ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

08 листопада 2024 року Справа № 915/1833/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Державного підприємства Адміністрація морських портів України (пр. Берестейський, 14, м. Київ, 01135, )

в особі Філії Дельта-лоцман Державного підприємства Адміністрація морських портів України (вул. Лягіна, 27, м. Миколаїв, 54017, )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство Нібулон (Каботажний спуск, 1, м. Миколаїв, 54002, )

про стягнення 2022519,05 грн.

за участі представників сторін:

від позивача: Табула О.М.

від відповідача: Сорокопуд І.В.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Миколаївської області звернулось Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Філії Дельта-лоцман Державного підприємства Адміністрація морських портів України з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство Нібулон про стягнення 2022519,05 грн, з яких: 1392890,05 грн основний борг (1379542,34 грн послуги служби регулювання руху суден та 13347,71 грн канальний збір); 103341,18 грн 3 % річних та 526287,82 грн інфляційні втрати.

Крім того, позивач просить суд: витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти на відповідача; витребувати у ТОВ СП Нібулон докази по кожній партії вантажу на кожній окремій баржі коносаменти, доручення на відвантаження експортних вантажів (SHIPPING ORDER), загальні декларації (General Declaration), суднові журнали, які ведуться на кожному буксирі та крановому судні (плавкрані).

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2023 справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/1833/23 та визначено головуючим у справі суддю Ржепецького В.О.

Ухвалою суду від 12.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 24 січня 2024 року о 10:50 год., клопотання позивача про витребування доказів задоволено, витребувано у ТОВ СП Нібулон докази по кожній партії вантажу на кожній окремій баржі, які зазначені у позовній заяві коносаменти, доручення на відвантаження експортних вантажів (SHIPPING ORDER), загальні декларації (General Declaration), суднові журнали, які ведуться на кожному буксирі та крановому судні (плавкрані).

18.12.2023 представником відповідача подано до господарського суду клопотання, яким відповідач просить суд розглядати справу за наявними в ній доказами (п.10 ст.81 ГПК України) оскільки ТОВ СП «НІБУЛОН» не має змоги надати витребувані документи з поважних причин.

Клопотання обґрунтовано посиланням на норми ч. 1 ст. 74, 80, 81 ГПК України та мотивовано тим, що подання одночасно 817 об`єднаних в одне провадження самостійних позовних вимог з одночасним перекладанням тягаря доказування з Позивача на Відповідача порушує принцип диспозитивності і рівності сторін. При цьому Позивач не навів жодного аргументу щодо необхідності витребування цих документів і що саме вони будуть доводити. Фізично є неможливим опрацювати 817 суднозаходів в кожному з яких зазначено по декілька суден і надати документи які за твердженням самого Позивача начебто будуть доводити правильність нарахування портових зборів отже нарахувавши їх без цих документів Позивач вже діяв неправомірно. ПРРС філії Дельта-лоцман здійснює регулювання руху суден та фіксацію руху суден. Отже Позивач самостійно може підтвердити рух заявлених в позові суден. До складу ДП «АМПУ» входить також МФ ДП «АМПУ», отже Позивач може самостійно надати документи що підтверджують його доводи і аргументи. Відповідно п.1.13 Наказу Міністерство морського флоту СРСР "Про затвердження нової форми суднового журналу та правил його ведення" від 28.12.1988 № 173 заповнені Суднові журнали зберігаються на судні 2 роки. Беручи до уваги що в позові заявлені операції, які відбувались в січні 2021, то відповідно сплив строк зберігання Суднових журналів. У матеріалах справи наявні квитанції ПРРС щодо руху суден, в яких зафіксовано факт входу/виходу в/з акваторії морпорту в частині Зовнішнього рейду.

