ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2024м. ХарківСправа № 922/2805/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Чабан А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємство "Харківські теплові мережі", м. Харків
до ОСОБА_1 , м. Харків
про стягнення 39985,99 грн.
за участю представників:

позивача - Підгорний Б.Б.

відповідача - Яровенко О.Ю.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (відповідач), згідно якої просило суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 40403,27 грн., де:

- заборгованість за невиконання зобов`язань за споживання теплової енергії без укладання договору в сумі 20278,98 грн., за період: жовтень 2019; листопад 2019; грудень 2019; січень 2020; лютий 2020; березень 2020; квітень 2020; жовтень 2020; листопад 2020; грудень 2020; січень 2021; лютий 2021; березень 2021; квітень 2021; жовтень 2021; листопад 2021 на р/р НОМЕР_1 в Філії Харківського обласного управління АТ Ощадбанк, МВФ 351823, ;

- заборгованість за невиконання зобов`язань за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії в сумі 19707,01 грн., за період: грудень 2021; січень 2022; лютий 2022; березень 2022; квітень 2022; жовтень 2022; листопад 2022; грудень 2022 на р/р НОМЕР_1 в Філії Харківського обласного управління АТ Ощадбанк, МВФ 351823, ;

- заборгованість за абонентську плату за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії в сумі 216,04 грн. за період: грудень 2021 - грудень 2022 на р/р НОМЕР_1 в Філії Харківського обласного управління АТ Ощадбанк, МВФ 351823, ;

- заборгованість за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності в сумі 201,24 грн. за період: липень 2022 грудень 2022 на р/р НОМЕР_1 в Філії Харківського обласного управління АТ Ощадбанк, МВФ 351823, .

Також, позивач просив суд покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. згідно ст. 129 ГПК України, зобов`язавши сплатити їх на п/р НОМЕР_1 в Філії Харківського обласного управління АТ Ощадбанк, МВФ 351823, .

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.08.2024 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засідання. Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду.

Відповідач 23.09.2024 за вх.№ 23864 надав відзив на позовну заяву, згідно якого просив суд відмовити у задоволенні позову КП "Харківські теплові мережі" у повному обсязі та судові витрати покласти на позивача.

Позивач 27.09.2024 за вх.№ 24336 надав відповідь на відзив, згідно якої просив суд зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 39985,99 грн., де:

- заборгованість за невиконання зобов`язань за споживання теплової енергії без укладання договору в сумі 20278,98 грн., за період: жовтень 2019; листопад 2019; грудень 2019; січень 2020; лютий 2020; березень 2020; квітень 2020; жовтень 2020; листопад 2020; грудень 2020; січень 2021; лютий 2021; березень 2021; квітень 2021; жовтень 2021; листопад 2021 на р/р НОМЕР_1 в Філії Харківського обласного управління АТ Ощадбанк, МВФ 351823, ;

- заборгованість за невиконання зобов`язань за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії в сумі 19707,01 грн., за період: грудень 2021; січень 2022; лютий 2022; березень 2022; квітень 2022; жовтень 2022; листопад 2022; грудень 2022 на р/р НОМЕР_1 в Філії Харківського обласного управління АТ Ощадбанк, МВФ 351823, .

При цьому у відповіді на відзив позивач зазначав, що відповідачем після подання позовної заяви здійснено часткову оплату заборгованості за абонентську плату по індивідуальному договору про надання послуги з постачання теплової енергії в сумі 216,04 грн., що свідчить про акцептування договору з боку відповідача з обов`язком оплати заборгованості за спожиту теплову енергію. Заборгованість відповідача за публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності сплачена відповідачем після подання позовної заяви в повному обсязі.

Відповідач 30.09.2024 за вх.№ 24425 надав письмові заперечення на відповідь позивача на відзив, згідно яких просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У підготовчому засіданні 30.09.2024, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про прийняття до розгляду клопотання позивача про зменшення позовних вимог та продовження розгляди справи з його урахуванням.

