ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2024м. ХарківСправа № 922/2148/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» в особі Північно-східної філії Державного підприємства «Український державний центр радіочастот»
до Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та КО", м.Харків
про стягнення коштів 30 729,82 грн.
за участю представників:

позивача : Олексій Кібірєв (довіреність);

відповідача: Михайло Єлісеєв (адвокат).

ВСТАНОВИВ:

Північно-східна філія Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та КО" про стягнення 22429,68 грн. боргу за проведення робіт, пов`язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів та 8300,14 пені за Договором №4200 від 02.07.2018 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/2148/24. Вирішено розгляд справи № 922/2148/24 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

09.07.2024 відповідачем до суду подано візив на позовну заяву (вх.№17523), в якому просить відмовити у задоволенні позову. В обгрунтування своїх заперечень вказує на те,що надані позивачем акти про виконання робіт від 31.01.2023 №23-20-167, від 28.02.2023 №23-20-515 та від 30.11.2023 №23-20-3713 не є належними доказами виконання робіт за Договором, оскільки вони не підписані з боку відповідача, позивачем не надано належних доказів їх направлення та отримання відповідачем. Інші Акти про виконання робіт від 29.12.2023 №23-20-4105, 31.01.2024 №24-20-34, 29.02.2024 №24-20-576, 29.03.2024 №24-20-1068, 30.04.2024 №24-20-4730 також не підписані з боку відповідача, що на його думку, свідчить про відсутність доказів виконаних позивачем робіт за січень,лютий, листопад, грудень 2023, січень, лютий, березень, квітень 2024. Також зазначає, що виставлені позивачем рахунки від 26.01.2023 №167, від 24.02.2023 №515 та від 21.11.2023 №3713 не є належними доказами виконання позивачем умов п. 3.4 Договору, що визначають порядок ініціювання позивачем оплати робіт, за січень, лютий та листопад 2023, оскільки в рахунках від 26.01.2023 №167 та від 24.02.2023 №515 відсутня сформована програмою M.E.Doc позначка «документ доставлено контрагенту», а рахунок від 21.11.2023 №3713 містить позначку - «документ не прийнято контрагентом». Вважає, що нарахування та стягнення з відповідача пені за порушення зобов`язань по оплаті виконаних робіт є безпідставним, розрахунок пені є необгрунтованим та таким, що розрахований невірно.

16.07.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№18030), в якій вказує на те, що відповідач не надав до суду належних доказів надсилання позивачу вмотивованої відмови або заперечень щодо прийняття робіт, а тому, відповідно до п. 3.3.2. Договору, акти вважаються підписаними, а роботи прийнятими та підлягають оплаті. Вказує на те, що за укладеною між позивачем та відповідачем Угодою про визнання електронних документів та використання кваліфікованого електронного від 03.02.2020 рахунки вважаються чинними в разі їх підписання Стороною, яка їх направила (п.3.1.3. Угоди), а отже доводи відповідача щодо не направлення йому розрахункових документів по Договору №4200 від 02.07.2018 року є необгрунтованими.

23.07.2024 відповідачем подані заперечення на відповідь на відзив (вх.№18506) за змістом яких наголошує на тому, що позивачем не наведено жодного аргументу на спростування доводів відповідача щодо необґрунтованості та очевидного завищення заявленої позивачем суми пені. Позивач не навів жодних заперечень щодо недоведеності надсилання позивачем відповідачу актів про виконання робіт від 31.01.2023 №23-20-167 і від 28.02.2023 №23-20-515 та отримання відповідачем акту про виконання робіт від 30.11.2023 №23-20-3713. Доводи позивача щодо можливості визнання підписаними актів про виконання робіт, які позивачем не були направлені відповідачу, суперечать засадам справедливості, добросовісності та, насамперед, розумності. Також позивачем не спростовано доводи відповідача про порушення позивачем встановленого Договором порядку оплати, а саме ненадання позивачем відповідачу рахунків на оплату.Вважає посилання позивача на окремі умови Угоди №24ЕД про визнання електронних документів та використання кваліфікованого електронного підпису від 03.02.2020 безпідставними, оскільки відповідач заперечує не юридичну силу вказаних актів про виконання робіт та рахунків, а їх направлення позивачем відповідачу. Посилання позивача на приписи ст. 882 ЦК України щодо дійсності акта виконаних робіт, підписаного лише однією зі сторін вважає безпідставним, оскільки зазначена стаття регулює питання прийняття робіт виключно за договором будівельного підряду, що виключає її застосування до відносин за укладеним сторонами цієї справи Договором. Додатково наголошує на пропущення позивачем процесуальних строків на подання до суду відповіді на відзив та долучених до неї доказів, у зв`язку із чим просить суд відповідь на відзив залишити без розгляду, а додані позивачем до відповіді на відзив докази не приймати до розгляду.

