75; ідентифікаційний код 40392181) здійснити державну реєстрацію змін до відомостей шляхом виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, з розділу «Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо» відомостей про ОСОБА_1 , як керівника (голови правління) Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 116 «Юпитер».

Рішенням місцевого господарського суду від 04.06.2024 по справі № 904/660/24 - позов залишено без задоволення.

Витрати зі сплати судового збору покладено на позивача.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржує його в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду та просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити вимоги позивача.

Апеляційна скарга мотивована та ґрунтується на тому, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та незаконним через порушення норм процесуального та матеріального права, а також суперечить практиці, встановленій у подібних справах.

Доводи апеляційної скарги полягають у наступному:

- суд першої інстанції порушив вимоги ст. 177 ГПК України, не зібрав необхідних доказів та не вчинив дій, які забезпечили б повний та об`єктивний розгляд справи;

- суд не розглянув обставини систематичного порушення роботодавцем законодавства про працю, зокрема несплату заробітної плати позивачу та бездіяльність правління щодо його переобрання, обмежившись лише констатацією відсутності документів про розгляд заяви про звільнення без належного аналізу доказів;

- судом визнано необхідність підтвердження наявності мобінгу (цькування) позивача окремим рішенням, згідно з вимогами ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Однак, законодавство України не потребує окремого рішення щодо порушень трудового законодавства, окрім мобінгу;

- суд неправомірно застосував норми, що стосуються мобінгу, до даного спору, не взявши до уваги положення ст. 43 Конституції України, що забороняє примусову працю та гарантує своєчасну оплату праці. Суд мав керуватися саме цими нормами, оскільки спір стосується примусової праці на виборній посаді;

- апелянт просить врахувати, що господарські суди України, зокрема Господарський суд Дніпропетровської області, вже розглядали подібні справи та ухвалювали рішення на користь працівників, які працюють на виборних посадах. Такі рішення захищають право на припинення трудових відносин за бажанням працівника, наприклад, як у справах № 904/4942/22 та № 904/4802/23, де суди приймали рішення про виключення з реєстрів відомостей про керівників, що звільнялися з посади за власним бажанням.

Відповідачі по справі правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористалися. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, явку своїх повноважних представників не забезпечили.

3. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

27.11.2016 загальними зборами членів кооперативу затверджено статут Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 116 «Юпитер» (далі - ЖБК).

Відповідно до п. 16.1. статуту органами управління ЖБК є загальні збори членів кооперативу і правління кооперативу.

Відповідно до п. 16.2. статуту, загальні збори членів житлово-будівельною кооперативу є вищим органом управління кооперативу.

Загальні збори:

1) приймають статут кооперативу;

2) обирають правління і ревізійну комісію кооперативу...

Правління обирається загальними зборами з числа членів кооперативу в кількості не менше 3 осіб строком на два роки. Якщо кооператив складається менш як з 20 членів, замість правління обираються голова кооперативу та його заступник, які мають повноваження правління.

27.11.2016 відбулися загальні збори членів ЖБК (відповідач-1), на яких головою правління кооперативу обрано ОСОБА_1 (позивача по справі, а. с. 21).

Відповідно до наказу від 28.11.2016 на виконання рішення загальних зборів членів кооперативу ЖБК, ОСОБА_1 приступив до обов`язків виконання голови правління з 28.11.2016 (а. с. 20).

22.09.2021 ОСОБА_1 направив вимогу бухгалтеру ЖБК щодо надання письмових пояснень з приводу виникнення претензій до ЖБК з боку органів податкової служби; повної інформації щодо застосування податковими органами фінансових санкцій до ЖБК (а. с. 42).

17.12.2023 ОСОБА_1 надав членам правління ЖБК: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернення, в якому зазначив, що ним продано свою квартиру в будинку АДРЕСА_2 , та у зв`язку з наявністю інших об`єктивних причин, за наявності яких він не має можливості надалі виконувати обов`язки голови правління ЖБК, просив членів правління у строк до 21.12.2023 обрати зі складу правління нового голову правління.