Відповідачем звернуто увагу суду, що при нарахуванні портових зборів Суднові журнали не використовуються. Наказ МІУ №316 чітко регламентує яким чином обчислюються портові збори. Суднові журнали на баржах не ведуться, вони ведуться виключно на буксирах і крановому судні. Щодо Суднових журналів на буксири, то вони жодним чином не підтверджують наявність/відсутність вантажу оскільки в ньому записується життя судна (буксир, плавкран тощо), на яких в даній судовій справі вантаж не розміщений. Буксир не записує в судновий журнал обсяг та назву вантажу на буксируємому об`єкті.

27.12.2023 відповідачем подано до господарського суду відзив на позовну заяву.

Відповідач просить суд:

- відмовити у задоволенні позову у повному обсязі;

- продовжити строк надання відповідей на направлені ТОВ СП «НІБУЛОН» адвокатські запити та зазначає, що ТОВ СП «НІБУЛОН» не має змоги надати витребувані документи з поважних причин, в зв`язку з чим просить розглядати справу за наявними в ній доказами (п.10 ст.81 ГПК України).

29.12.2023 позивачем подано до суду відповідь на відзив.

Позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

09.01.2024 відповідачем подано до суду заперечення на відповідь на відзив, якими відповідач просить суд:

- роз`єднати позовні вимоги;

- відмовити у задоволенні позову у повному обсязі;

- продовжити, поновити строк подання процесуальних документів для ТОВ СП «НІБУЛОН»;

- продовжити строк розгляду справи та розглядати протягом часу достатнього для з`ясування всіх обставин справи.

Клопотання обґрунтовано посиланням на ч. 6 ст. 173 ГПК України та мотивовано тим, що в позові об`єднано 817 самостійних суднозаходів за період з 01.01.2021 по 30.06.2021. ДП «АМПУ» порушено правило об`єднання позовних вимог оскільки заявлені в позові 2 самостійних види зборів, які мають відмінні один від одного підстави виникнення. Кожне нарахування по 817 рахункам (суднозаходам) розглядається самостійно і не є пов`язаними між собою ні підставою виникнення (судна здійснювали суднозаходи в різні дати та з різною метою) ні доказами (на кожне судно, суднозахід оформлюються самостійні документи та окремий рахунок). В позові заявлені вимоги щодо стягнення з ТОВ СП «НІБУЛОН» канального збору (портовий збір Наказ МІУ №316) та Тариф на послуги з регулювання руху суден (Наказ МІУ №966), які не є похідними вимогами один від одного. Нарахування здійснювалось різним суднам ТОВ СП «НІБУЛОН» (баржі, буксири, кранове судно) при заходженні цих суден (прибуття та вибуття) на зовнішній рейд Миколаївського морського порту (Очаків) в різні періоди. Таке значне об`єднання справ порушує принцип рівності сторін і право Відповідача на захист своїх інтересів, оскільки аналіз всіх 817 суднозаходів та перевірка правильності обчислення розрахунків є неможливим протягом 5 днів встановлених судом в ухвалі від 12.12.2023, на які припадають новорічні та Різдвяні свята.

12.01.2024 позивачем подано до суду додаткові пояснення та заперечення проти заявленого відповідачем клопотання про роз`єднання позовних вимог.

Зокрема, посилаючись на ст. 2, ч. 1, 6 ст. 173 ГПК України позивач зазначає, що не розділяє позовні вимоги, адже просить стягнути з відповідача дебіторську заборгованість у певній сумі, що виникла за послуги надані у першому кварталі 2021 року. Позивач вважає, що відповідач помиляється щодо того, що існує порушення правил об`єднання позовних вимог через те, що заявлено два різні видів зборів. Збір за послуги служби регулювання суден та канальний збір нараховуються за один і той же прохід судна і за таких обставин роз`єднання позовних вимог є неможливим, адже в кожному провадженні буде розглядатись одне й те саме. Канальний збір та збір за послуги регулювання руху суден зазначені в одному рахунку і надання послуг підтверджується тими ж самими квитанціями СРРС, які зазначені в додатку до рахунку. Більш того, суть позицій сторін зводиться до трактування норм права і навіть, якщо б в цьому процесі була заявлена заборгованість за рік, це нічого б не змінило в процесуальних документах сторін. Предмет спору: стягнення заборгованості з канального збору та збору за послуги за послуги з регулювання руху суден за 1 півріччя 2021. Суть спору: ДП «АМПУ» відносить судна відповідача до групи А, ТОВ СП «Нібулон» вважає, що його судна, це група Е. ДП «АМПУ» на це додатково зауважує, що судна групи Е, що здійснюють комерційні вантажні рейси також відносяться до групи А.