Ухвалою суду від 29.07.2024 здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 922/2148/24 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 04 " вересня 2024 р. о 10:00.

Протокольною ухвалою від 04.09.2024 на підставі ч.2 ст.119 ГПК України поновлено позивачу строк на подання відповіді на відзив (вх..№18030 від16.07.2024), відповідь на відзив разом з доданими до неї документами долучена до матеріалів справи; долучено до матеріалів справи відзив на позов (вх.№17523 від 09.07.2024), заперечення на відповідь (вх.№18506 від 23.07.2024); на підставі ч.3 ст.177 ГПК України продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; на підставі п.3 ч.2 ст.183 ГПК України відкладено підготовче засідання на 25.09.2024 о 12:30.

Протокольною ухвалою від 25.09.2024 на підставі п.3 ч.2 ст.183 ГПК України відкладено підготовче засідання на 09.10.2024 о 12:45.

07.10.2024 від позивача надійшла заява про виправлення помилки (вх..№25165) за змістом якої просить вважати правильним найменування позивача Державне підприємство «Український державний центр радіочастот» в особі Північно-східної філії Державного підприємства «Український державний центр радіочастот».

Протокольною ухвалою від 09.10.2024 на підставі п.3 ч.2 ст.185 ГПК України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.11.2024 об 11:00.

Представник позивача в судовому засіданні 06.11.2024 підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 06.11.2024 підтримав свої заперечення, які викладені ним у заявах по суті, проти задоволення позовних вимог заперечував.

З`ясувавши всі фактичні обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд установив такі обставини.

Між Державним підприємством «Український державний центр радіочастот» в особі Північно-східної філії Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" (надалі-Позивач, Виконавець за договором) та Приватним акціонерним товариством «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» (Відповідач, Замовник за договором), було укладено Договір на роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів №4200 від 02.07.2018 року.

Відповідно до п.1.1 Договору, предметом укладеного договору є проведення Виконавцем робіт, пов`язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ), згідно з виданими дозволами, а також, виявлення та усунення дії джерел радіозавад роботі РЕЗ Замовника.

За умовами вказаного Договору Північно-східна філія Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» (далі Північно-східна філія УДЦР) бере на себе обов`язок проводити заходи щодо забезпечення ЕМС РЕЗ, які використовує Замовник, згідно з дозволами на експлуатацію РЕЗ (п.2.1 Договору), а Замовник зобов`язується своєчасно сплачувати на користь Виконавця плату за виконану роботу (п.2.2.2 Договору).

Згідно п.3.2. Договору, виконання робіт підтверджується Актами виконаних робіт, підписаними обома Сторонами.

Відповідно до п.3.3. Виконавець після закінчення проведення робіт оформлює рахунки за проведені роботи та разом з актами виконаних робіт надсилає на адресу Замовника.

Згідно Пункту 3.3.1. Договору якщо Замовник не підписує акти виконаних робіт, він повинен протягом п`яти робочих днів із моменту їх отримання надати Виконавцю вмотивовану відмову.

Згідно п.3.3.2 Договору визначено, що у випадку не підписання Замовником актів виконаних робіт без вмотивованої відмови у прийнятті робіт по закінченню строку, вказаного у п.3.3.1. Договору, акти вважаються підписаними, а роботи прийнятими та підлягають оплаті.

Відповідно до п. 3.4 Договору сторони погодились, що розрахунки за виконані роботи проводяться шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок виконавця не пізніше 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому був виставлений (оформлений) рахунок.