Вказане звернення отримане вказаними членами правління особисто під розпис 17.12.2023 (а. с. 44), проте жодний з членів правління ЖБК перебрати на себе повноваження голови правління не схотів.

Відповідно до приписів п. 16.4. статуту ЖБК правління мало б скликати та провести загальні збори членів кооперативу з приводу обрання нового члена правління, з числа бажаючих стати новим головою правління ЖБК, проте загальні збори членами правління не скликалися. З матеріалів справи вбачається, що погодження звільнення керівника проігнороване членами правління з підстав відсутності бажаючих серед мешканців кооперативу бути обраним новим головою правління ЖБК.

Оскільки проведені ОСОБА_1 заходи досудового врегулювання спору належного результату не дали, то ним, засобами поштового зв`язку направлено на адреси членів правління ЖБК заяву від 08.01.2024 (а. с. 45-46) стосовно його звільнення 15.01.2024 з посади голови правління ЖБК, на підставі нормативних приписів ч. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, у зв`язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю.

В обґрунтування доводів позовної заяви, позивач посилається на бездіяльність членів ЖБК щодо прийняття рішення про його звільнення з посади голови правління ОК «Житлово-будівельного кооперативу № 116 «Юпитер» та систематичну невиплату йому заробітної плати за фактичне виконання ним обов`язків голови правління ЖБК.

Вказані обставини і є причиною виникнення спору по даній справі.

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Ухвалюючи рішення по даній справі, місцевий господарський суд виклав наступну аргументацію щодо відмови у задоволенні позовних вимог позивача:

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про кооперацію», кооператив є добровільним об`єднанням для задоволення економічних і соціальних потреб членів, а управління в кооперативі здійснюється на основі самоврядування.

За змістом ст. 15 цього Закону, вищим органом кооперативу є загальні збори, а виконавчим - правління, яке очолює голова правління. Таким чином, трудові відносини керівника кооперативу залежать від рішень загальних зборів кооперативу, які визначають прийняття та припинення таких відносин.

Оскільки загальні збори кооперативу не ухвалили рішення про звільнення ОСОБА_1 , суд звернувся до конституційних норм і практики Конституційного Суду України щодо свободи праці. Право на трудові відносини та на їх припинення є природним правом особи, яке передбачає можливість самостійно визначати, займатися чи не займатися працею.

Позивач має право звернутися до суду з вимогою про припинення трудових відносин через відсутність рішення загальних зборів про його звільнення. Це підтверджується правовою позицією Верховного Суду (справа № 758/1861/18), де було зазначено, що у випадку відсутності рішення вищого органу управління керівник може захистити свої права через суд.

У даному конкретному випадку, позивач просив звільнити його з займаної посади голови правління ЖБК на підставі нормативних приписів ч. 3 ст. 38 КЗпП України, яка дозволяє розірвати трудовий договір за власним бажанням у разі невиконання роботодавцем законодавства про працю. Проте суд першої інстанції звернув увагу, що ця підстава звільнення потребує судового рішення, яке підтверджує порушення роботодавцем законодавства про працю. Оскільки позивач такого рішення не надав, то суд першої інстанції дійшов у рішенні висновку про неможливість звільнення позивача в порядку ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Позивач також просив зобов`язати Департамент адміністративних послуг виключити відомості про нього з ЄДРПОУ, оскільки ця вимога є похідною від основної. Відповідно до ст. 173 ГПК України, похідна вимога залежить від основної, тому при відмові у задоволенні основної вимоги місцевий господарський суд також відмовив у задоволенні похідної вимоги.

Колегія суддів вважає передчасним прийняття місцевим господарським судом рішення по даній справі про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Матеріально-правовою вимогою у даній справі є вимога керівника (голови правління ЖБК) про припинення трудових відносин із ЖБК.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.06.2023 по справі № 448/362/22 спір щодо припинення трудового договору одноосібного виконавчого органу (директора) товариства з обмеженою відповідальністю є спором, який виник із корпоративних відносин, оскільки пов`язаний із реалізацію загальними зборами цього товариства їхньої компетенції щодо формування виконавчого органу та припинення його повноважень. Тому такий спір стосується управління юридичною особою і належить до юрисдикції господарського суду.