Таким чином, згідно позову позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 39985,99 грн., де:

- заборгованість за невиконання зобов`язань за споживання теплової енергії без укладання договору в сумі 20278,98 грн., за період: жовтень 2019; листопад 2019; грудень 2019; січень 2020; лютий 2020; березень 2020; квітень 2020; жовтень 2020; листопад 2020; грудень 2020; січень 2021; лютий 2021; березень 2021; квітень 2021; жовтень 2021; листопад 2021 на р/р НОМЕР_1 в Філії Харківського обласного управління АТ Ощадбанк, МВФ 351823, ;

- заборгованість за невиконання зобов`язань за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії в сумі 19707,01 грн., за період: грудень 2021; січень 2022; лютий 2022; березень 2022; квітень 2022; жовтень 2022; листопад 2022; грудень 2022 на р/р НОМЕР_1 в Філії Харківського обласного управління АТ Ощадбанк, МВФ 351823, .

Представник позивача у судовому засіданні 04.11.2024 просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні 04.11.2024 просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги у справі та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач є власником нежитлових приміщень 1-го поверху № 30-16, № 30-20, 30-21, 30-22 в житловому будинку літ. "А-5" загальною площею 41,0 кв.м. за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 161 (інформаційна довідка № 287229049 від 29.11.2021).

Постачання теплової енергії на потреби опалення у житлові будинки та об`єкти соціальної сфери позивач здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а постачання гарячої води - цілодобово.

Відповідно до розпоряджень Харківського міського голови в опалювальних сезонах 2019-2020; 2020-2021; 2021-2022 років позивач здійснював постачання теплової енергії у приміщення відповідача.

Факт споживання відповідачем теплової енергії на потреби опалення приміщення підтверджується актами про підключення опалення на початку опалюваних сезонів 2019-2020; 2020-2021; 2021-2022 та актами про відключення опалення наприкінці опалюваних сезонів. Крім того, факт споживання відповідачем теплової енергії за вказаний період також підтверджується актом обстеження системи теплоспоживання об`єкту № ВНОТ/7786 від 29.11.2021 та актом переддоговірного обстеження від 13.01.2022.

Відсутність письмового договору між сторонами не є підставою для несплати заборгованості за спожиту теплову енергію.

Згідно позову позивач вказує, що станом на подання позовної заяви по особовому рахунку відповідача (17600-9293) обліковується заборгованість за спожиту теплову енергію без укладання договору в сумі 20278,98 грн., яка утворилася за період: жовтень 2019; листопад 2019; грудень 2019; січень 2020; лютий 2020; березень 2020; квітень 2020; жовтень 2020; листопад 2020; грудень 2020; січень 2021; лютий 2021; березень 2021; квітень 2021; жовтень 2021; листопад 2021. Відповідачу направлялися рахунки-фактури, які сплачені не були.

Разом з цим суд зазначає, що на підставі ч. 5 ст. 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги, Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022) на офіційному сайті позивача: www.hts.kharkov.ua в мережі Інтернет 31.10.2021 було розміщено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі Договір - 1). Договір - 1 є публічним договором приєднання, який набрав чинності з 01.12.2021. Договір - 1 укладений з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором складається з:

- плати за послуги, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначено відповідно до законодавства;

- плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, нежитлові приміщення відповідача за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 161 розташовані в житловому будинку, починаючи з 01.12.2021, надання послуги з постачання теплової енергії відповідачу за цією адресою здійснювалося на підставі Договору - 1.

Відповідно до положень п. 51 Договору - 1, він набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності.

Відповідно до п. 4 Договору-1, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.

Тобто, факт отримання відповідачем послуги з постачання теплової енергії у опалювальних періодах 2021-2022; 2022-2023 є фактом приєднання відповідача до умов Договору - 1 (акцептування договору).

Факт отримання теплової енергії підтверджується актом про підключення опалення на початку опалюваних сезонів, а також, актом про відключення опалення наприкінці опалюваних сезонів.

Відповідно до п. 5 Договору - 1, виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Відповідно до п. 32 Договору - 1, плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Відповідно п. 30 Договору - 1, споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з плати за послугу, плати за абонентське обслуговування.