14.01.2024 відповідачем подано до суду клопотання про залишення без розгляду додаткових пояснень у справі від 12.01.2024.

Посилаючись на корми ст.118, 161 ГПК України відповідач зазначає, що строк для подання пояснень і міркувань сплив для ДП «АМПУ» 01.01.2024. Крім того, ДП «АМПУ» скористалось своїм правом подання пояснень і міркувань шляхом викладення їх в заявах по суті справи виклавши їх у відповіді на відзив, яка подана до Електронного суду 29.12.2023. Відповідно ч.2 ст.161 ГПК України правом подавати пояснення наділені виключно треті особи (пояснення третьої особи щодо позову або відзиву), в той час як ДП «АМПУ» є позивачем.

18.01.2024 представником позивача подано до суду заперечення на клопотання.

Позивач просить суд відмовити у задоволені клопотання відповідача.

Заперечення обґрунтовано тим, що 12.01.2024 позивачем подано заперечення проти заявленого клопотання про роз`єднання позовних вимог та пояснення до заперечень. Строку для подання пояснень та заперечень проти заявленого клопотання ГПК України та ухвалою суду не встановлено, але це є безумовним правом сторони, передбаченим ст. 42 ГПК України. Очевидно, що ДП «АМПУ» має право заперечувати проти клопотання про роз`єднання позовних вимог, а також надати додаткові пояснення з питань, що були порушені відповідачем у запереченнях на відповідь на відзив. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

24.01.2024 судове засідання у справі № 915/1833/23, призначене на 24 січня 2024 року о 10:50 год. не відбулося, оскільки протягом часу, визначеного судом для проведення даного засідання у Миколаївській області тривала повітряна тривога.

Ухвалою від 26.01.2024 підготовче засідання у справі призначено на 21 лютого 2024 року об 11:30 год.

Судове засідання у справі № 915/1833/23, призначене на 21 лютого 2024 року об 11:30 не відбулося, оскільки протягом часу, визначеного судом для проведення даного засідання у Миколаївській області тривала повітряна тривога.

Ухвалою суду від 22.02.2024 судове засідання у справі призначено на 20 березня 2024 року о 10:30 год.

19.03.2024 представником відповідача подано до суду клопотання, яким відповідач просить суд:

- в порядку ч.4 ст.74 ГПК України витребувати у ДП «АМПУ» оригінали Заявок ТОВ СП «НІБУЛОН», як портового оператора, про терміни готовності вантажних партій під навантаження, Заявок на лоцманське проведення від морського агента Delta Maritime Agency за період з 01.01.2020 по 01.07.2020;

- долучити до матеріалів справи Заявки на лоцманське проведення від морського агента Delta Maritime Agency в яких зазначено портового оператора та позови ДП «АМПУ» в яких юридична особа - Позивач визнає обставини та факти щодо здійснення на Зовнішньому рейді довантаження великотонажного судна ТОВ СП «НІБУЛОН» саме в статусі портового оператора. Поновити строки в зв`язку з тим що офіс ТОВ СП «НІБУЛОН» знаходиться в м.Миколаєві і внаслідок військової агресії РФ всі документи були вивезені по різних філіях з метою уникнення пошкодження. Зміст аналогічних Заявок досліджувався вже під час розгляду іншої справи по суті а можливості їх подання разом з Відзивом або Запереченнями перешкоджала значна кількість суднозаходів заявлених в позові одночасно та фактичне подання МФ ДП «АМПУ» цих документів вже під час військової агресії в 2023 році (справа №915/1028/23, 915/146/24). А в даному випадку ДП «АМПУ» ухиляється від їх надання на адвокатський запит.