Як вказує Позивач у позовній заяві, протягом 2022-2024 років року Державним підприємством «Український державний центр радіочастот» в особі Північно-східної філії УДЦР були проведені роботи з радіочастотного моніторингу та забезпечення електромагнітної сумісності радіоелектронного засобу для ПАТ «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» на загальну суму 22 249,68 грн., що підтверджується наступними актами про виконання робіт : №22-20-944 від 28.02.2022 року на суму 1061,76 грн., №22-20-1874 від 31.05.2022 року на суму 1061,76 грн., №22-20-2216 від 30.06.2022 року на суму 1061,76 грн., №22-20-2562 від 29.07.2022 року на суму 530,88 грн., №22-20-2992 від 31.08.2022 року на суму 549,84 грн., -№22-20-3253 від 30.09.2022 року на суму 549,84 грн., №22-20-3614 від 31.10.2022 року на суму 549,84 грн., №22-20-4323 від 30.11.2022 року на суму 549,84 грн., №22-20-4671 від 30.12.2022 року на суму 549,84 грн., №23-20-167 від 31.01.2023 року на суму 549,84 грн., №23-20-515 від 28.02.2023 року на суму 549,84 грн. №23-20-998 від 31.03.2023 року на суму 1061,76 грн., №23-20-1262 від 28.04.2023 року на суму 1061,76 грн., №23-20-1389 від 31.05.2023 року на суму 1061,76 грн., №23-20-1713 від 30.06.2023 року на суму 1061,76 грн., №23-20-2118 від 31.07.2023 року на суму 1061,76 грн., №23-20-2608 від 31.08.2023 року на суму 1061,76 грн., №23-20-2850 від 29.09.2023 року на суму 1061,76 грн., №23-20-3370 від 31.10.2023 року на суму 1061,76 грн., №23-20-3713 від 30.11.2023 року на суму 1061,76 грн., №23-20-4105 від 29.12.2023 року на суму 1061,76 грн., №24-20-34 від 31.01.2024 року на суму 1061,76 грн., №24-20-576 від 29.02.2024 року на суму 1061,76 грн., №24-20-1068 від 29.03.2024 року на суму 1061,76 грн., №224-20-4730 від 30.04.2024 року на суму 1061,76 грн.

На виконання п.3.3 Договору позивачем були оформлені наступні рахунки: №944 від 28.02.2022 року на суму 1061,76 грн, №1874 від 31.05.2022 року на суму 1061,76 грн, №2216 від 26.06.2026 року на суму 1061,76 грн., №2562 від 28.07.2022 року на суму 530,88 грн.; №2992 від 30.08.2022 року на суму 549,84 грн.; №3253 від 27.09.2022 року на суму 549,84 грн.; №3614 від 24.10.2022 року на суму 549,84 грн.; №4323 від 30.11.2022 року на суму 549,84 грн.; №4671 від 28.12.2022 року на суму 549,84 грн.; №167 від 26.01.2023 року на суму 549,84 грн.; №515 від 24.02.2023 року на суму 549,84 грн.; №998 від 31.03.2023 року на суму 1061,76 грн.; №1262 від 27.04.2023 року на суму 1061,76 грн.; №1389 від 23.05.2023 року на суму 1061,76 грн.; №1713 від 23.06.2023 року на суму 1061,76 грн.; №2118 від 25.07.2023 року на суму 1061,76 грн.; №2608 від 30.08.2023 року на суму 1061,76 грн.; №2850 від 25.09.2023 року на суму 1061,76 грн.; №3370 від 24.10.2023 року на суму 1061,76 грн.; №3713 від 21.11.2023 року на суму 1061,76 грн.; №4105 від 20.12.2023 року на суму 1061,76 грн.; №34 від 19.01.2024 року на суму 1061,76грн.; №576 від 22.02.2024 року на суму 1061,76грн.; №1068 від 27.03.2024 року на суму 1061,76грн.; №4730 від 30.04.2024 року на суму 1061,76 грн.

Позивач у позові зазначає, що обмін первинними електронними документами (рахунки тощо) з Відповідачем здійснювався в програмі M.E.Doc, у якій рахунки та акти виконаних робіт мають статус «документ прийнято контрагентом» з огляду на що вищевказані акти про виконання робіт та рахунки на оплату були направлені Відповідачу, проте останній в супереч умовам Договору не підписав направлені йому акти, як і не надав мотивовану відмову від прийняття робіт внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість за Договором №4200 від 02.07.2018 року. у розмірі 22 429,68 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ст.6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності ч.1 ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Правовий аналіз наведених положень ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що договір надання послуг є двостороннім правочином, за яким обов`язку виконавця з надання певної послуги кореспондує обов`язок замовника з її оплати.

Предметом договору про надання послуг є процес надання послуг, що не передбачає досягнення матеріалізованого результату, але не виключає можливість його наявності.