Згідно позову позивач вказує, що станом на подання позовної заяви по особовому рахунку відповідача (17601-9293) обліковується заборгованість по Договору - 1 за: спожиту теплову енергію на потреби опалення в сумі 19707,01 грн., яка утворилася за період: грудень 2021; січень 2022; лютий 2022; березень 2022; квітень 2022; жовтень 2022; листопад 2022; грудень 2022. Відповідачу направлялися рахунки-фактури, які сплачені не були.

Відповідно ч. 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з 01.07.2022 набрав чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності (Договір - 2), який укладається з урахуванням ст.ст. 11, 633, 634, 641, 642 ЦК України та опублікований на офіційному сайті позивача в мережі Інтернет - www.hts.kharkov.ua 01.06.2022.

Згідно положень пункту 30 Договору - 2, цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності.

Відповідно до п. 4 Договору - 2, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору), є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема шляхом оплати рахунка, отриманого від виконавця послуги, або фактичного отримання послуги.

У відповідності до п. 4 Договору - 1 (індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії), фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Відповідно п. 30 Договору - 1, споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з плати за послугу, плати за абонентське обслуговування.

Тобто, абонентське обслуговування є невід`ємною складовою договору про постачання теплової енергії.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем після подання позовної заяви здійснено часткову оплату заборгованості за абонентську плату по індивідуальному договору про надання послуги з постачання теплової енергії в сумі 216,04 грн. (платіжна інструкція № 0.0..1 від 20.09.2024, що свідчить теж про акцептування договору з боку відповідача з обов`язком оплати заборгованості за спожиту теплову енергію.

Щодо посилань відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, про те, що до матеріалів справи позивачем не надано коректного розрахунку за фактично відпущену теплову енергію, виконаного відповідно до вимог п. 23 Правил користування тепловою енергією, затвердженого постановою КМУ від 03.10. 2007 № 1198, п. 12 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведенням, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 № 630, суд зазначає, що дані посилання відповідача спростовуються матеріалами справи.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про теплопостачання", теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу, а споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Частиною 6 ст. 19 Закону України Про теплопостачання передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

У відповідності до ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. І такими діями є реальне постачання теплової енергії КП Харківські теплові мережі у приміщення відповідача та її отримання відповідачем.

Згідно ч. 3 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З огляду на фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, відсутність в матеріалах справи доказів у спростування заявлених позивачем вимог, перевіривши розрахунки позивача, суд визнає позовні вимоги позивача про стягнення 39985,99 грн. обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами, та такими, що не спростовані відповідачем.

Пункт 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України закріплює, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких с фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно із частиною першою статті 128 Господарського кодексу України, громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

За частиною першою статті 173 Господарського кодексу України зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

За положеннями статті 51 Цивільного кодексу України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до статті 52 Цивільного кодексу України, ФОП відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, частини восьмої статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18.

Отже, позивач, звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим судовий збір у розмірі 2422,40 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73-80, 86, 91, 120, 123, 129, 165, 178, 202, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , відомості про дату народження в матеріалах справи відсутні) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, , р/р НОМЕР_1 в Філії ХОУ АТ Ощадбанк, МФО 351823):

- заборгованість за невиконання зобов`язань за споживання теплової енергії без укладання договору в сумі 20278,98 грн., за період: жовтень 2019; листопад 2019; грудень 2019; січень 2020; лютий 2020; березень 2020; квітень 2020; жовтень 2020; листопад 2020; грудень 2020; січень 2021; лютий 2021; березень 2021; квітень 2021; жовтень 2021; листопад 2021;

- заборгованість за невиконання зобов`язань за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії в сумі 19707,01 грн., за період: грудень 2021; січень 2022; лютий 2022; березень 2022; квітень 2022; жовтень 2022; листопад 2022; грудень 2022 на р/р НОМЕР_1 в Філії Харківського обласного управління АТ Ощадбанк, МВФ 351823, ;

- 2422,40 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

Позивач: Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ідентифікаційний код 31557119).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , відомості про дату народження в матеріалах справи відсутні).

Повне рішення складено "14" листопада 2024 р.

Суддя А.М. Буракова

справа № 922/2805/24