СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
07 листопада 2024 року м. Харків Справа № 922/1018/24
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Здоровко Л.М.,
за участі секретаря судового засідання Борсук В.Б.,
за апеляційною скаргою Приватного підприємства «ОСАН» (вх.№2039) на рішення Господарського суду Харківської області від 14.08.2024 (рішення ухвалено суддею Новіковою Н.А. в приміщенні Господарського суду Харківської області 14.08.2024 о 14:24, повний текст складено 20.08.2024) у справі №922/1018/24
про стягнення 4030918,09 грн.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 22.10.2024 апеляційну скаргу Приватного підприємства «ОСАН» залишено без задоволення, рішення Господарського суду Харківської області 14.08.2024 у справі №922/1018/24 залишено без змін.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2024 призначено розгляд заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «НАТУР+» адвоката Кушніра Романа Юхимовича про ухвалення додаткового рішення у справі №922/1018/24 на 07.11.2024, встановлено Приватному підприємству «ОСАН» строк для надання заперечень щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «НАТУР+» про ухвалення додаткового рішення до 06.11.2024.
04.11.2024 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «НАТУР+» надійшла заява про розгляд справи без його участі.
05.11.2024 від Приватного підприємства «ОСАН» надійшли заперечення щодо включення до складу судових витрат, витрат позивача на професійну правничу допомогу, у яких відповідач просив відмовити у задоволенні заяви представника позивача. Відповідач вважає, що заявлена сума витрат позивача на професійну правничу допомогу є надмірною, апеляційне провадження, що розглядалось, не було складним та не потребувало витрачення тривалого часу, адже відбулось всього за одне засідання в режимі відеоконференції.
У судове засідання учасники справи не з`явилися.
Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «НАТУР+» адвоката Кушніра Романа Юхимовича про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів зазначає таке.
У статті 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно із частиною 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частина 5 статті 129 ГПК України передбачає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 ГПК України).
За змістом статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.
Колегія суддів враховує, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
Отже, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Як свідчать матеріали справи, 10.09.2024 між фізичною особою-підприємцем Кушніром Романом Юхимовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «НАТУР+» укладено договір про надання юридичних послуг №1009/2024 (далі договір), відповідно до умов якого виконавець приймає на себе зобов`язання щодо надання замовникові наступних послуг правової допомоги у формах: консультацій, нормативно-правового обґрунтування позиції замовника, підготовка відзиву на апеляційну скаргу, інших процесуальних документів, представництво інтересів в Східному апеляційному господарському суді в судовій справі за апеляційною скаргою Приватного підприємства «ОСАН» на рішення Господарського суду Харківської області від 14.08.2024 у справі №922/1018/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НАТУР+» до Приватного підприємства «ОСАН» про стягнення 4030918,09 грн.
Відповідно до п. 1.3. договору права, якими виконавець наділяється для представництва замовника у суді, визначаються окремою довіреністю, яка видається замовником.
Замовник, після підписання договору може сплатити виконавцеві, вказану в п. 4.1. суму чи частину вказаної суми наперед, згідно виставленого виконавцем рахунку (п.4.2. договору).
Відповідно до п. 4.3. договору остаточна оплата здійснюється не пізніше 5 днів з моменту підписання акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок виконавця.
Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2024 (п. 7.1. договору).
У вказаному акті сторони погодили, що виконавець роботу (послуги) виконав якісно, у повному обсязі, а замовник роботу (послуги) прийняв, скарг до якості та об`єму не має.
Тож, як вбачається зі змісту договору та акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) сторонами погоджено фіксований розмір обчислення гонорару.
Інтереси позивача в суді апеляційної інстанції представляв адвокат Кушнір Роман Юхимович на підставі довіреності від 22.03.2024, відповідно до якої ТОВ «НАТУР+» уповноважило адвоката Кушніра Романа Юхимовича, зокрема, представляти інтереси довірителя в господарських судах всіх інстанцій з правом подавати необхідні документи, заяви, клопотання, відзиви, заперечення, пояснення та інші документи за своїм підписом, а також виступати в господарських судах всіх інстанцій. Зі змісту довіреності вбачається, що вона видана на строк до 31.12.2026.
Дослідивши подані представником позивачем докази, колегія суддів зазначає таке.
Також адвокатом Кушнір Р.Ю. було прийнято участь у судовому засіданні в режимі відеоконфенціїї 22.10.2024, тривалість якого складала приблизно півгодини.
Отже, в ході розгляду апеляційної скарги Приватного підприємства «ОСАН» на рішення Господарського суду Харківської області від 14.08.2024 у справі №922/1018/24 представник позивача фактично виконав дії спрямовані на підготовку відзиву на апеляційну скаргу та участь у судовому засіданні.
Колегією суддів враховується, що предметом спору було стягнення коштів у загальній сумі 4030918,09грн.
Проте, суд вважає, що за своїм характером дана справа не була складною за своїм характером, а її розгляд в суді апеляційної інстанції, з урахуванням сформованості правової позиції позивача ще під час її розгляду у суді першої інстанції, не потребував витрат значної кількості часу.
Встановлення судом тих обставин, що рівень складності справи не вимагав значного обсягу правничої допомоги, в тому числі такого обсягу, який зазначений адвокатом в акті виконаних робіт (надання послуг), є підставою для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з іншої сторони. Відповідний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 550/936/18.
Згідно із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 30.01.2023 у cправі № 910/7032/17, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18, від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19, у додатковій постанові Верховного Суду від 15.11.2022 у справі № 873/29/22 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Водночас, у судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, від 11.02.2021 у справі №920/39/20.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 ГПК України,
В іншій частині заяви відмовити.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст додаткової постанови складений 14.11.2024.
Головуючий суддя О.О. Крестьянінов
Суддя Я.О. Білоусова
Суддя Л.М. Здоровко