ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"11" листопада 2024 р.м. Одеса № 916/3560/24

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

розглянувши матеріали справи № 916/3560/24

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ),

до відповідачів:

1) Кооперативу садоводів та індивідуального дачного будівництва «Лагуна» (67772, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт Затока, Лиманський курортний район; ),

2) Державного реєстратора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Швець Наталії Вікторівни ( 54020, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. 8 Березня, буд. 107 ),

3) Державного реєстратора виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Петрова Л.О. ( 67700, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Михайлівська, буд. 56 )

про визнання недійсними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Кооперативу садоводів та індивідуального дачного будівництва "Лагуна" (відповідач-1), Державного реєстратора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Швець Наталії Вікторівни (відповідач-2) та Державного реєстратора виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Петрова Л.О. (відповідач-3), в якому просить суд:

1) визнати недійсним та скасувати рішення Загальних зборів членів Кооперативу садоводів та індивідуального дачного будівництва «Лагуна», оформлене протоколом від 01.02.2019 року № 2;

2) визнати недійсним та скасувати рішення зборів уповноважених представників Кооперативу садоводів та індивідуального дачного будівництва "Лагуна", оформлене протоколом від 07.06.2022 року, зареєстроване в Реєстрі за №№ 3050, 3051, що стало підставою для вчинення реєстраційної дії від 24.06.2022 № 019001072, вчиненої державним реєстратором Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Швець Н.В.;

3) визнати недійсним та скасувати рішення зборів уповноважених представників Кооперативу садоводів та індивідуального дачного будівництва "Лагуна", оформлене протоколом від 03.06.2023 року, зареєстроване на підставі рішення державного реєстратора від 08.12.2023 № 025001072, державний реєстратор виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Петрова Л.О.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.08.2024 (суддя В.В. Литвинова) позовну заяву ОСОБА_1 і додані до неї документи повернуто без розгляду. Відмовлено у відкритті провадження у справі щодо відповідача-2 (державного реєстратора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Швець Наталії Вікторівни) та відповідача-3 (державного реєстратора виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Петрова Л.О.).

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.10.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Господарського суду Одеської області від 19.08.2024 у справі №916/3560/24 скасовано, позовну заяву ОСОБА_1 передано Господарському суду Одеської області для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

07.11.2024 суддею Литвиновою В.В. заявлено самовідвід від розгляду справи № 916/3560/24, про що постановлено відповідну ухвалу.

Розпорядженням керівника апарату суду від 07.11.2024 призначено повторний автоматичний розподіл справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи № 916/3560/24 визначено суддю Волкова Р.В.

Абз. 2 ч. 7 ст. 174 ГПК України визначено, що у разі скасування ухвали про повернення позовної заяви та направлення справи для продовження розгляду, суд не має права повторно повертати позовну заяву.

Водночас суд зазначає про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Відповідачем-2 та відповідачем-3 у позовній заяві визначено державних реєстраторів, а саме:

- державного реєстратора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Швець Наталію Вікторівну;

- державного реєстратора виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Петрову Л.О.

Позивач вказав адресу відповідача-2 - 54020, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. 8 Березня, буд. 107 , а також його РНОКПП - НОМЕР_2 .

Реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) може мати лише фізична особа та такий номер складається із десяти цифр. Відтак, такий РНОКПП як 43315529 не належить жодній фізичній особі.

Водночас, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Реєстр) ідентифікаційний код 43315529 належить юридичній особі, яка має назву «Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса)». Адресою цієї юридичної особи згідно даних Реєстру є: 49005, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пр. Яворницького Дмитра, буд. 21а.

Аналогічними є обставини щодо відповідача-3, реєстраційним номером облікової картки платника податків якого позивач зазначив наступний: 04056799. Втім, такий РНОКПП не належить жодній фізичній особі.

Разом з тим, згідно даних Реєстру ідентифікаційний код 04056799 належить юридичній особі, яка має назву «Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради».

Тобто, позивачу слід визначитися кого саме він зазначає у якості відповідача-2 та відповідача-3:

- якщо це юридичні особи, то необхідно вказати їх повне найменування, місцезнаходження, поштовий індекс та ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (код ЄДРПОУ);

- якщо це фізичні особи, то слід вказати їх прізвище, ім`я та по батькові, місце проживання чи перебування, поштовий індекс, а також РНОКПП за його наявності або номер і серію паспорта, якщо такі відомості відомі позивачу.

За приписами п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України, якщо позов подано до кількох відповідачів, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Таким чином, позивачу слід визначити зміст позовних вимог щодо кожного із відповідачів.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. Проте, такого зазначення позовна заява не містить.

Згідно статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною другою статті 164 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.04.2008 р. № 8-рп/2008 у справі № 1-18/2008 встановлено, що відповідно до статті 124 Конституції України, Конституційний Суд України та суди загальної юрисдикції здійснюють правосуддя, яке стосується конституційного, адміністративного, господарського, кримінального та цивільного судочинства. Ці види судочинства є процесуальними формами правосуддя та охоплюють порядок звернення до суду, процедуру розгляду судом справи та ухвалення судового рішення. Суди реалізують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян щодо використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, відповідно до Конституції і законів України. Таким чином, Основним Законом України закладено конституційні основи для використання української мови як мови судочинства та одночасно гарантовано рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України "Про судоустрій і статус суддів". Суди ухвалюють рішення та оприлюднюють їх державною мовою у порядку, встановленому законом. Текст судового рішення складається з урахуванням стандартів державної мови.

Згідно зі статтею 12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Статтею 10 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарське судочинство у судах здійснюється державною мовою.

З аналізу матеріалів позовної заяви суд встановив, що сама заява складена українською мовою, в той час як деякі з поданих позивачем письмових доказів викладені російською мовою, а саме: заява Ткаченко; заява Пруднікова; заява Бейбутян.

Вказані докази подано без перекладу на державну мову.

Більше того, долучена у якості додатку до позову заява Пруднікова відсканована не повністю.

Наказом Державної судової адміністрації України № 814 від 20.08.2019 з метою вдосконалення порядку ведення діловодства в місцевих та апеляційних судах України затверджено Інструкцію з діловодства в місцевих та апеляційних судах України. Так, статтею 1 вказаної Інструкції визначено, що вхідна кореспонденція це документи, а також судові справи й матеріали, що надходять до суду. Статтею 8 Інструкції передбачено, що у діловодстві суду можуть використовуватися вхідні документи, викладені іноземною мовою, забезпечені перекладом відповідно до вимог чинного законодавства.

Так, з метою дотримання вимог статті 10 Конституції України, статті 14 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", статті 12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", статті 10 Господарського процесуального кодексу України, а також з метою встановлення дійсного змісту письмових доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов висновку, що додані до позовної заяви додатки, зміст яких викладено російською мовою, необхідно перекласти на державну мову та засвідчити вірність перекладу цих документів.

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси засвідчують вірність перекладу документів з однієї мови на іншу.

Відповідно до статті 79 "Про нотаріат" нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже з урахуванням наявності вищевикладених недоліків, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст. ст. 10, 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви протягом семи днів з дня вручення даної ухвали шляхом надання до суду:

- відомостей, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, щодо відповідача-2 та відповідача-3 (з урахуванням мотивувальної частини даної ухвали);

- змісту позовних вимог щодо кожного із відповідачів;

- зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

- нотаріально засвідченого перекладу на українську мову письмових доказів, доданих до позовної заяви (з урахуванням мотивувальної частини даної ухвали).

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили 11.11.2024 та відповідно до чинної редакції Господарського процесуального кодексу України оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Волков