Колегія суддів зазначає, що управління кооперативом в Україні здійснюється органами, які визначені Законом України «Про кооперацію» та статутом кооперативу. Ці органи включають:

- Загальні збори членів кооперативу - вищий орган управління кооперативу. Загальні збори є головним органом, що ухвалює ключові рішення, визначає стратегію і напрямки діяльності кооперативу.

До компетенції загальних зборів входять питання затвердження статуту та внесення до нього змін, обрання та відкликання членів правління та ревізійної комісії, затвердження фінансових результатів та рішень про реорганізацію або ліквідацію кооперативу.

Загальні збори можуть бути черговими (проводяться періодично, як це передбачено статутом) або позачерговими.

- Правління кооперативу - виконавчий орган кооперативу, який обирається загальними зборами і керує щоденною діяльністю кооперативу.

Правління очолює голова, який має право підпису та несе відповідальність за виконання рішень загальних зборів і ефективність роботи кооперативу.

Правління виконує адміністративні функції, представляє кооператив перед третіми особами, здійснює управління ресурсами та організовує виробничі й господарські процеси кооперативу.

Правління кооперативу підзвітне загальним зборам членів кооперативу і несе перед ними відповідальність за результати своєї діяльності.

Ревізійна комісія або ревізор - контролюючий орган кооперативу, що обирається загальними зборами і здійснює контроль за фінансово-господарською діяльністю правління.

Статут кооперативу може передбачати й інші органи, наприклад, спостережну раду або спеціальні комітети, якщо це потрібно для ефективного управління конкретними аспектами діяльності кооперативу.

Всі органи кооперативу повинні діяти відповідно до статуту та законодавства України.

Таким чином, управління кооперативом в Україні здійснюється через загальні збори, правління та ревізійну комісію, які мають розподілені між собою повноваження, встановлені законом і статутом.

В матеріалах справи наявна копія статуту ОК «ЖБК № 116 «Юпитер» в редакції від 27.11.2016, затвердженій протоколом загальних зборів № 3 ЖБК.

Згідно з п. 16.1. статуту, органами управління ЖБК є загальні збори членів кооперативу і правління кооперативу.

Правління кооперативу є виконавчим органом кооперативу, підзвітним загальним зборам членів кооперативу (зборам уповноважених). Правління обирається загальними зборами з числа членів кооперативу в кількості не менше 3 осіб строком на два роки. Правління обирає з свого складу голову та його заступника (заступників). Голова правління здійснює повсякденне керівництво діяльністю кооперативу, забезпечує виконання рішень загальних зборів членів кооперативу (зборів уповноважених) і правління (п. 16.5. статуту).

Згідно з п. 16.6. статуту правління кооперативу, зокрема, готує пропозиції про прийом до кооперативу і виключення з кооперативу… (п. 16), приймає на роботу та звільняє робітників… (п. 18), забезпечує проведення загальних зборів членів кооперативу (зборів уповноважених (п. 19)), вирішує інші питання, пов`язані з діяльністю кооперативу, за винятком тих, які належать до компетенції загальних зборів членів кооперативу (зборів уповноважених (п. 21)).

Відповідно до Закону України «Про кооперацію», саме загальні збори членів кооперативу є вищим органом управління, який має повноваження приймати рішення, що стосуються призначення та звільнення голови правління. Це пояснюється тим, що голова правління є обраною посадовою особою, яка представляє інтереси кооперативу, і від його дій залежить виконання стратегічних рішень загальних зборів.

Звільнення голови правління, як правило, віднесено до компетенції загальних зборів, оскільки це питання впливає на керівництво кооперативом у цілому і належить до стратегічних рішень.

Наявний в матеріалах справи статут ЖБК прямо не відносить до компетенції загальних зборів ЖБК питання обрання та/або звільнення голови правління ЖБК, а тому його слід трактувати з урахуванням загальних положень закону та принципів самоврядування в кооперативах.