Ухвалою від 20.03.2024 суд постановив: продовжити ТОВ СП Нібулон строк, встановлений ухвалою суду від 12.12.2023 для надання витребуваних доказів, зокрема: коносаментів, доручень на відвантаження експортних вантажів (SHIPPING ORDER), загальних декларацій (General Declaration) до 11.04.2024; у задоволенні клопотання ТОВ СП Нібулон, яке викладено у п. 2 прохальної частини відзиву відмовити; у задоволенні клопотання ТОВ СП Нібулон про роз`єднання позовних вимог, яке міститься у запереченнях на відповідь на відзив від 09.01.2024 відмовити; у задоволенні клопотання ТОВ СП Нібулон від 14.01.2024 про залишення без розгляду додаткових пояснень у справі від 12.01.2024 відмовити; продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів; підготовче засідання у справі відкласти на 12 квітня 2024 року об 11:30 год.

08.04.2024 позивачем подано до суду заперечення проти заявленого клопотання про долучення до матеріалів справи заявок на лоцманське проведення та заявок про готовність партії зернових.

Заперечення позивача обґрунтовано посиланням на норми п. 7, 11, 12 ч. 1 ст. 1, ст. 6 Закону України Про морські порти України, положення підпункту 7 пункту 4 Порядку ведення Реєстру морських портів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 р. № 496 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2021 р. № 1303) та мотивовано тим, що свою діяльність як портового оператора щодо вантажів ТОВ СП Нібулон здійснює лише в тих місцях, які зазначені в Реєстрі на вантажному терміналі ТОВ СП НІБУЛОН, який розташований за адресою: м. Миколаїв, Каботажний спуск, 1. Всі вантажні операції, що здійснюються суднами ТОВ СП Нібулон на рейді порту Миколаїв для цілей нарахування збору за послуги СРРС та канального збору є операціями, які віднесено до категорії: вантажні судна, що заходять для виконання вантажних операцій та плавучі споруди група А; це операції суб`єкта господарювання, що здійснює оптову торгівлю зерном на виконання зовнішньоекономічного контракту (поставка) та доставляє товар (зерно) на борт іноземного судна та перевантажує його на борт цього судна зі своїх барж, за допомогою своїх плавкранів. Вказані рейси є комерційними, оскільки ці дії відповідач здійснює з метою одержання прибутку. А відтак судна відповідача віднесено до групи А в будь-якому випадку. Будь-які судна, що заходять для виконання вантажних операцій відносяться до групи А для цілей стягнення збору за послуги СРРС та канального збору, в тому числі судна портового флоту.

На думку позивача, штампи відповідача на заявках та нормативно-правові акти дозволяють зробити висновок, що як портовий оператор в рамках виконання вантажних операцій відповідач діє в межах свого терміналу. Судна відповідача не звільняються від зборів, коли отримують послуги СРРС з зоні дії ЦРРС, рухаючись на рейд порту чи у зворотному напрямку для виконання вантажних операцій. Як приклад, судна відповідача були б віднесені до суден портофлоту при отримані послуг СРРС, послуг з безпечного проходження каналами, якби рухались в зоні дії СРРС, каналами та отримали відповідні послуги при супроводжені суден на вхід/вихід з порту (портове буксирування), при доставці комісії чи лоцманів на судна. Тобто коли вони заходять/виходять в/з порт/у не для виконання вантажних операцій, а здійснюючи функції забезпечення безпеки мореплавства.

ДП АМПУ заперечує проти приєднання до матеріалів справи наданих відповідачем документів, оскільки вони не підтверджують тих обставин, на які посилається відповідач обґрунтовуючи їх приєднання до матеріалів справи та з цих одиничних документів не можливо встановити жодних обставин, що мають значення для розгляду справи, а отже це не є доказами в розумінні ГПК України. А посилання відповідача на вивезення цих та інших документів з офісу, розташованого у м. Миколаїв у зв`язку з військовою агресією РФ не є обґрунтованим поясненням неможливості надання повного комплексу документів, що були витребувані судом ухвалою про відкриття провадження у справі, оскільки на підставі цих документів ведеться бухгалтерський облік, і вони точно є в наявності у відповідача, особливо враховуючи, що послуги не оплачені і щодо цієї заборгованості існує судовий спір.

12.04.2024 судове засідання у справі № 915/1833/24 не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого у справі судді у відрядженні.

Ухвалою від 15.04.2024 судове засідання у справі призначено на 10 травня 2024 року о 11:00.

02.05.2024 позивачем подано до суду додаткові пояснення у справі.

Позивач просить долучити до матеріалів справи документи, які підтверджують факт здійснення суднами відповідача на рейді порту вантажних операцій з навантаження іноземних суден.

Позивач зазначає, що при експорті зернових культур ТОВ СП Нібулон навантажує великотоннажні судна на зовнішньому рейді морського порту Миколаїв, який розташований в районі банки Трутаєва та входить до меж акваторії морського порту Миколаїв, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 22.10.2008 № 934 Про межі акваторії морського порту Миколаїв (далі зовнішній рейд, РД ММП). У справі № 915/1833/23 розглядається період перше півріччя 2021, за який відповідачу були надані послуги СРРС та послуги з безпечного проходження каналами при здійсненні комерційних вантажних рейсів з навантаження ряду іноземних суден. Всього за період 1 півріччя 2021 року було завантажено суднами відповідача 33 іноземні судна і документи по кожному з них додаються до цієї заяви.

07.05.2024 представником відповідача подано суду клопотання про роз`єднання позовних вимог.

Клопотання обґрунтовано посиланням на судову практику у подібних справах, зокрема в постанові Одеського апеляційного господарського суду від 17.08.2017 у справі № 915/713/17 та мотивовано тим, що стягнення портових зборів відносно різних 33 суден є окремим предметом спору по кожному з них, та як вбачається з матеріалів справи, відносно кожного з них подані різні не пов`язані між собою докази в значній кількості, дослідження яких може зайняти великий проміжок часу.

Ухвалою від 10.05.2024 суд постановив: клопотання ТОВ СП Нібулон від 19.03.2024 в частині витребування доказів залишити без задоволення; підготовче засідання у справі відкласти на 19 червня 2024 року о 10:30 год.

19.06.2024 представником відповідача подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату оскільки 17.06.2024 ТОВ СП Нібулон направлено ДП АМПУ лист з пропозицією про врегулювання спору мирним шляхом.

Ухвалою суду від 19.06.2024 суд постановив: клопотання ТОВ СП Нібулон про відкладення розгляду справи задовольнити, підготовче засідання у справі відкласти на 30 серпня 2024 на 11.30 год.

Ухвалою суду від 30.08.2024 суд постановив: клопотання ТОВ СП Нібулон про відкладення розгляду справи задовольнити, підготовче засідання у справі відкласти на 02 жовтня 2024 року об 11:00 год.

02.10.2024 підготовче засідання у справі не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого у справі судді у щорічній плановій відпустці.

Ухвалою суду від 07.10.2024 суд постановив: підготовче засідання у справі призначити на 08 листопада 2024 року об 11:00 год.

30.10.2024 представником позивача до суду подані додаткові пояснення у справі з відповідними додатками, згідно переліку заяви, в яких представник зазначає, що вантажні операції на зовнішньому рейді морського порту Миколаїв здійснювалися як допоміжний вид діяльності, пов`язаною з перевезенням вантажів водним транспортом на виконання основного виду діяльності оптова торгівля зерном, а відповідач відноситься до підприємств, продукція та/або сировина яких транспортується територією та акваторією порту. Вважає позовні вимоги обґрунтованими та просить задовольнити позов в повному обсязі.

30.10.2024 представником позивача до суду подано заперечення на клопотання (заяву) про роз`єднання вимог.