Наявний в матеріалах даної справи статут ЖБК прямо не визначає право правління на звільнення голови правління, а також не містить прямого делегування такого повноваження правлінню, проте саме на Правління статутом покладено обов`язок забезпечувати проведення загальних зборів членів кооперативу (п. 19), у тому числі з питань, пов`язаних з діяльністю кооперативу - звільненням та прийому на роботу робітників. Також, статутом ЖБК визначено, що саме правління вирішує всі питання, пов`язані з діяльністю кооперативу, за винятком тих, які належать до компетенції загальних зборів.

Практика правозастосування вказує, що для звільнення голови правління, особливо якщо це питання ініціює він сам, потрібне рішення загальних зборів або уповноваженого вищого органу кооперативу, оскільки позивач, як голова правління ЖБК, не має самостійних повноважень щодо вирішення питань про своє звільнення з посади директора.

Як зазначалося вище та встановлено судом, позивач - ОСОБА_1 надав членам правління ЖБК: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернення, в якому зазначив, що ним продано свою квартиру в будинку АДРЕСА_2 , та у зв`язку з наявністю інших об`єктивних причин, за наявності яких він не має можливості надалі виконувати обов`язки голови правління ЖБК, просив членів правління у строк до 21.12.2023 обрати зі складу правління нового голову правління. Вказане звернення отримане вказаними членами правління особисто під розпис 17.12.2023 (а. с. 44).

Отримавши звернення голови правління, члени правління, відповідно до приписів п. 16.4. статуту ЖБК правління мало б скликати та провести загальні збори членів кооперативу з приводу обрання нового члена правління, з числа бажаючих стати новим головою правління ЖБК, проте загальні збори членами правління не скликалися. Звернення голови правління ОСОБА_1 , залишене без реагування.

За змістом ст. 38 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи працівника і його правові підстави залежать від причин, які спонукають працівника до розірвання цього договору і які працівник визначає самостійно. Проте, така ініціатива, з наміром припинити трудові відносини в односторонньому порядку, має бути доведена до відома роботодавця.

Своє бажання щодо звільнення за ст. 38 КЗпП України працівник оформлює у письмовій довільній формі. Спосіб подання заяви на звільнення законодавством не обмежується. Отже, заяву можна надати особисто роботодавцю, надіслати поштою чи телеграмою.

Згідно поданої ОСОБА_1 правлінню ЖБК заяви від 08.01.2024, за змістом якої просив звільнити його з займаної посади голови правління ЖБК на підставі нормативних приписів ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Зміст вказаної норми трудового законодавства, дозволяє розірвати трудовий договір за власним бажанням працівника, у разі невиконання роботодавцем законодавства про працю.

За змістом ст. 38 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи працівника і його правові підстави залежать від причин, які спонукають працівника до розірвання цього договору і які працівник визначає самостійно. У разі якщо вказані працівником причини звільнення - порушення роботодавцем трудового законодавства (ч. 3 ст. 38 КЗпП) - не підтверджуються або роботодавцем не визнаються, останній не вправі самостійно змінювати правову підставу розірвання трудового договору. При незгоді роботодавця звільнити працівника із підстав, передбачених ч. 3 ст. 38 КЗпП України, він може відмовити у розірванні трудового договору, але не вправі розірвати цей договір з інших підстав, які працівником не зазначалися (аналогічні висновки викладені у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 754/1936/16-ц (провадження № 61-28466св18), від 16.12.2020 у справі № 127/32612/18 (провадження № 61-961св20).

Висновок місцевого господарського суду про те, що підставою звільнення за власним бажанням, відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України є судове рішення, що набрало законної сили, в якому б було встановлено не виконання з боку роботодавця законодавства про працю, якого позивач не надав, що унеможливлює звільнення за ч.3 ст 38 КЗпП, колегія суддів відхиляє, оскільки при вирішенні трудового спору щодо припинення трудового договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України визначальним є те, чи мали місце порушення трудового законодавства зі сторони роботодавця стосовно працівника на момент подання таким працівником заяви про звільнення на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України (аналогічний висновок міститься у постанові ВС від 17.01.2024 по справі № 947/24384/21, а також постановою ВС від 28.06.2023 у справі № 182/1207/21 (провадження № 61 -2375св23)).

Зазначення працівником конкретних випадків порушення трудового законодавства має наслідком в подальшому підтвердження даних фактів роботодавцем та звільнення працівника на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, або ж невизнання власником зазначених порушень та відмову у розірванні трудового договору відповідно до даної норми.

Особливістю розірвання трудового договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України є те, що працівник має право самостійно визначити строк розірвання трудового договору. Роботодавець може не погоджуватись з тим, що мають місце порушення, які відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України є підставами для розірвання трудового договору за ініціативою працівника у визначені ним строки, що, у свою чергу, свідчить про виникнення трудового спору (див. Постанову ВС від 16.06.2022 у справі № 211/5625/19 (провадження № 61-5942св21)).

Свою заяву ОСОБА_1 аргументував систематичною невиплатою йому заробітної плати та примушуванням до виконання обов`язків голови правління, шляхом необрання правлінням нового голови ЖБК, що свідчить про невиконання роботодавцем законодавства про працю в порядку ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

З боку відповідача доводи ОСОБА_1 жодним чином не спростовані.

Вищевказані обставини є достатніми для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання трудових відносин з ЖБК припиненими з 15.01.2024 на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18 зроблено в тому числі висновок про те, що повноваження директора як посадової особи законодавець пов`язує із моментом внесення відповідного запису до ЄДРПОУ.

Таким чином, колегія суддів вважає, що процедура звільнення ОСОБА_1 із займаної посади голови правління ЖБК, внаслідок припинення трудових відносин з ЖБК за рішенням суду має супроводжуватись виключенням його з ЄДРПОУ, а тому похідна позовна вимога є також обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Вищевказані обставини є достатніми для задоволення позову, а тому іншим доводам апелянта колегія суддів правової оцінки не надає.

З урахуванням вищевикладеного доводи апелянта знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню у повному обсязі. Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

5. Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Стаття 277 ГПК України встановлює підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

1. Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У даному випадку місцевим господарським судом прийнято рішення з неправильним застосуванням нормативних приписів ч. 3 ст. 38 КЗпП України, що призвело до неправильного вирішення спору по даній справі та є підставою для його скасування з прийняттям нового рішення про задоволення позовної заяви ОСОБА_1 в повному обсязі.

6. Щодо розподілу судових витрат.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги та скасуванням рішення місцевого господарського суду, судовий збір за правилами ст. 129 ГПК України слід покласти у повному обсязі на відповідача-1 Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив № 116 «Юпитер».

Керуючись ст.ст. 129, 269-270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2024 у справі № 904/660/24 скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати трудові відносини між ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив № 116 «Юпитер» (місце реєстрації: 49055, м. Дніпро, вул. Новокримська, 2-Б, ) припиненими з 15.01.2024 на підставі ч. 3 ст. 38 Кодексу законів про працю України та заяви ОСОБА_1 за власним бажанням через порушення роботодавцем законодавства про працю (систематична невиплата заробітної плати, примушування до виконання обов`язків голови правління шляхом не обрання нового голови правління кооперативу).

Зобов`язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (місце реєстрації: 49000, м. Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, буд. 75; ) здійснити державну реєстрацію змін до відомостей шляхом виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, з розділу «Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо» відомостей про ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), як керівника (голови правління) Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 116 «Юпитер» (місце реєстрації: 49055; м. Дніпро, вул. Новокримська, 2-Б; ).

Стягнути з Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив № 116 «Юпитер» (місце реєстрації: 49055, м. Дніпро, вул. Новокримська, 2-Б, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 6056,00 грн (Шість тисяч п`ятдесят шість гривень 00 копійок) судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив № 116 «Юпитер» (місце реєстрації: 49055, м. Дніпро, вул. Новокримська, 2-Б, ) на користь Державного бюджету України (Отримувач коштів: ГУК у Дн-кій обл/Шев.р/22030101, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37988155, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA2004628, Код класифікації доходів бюджету: 22030101) 9084,00 (Дев`ять тисяч вісімдесят чотири гривні 00 копійок) судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11.11.2024.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Т.А. Верхогляд

О.Г. Іванов