Зокрема, посилаючись на ст. 2, ч. 1, 6 ст. 173 ГПК України позивач зазначає, що не розділяє позовні вимоги, заперечує щодо заявленого клопотання, та вважає, що роз`єднання позовних вимог у даній справі, шляхом виділення декількох об`єднаних вимог в самостійне провадження с недоцільним. Суть спору: ДП «АМПУ» відносить судна відповідача до групи А, ТОВ СП «Нібулон» вважає, що його судна, це група Е. ДП «АМПУ» на це додатково зауважує, що судна групи Е, що здійснюють комерційні вантажні рейси також відносяться до групи А. Вважає позовні вимоги пов`язані між собою підставою виникнення, поданими доказами і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів. При цьому об`єднання аналогічних позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.

08.11.2024 представником відповідача до суду подані заперечення на зміст додаткових пояснень позивача від 30.10.2024 з відповідними додатками, згідно переліку.

Відповідач проти змісту доводів і аргументів позивача, викладених у додаткових поясненнях заперечує з наступних підстав:

- позивач визнає що рахунки обчислені «баржебуксирному складу суден» як єдиній одиниці відповідно абз.5 п.1.5 Наказу МІУ №316, абз.5 п.1.2 Наказу МІУ №966 (зміст рахунків), однак при наведені подальших тверджень надає протилежні хибні твердження і досліджує попередні/подальші переміщення окремих елементів зі складу даної єдиної одиниці «баржебуксирного складу суден» в складі інших «баржебуксирних складів суден» при виконанні ними інших непов`язаних між собою рейсів. Підставою таких тверджень є підміна «термінів» з боку позивача, який замість «вантажна операція», «вантажний комерційний рейс» застосовує визначення «каботажне перевезення» (ст.73 КТМ України), яке в тексті Наказів МІУ №316, №966 не міститься;

- многократна і системна помилка в прочитанні Додатку №1 в супереч загального тексту і змісту всіх Груп та власною інтерпретацією (шляхом виділення жирним шрифтом) незважаючи на фактичну лінгвістичну побудову Групи Е, яка підтверджена лінгвістичною експертизою НАН України. Правила Українського правопису не містять виключень та окремих можливостей для тих осіб що вміють користуватись функцією «Полужирний (Ctrl+B);

- незгода з висновками Об`єднаної палати Верховного суду у справі №915/400/20 та

змістом мирових угод укладених за участі ДП «АМПУ» в особі філії «Дельта-лоцман» в яких прохід портофлоту по БДЛК, ХМК не змінює їх кваліфікацію групи Е на інші групи;

- в тексті пояснень застосовано підміну термінів «порт» на «акваторія» або «вихід з порту» на «вихід з акваторії». Так, «вихід з порту» це процедура яка оформлюється капітаном морського порту в той же час «вихід з однієї із ділянок водного простору, який є складовою частиною Акваторії порту» не є «виходом з порту». Правилами надання послуг в морських портах передбачено надання послуг в порту, морських терміналах, акваторії та на підходах до порту. Так, ст.229 КТМ України «портове буксирування» включає буксирування на підходах до порту, в портових водах;

- представник ДП «АМПУ» сам «вигадав» послідовність застосування Груп А, Б, В, Г, Д, Е в Додатку 1 до Наказу №316, №966 ігноруючи роз`яснення розробника наказу №316 що до Групи Е віднесені судна задіяні в завантаженні на рейдах та ігноруючи висновки ОП ВС що судна портового оператора/оператора терміналу, які задіяні в його технологічних операціях з завантаження морського іноземного судна на зовнішньому рейді. В додаткових поясненнях представник ДП «АМПУ» наполягає щоб суди всупереч висновків ОП ВС застосували його «власно вигадану» концепцію застосування нормативного акту ( «Група Е остання група у Додатку 1 та має назву «Інші судна», що свідчить про застосування групи Е у випадку, коли судно не може бути віднесено до жодної з інших груп»). Представником ДП «АМПУ» проігноровано що спеціальна норма права має пріоритет в застосуванні перед загальною нормою, отже якщо розробник нормативного акту врегулював що судна портофлоту відносяться до Групи Е то застосовується саме ця Група Е а не лотерея між А, Б, В, Г, Д, Е.

08.11.2024 представником відповідача до суду подано клопотання про залишення додаткових пояснень позивача у справі від 30.10.2024 без розгляду та повернення матеріалів заявнику.

В клопотанні зазначає, що строк для подання пояснень і міркувань сплив для ДП «АМПУ» 01.01.2024. Крім того ДП «АМПУ» скористалось своїм правом подання пояснень і міркувань шляхом викладення їх в заявах по суті справи, виклавши їх у відповіді на відзив, яка подана до Електронного суду 29.12.2023. Також, звертає увагу на те, що відповідно ч.2 ст.161 ГПК України правом подавати пояснення наділені виключно треті особи (пояснення третьої особи щодо позову або відзиву), в той час як ДП «АМПУ» є позивачем. З посиланням на ст. 118 ГПК України просить залишити додаткові пояснення позивача без розгляду.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

У судовому засіданні представник позивача вважає недоцільним роз`єднання позовних вимог, клопоче про долучення до справи додаткових пояснень та доказів. Представник відповідача у судовому засіданні просила розгляд клопотання роз`єднання позовних вимог розглядати після встановлення всіх обставин справи, доводи, викладені в клопотанні підтримала, клопоче про долучення до справи додаткових пояснень, зазначає про триваючі обставини врегулювання даного спору мирним шляхом.

В результаті встановлення господарським судом обставин справи, представник позивача клопоче про оголошення перерви в судовому засіданні.

На підставі ст. 233 ГПК України, судом оголошено про підписання вступної та резолютивної частин ухвали.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 статті 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до п. 1, 2, 4, 5 ч. 3 ст. 2 ГПК України, основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність.

Розглядаючи дану справу на предмет підготовки до розгляду по суті, господарський суд відповідно до наведених засад господарського судочинства виходить з такого.

Стосовно клопотань сторін про долучення до матеріалів справи пояснень, а також клопотання відповідача про залишення без розгляду відповідного клопотання позивача, господарський суд наводить такі міркування.

Відповідно до ч. 5 ст. 161 ГПК України, суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Господарський суд відзначає, що викладені позивачем та відповідачем у письмових твердження містять твердження, необхідні для встановлення предмету позову та обсягу доказування, мають на меті сприяння у встановленні як дійсних обставин справи так і процесуальних позицій сторін, щодо низки спірних обставин виникнення спору, а відтак господарський суд, враховуючи комплексність предмету даного спору та значення його справедливого вирішення для сторін, не вбачає підстав для обмеження останніх у доведенні належних обставин протягом строку підготовчого провадження. Відтак, у відповідності до положень ч. 5 ст. 161 ГПК України, господарський суд дозволяє сторонам подати: Позивачеві Додаткові пояснення від 30.10.2024, Відповідачеві Заперечення від 08.11.2024.

Враховуючи наведені обставини, а також те, що пояснення позивача не є заявою по суті справи та господарським судом не було встановлено строку для їх подання, господарським судом не встановлено підстав, визначених ст. 118 ГПК України для залишення без розгляду клопотання позивача від 30.10.2024, тому твердження клопотання від 08.11.2024 визнаються судом необґрунтованими, відтак в його задоволенні суд відмовляє.

Згідно приписів ч. ч. 1, 2 ст.177 ГПК України, завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Частиною 3 ст. 177 ГПК України встановлено, що підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Суд зазначає, що згідно з приписами ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту, з урахуванням основних засад (принципів) господарського судочинства, встановлених ст. 2 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи, що як витікає з пояснень сторін, обставини наявності у сторін наміру на вирішення даного спору мирним шляхом, про які було зазначено представником Відповідача в попередньому судовому засіданні сторонами не спростовуються, отже суд констатує відсутність в діях сторін ознак зловживання процесуальними правами в цій частині. Надавши оцінку твердженням представників сторін в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе задовольнити усне клопотання позивача, відкласти розгляд справи на іншу дату та провести розгляд справи у розумний строк з метою виконання завдань підготовчого провадження, зокрема, встановлення обставин можливості врегулювання спору між сторонами мирним шляхом, наявності (відсутності) підстав для роз`єднання позовних вимог, встановлення дійсного предмету спору та процесуальних позицій сторін щодо останнього, належного обсягу доказів тощо.

При цьому судом враховано положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Однак, Конвенція в першу чергу також гарантує процесуальну справедливість розгляду справи, а вже потім дотримання розумного строку, що на практиці розуміється як змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece (Star Cate Epilekta Gevmata та інші проти Греції) (dйc.)). Справедливість проваджень завжди оцінюється їх розглядом узагалом для того, щоб окрема помилка не порушувала справедливість усього провадження (Miroпubovs and Others v. Latvia (Миролюбов та інші проти Латвії), § 103).

З огляду на практику ЄСПЛ, суд не вправі допустити юридичну помилку виключно з метою дотримання розумного строку розгляду справи, так як в такому разі не буде досягнуто завдання господарського судочинства, а рішення суду не буде відповідати критеріям законності.

Так, ідея справедливого судового розгляду включає основоположне право на змагальні провадження.

Бажання економити час і прискорити провадження не обґрунтовує невиконання такого фундаментального принципу, як право на змагальні провадження (Niderцst-Huber v. Switzerland (Нідерьост-Хубер проти Швейцарії), § 30).

В той же час обґрунтованість тривалості проваджень повинна бути оцінена з урахування наступних критеріїв, заснованих практикою Суду: складність справи, внесок заявника і відповідних органів влади, а також предмет спору (Comingersoll S.A. v. Portugal [GC] (Комінгерсоль проти Португалії) [ВП]; Frydlender v. France [GC] (Фрайдлендер проти Франції) [ВП], § 43; Sьrmeli v. Germany [GC] (Сюрмелі проти Німеччини) [ВП], § 128).

Складність справи стосується як фактичної, так і правової сторони (Katte Katte Klitsche de la Grange v. Italy (Катте Клітше де ла Грандж проти Італії), § 55; Papachelas v. Greece [GC] (Папахелас проти Греції) [ВП] § 39). Вона може стосуватись, наприклад, втручання декількох сторін у справу (H. v. the United Kingdom (Х. проти Сполученого Королівства), § 72), або різноманітних доказів, що мають бути досліджені (Humen v. Poland [GC] (Гумен проти Польщі) [ВП], § 63). Складність національних проваджень маже виправдати їх тривалість (Tierce v. San Marino (Тьєрс проти Сан-Марино), § 31).

Держави-учасниці мають організувати правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, що стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного терміну (Scordino v. Italy (Скордіно проти Італії) (no. 1) [ВП], § 183, і Sьrmeli v. Germany (Сюрмелі проти Німеччини) [ВП], § 129).

Відповідно до приписів ч. ч. 1-2 ст. 120 ГПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Керуючись ст. 46, 120, 161, 177, 182, 185, 186, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні клопотання ТОВ СП Нібулон від 08.11.2024 - відмовити.

2. Підготовче засідання у справі відкласти на 29 листопада 2024 року о 10:30 год.

Засідання відбудеться за адресою: м. Миколаїв, вул. Олексія Вадатурського, 14.

3. Повідомити сторін про дату, час та місце проведення судового засідання.

4. Враховуючи неможливість забезпечення на даний час безпеки проведення судових засідань, РЕКОМЕНДУВАТИ учасникам справи:

- утриматися від безпосередньої участі в судовому засіданні;

- використовувати можливості відеоконференцзв`язку для участі в судовому засіданні поза приміщенням суду.

5. Ухвалу направити сторонам.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.11.2024.

Суддя В.О.Ржепецький