Послуга тісно пов`язана з особою виконавця та процесом вчинення ним певних дій (здійснення діяльності) й навіть невіддільна від них, але все ж таки не збігається з такими діями (діяльністю) й існує як окреме явище - певне нематеріальне благо, що споживається в процесі вчинення відповідних дій (здійснення діяльності) виконавцем.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Отже, однією із основних умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Відповідач, заперечуючи проти заявлених вимог, вказує на те, що позивачем не доведено надсилання позивачем відповідачу актів про виконання робіт від 31.01.2023 №23-20-167 та від 28.02.2023 №23-20- 515. Не надано доказів отримання відповідачем акта про виконання робіт від 30.11.2023 №23-20-3713. Доводи позивача щодо можливості визнання підписаними актів про виконання робіт, які позивач навіть не направив відповідачу, суперечать засадам справедливості, добросовісності та, насамперед, розумності. Окремо вказує також на те, що рахунки від 26.01.2023 №167, від 24.02.2023 №515 та від 21.11.2023 №3713 також не містять відмітку про їх направлення (отримання) відповідачем, що є порушення позивачем встановленого Договором порядку оплати.

Судом встановлено, що 03 лютого 2020 року між Державним підприємством «Український державний центр радіочастот» в особі Північно-східної філії Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" та Приватним акціонерним товариством «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» було укладено Угоду про визнання електронних документів та використання кваліфікованого електронного підпису №24ЕД.

Пунктом 1.4. сторони узгодили, що електронні документи в розумінні даного договору є: рахунки на оплату, акти виконаних робіт, додатки до договору з радіочастотного моніторингу, в яких змінюється кількість РЕЗ за роботи (послуги) в яких УДЦР виступає виконавцем.

Пунктом 2.2. Сторони узгодили, що КЕП визнається сторонами як такий, що надає юридичної сили електронним документам, сформованим та направленим з використання КЕП, за умови відповідності такого КЕП вимогам чинного законодавства. При цьому Сторони погоджуються з тим, що електронні документи підписані КЕП та належним чином направлені відповідній Стороні, мають повну юридичну силу в розумінні чинного законодавства, є оригінальними та прирівнюються до оригінальних документів на паперових носіях, підписаних власноручно уповноваженими представниками Сторін.

При досліджені судом поданих Позивачем до суду актів про виконання робіт №22-20-944 від 28.02.2022 року; №22-20-1874 від 31.05.2022 року; №22-20-2216 від 30.06.2022 року; №22-20-2562 від 29.07.2022 року; №22-20-2992 від 31.08.2022 року ;№22-20-3253 від 30.09.2022 року; №22-20-3614 від 31.10.2022 року; №22-20-4323 від 30.11.2022 року; №22-20-4671 від 30.12.2022 року; №23-20-167 від 31.01.2023 року; №23-20-515 від 28.02.2023 року; №23-20-998 від 31.03.2023 року; №23-20-1262 від 28.04.2023 року; №23-20-1389 від 31.05.2023 року; №23-20-1713 від 30.06.2023 року; №23-20-2118 від 31.07.2023 року; №23-20-2608 від 31.08.2023 року; №23-20-2850 від 29.09.2023 року; №23-20-3370 від 31.10.2023 року; №23-20-3713 від 30.11.2023 року; №23-20-4105 від 29.12.2023 року; №24-20-34 від 31.01.2024 року; №24-20-576 від 29.02.2024 року; №24-20-1068 від 29.03.2024 року; №224-20-4730 від 30.04.2024 року вбачається, що в акті про виконання робіт від 31.01.2023 №23-20-167 на суму 549,84 грн. та від 28.02.2023 №23-20- 515 на суму 549,84 грн. на відміну від інших актів відсутня відмітка про їх прийняття іншою стороною, немає доказів того, що вказані акти взагалі направлялись Відповідачу.

Як було вже зазначено вище, пунктом 3.3.1 Договору обумовлено, що якщо Замовник не підписує акти виконаних робіт, він повинен протягом п`яти робочих днів із моменту їх отримання надати Виконавцю вмотивовану відмову. Тобто, прийняття виконаних робіт або відмова від їх прийнятті Відповідачем насамперед пов`язується із передуванням певних дій з боку Позивача щодо направлення цих актів Відповідачу.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що вимоги щодо стягнення з Відповідача боргу за актами про виконання робіт від 31.01.2023 №23-20-167 на суму 549,84 грн. та від 28.02.2023 №23-20- 515 на суму 549,84 грн. є передчасними та не підлягають задоволенню в цій частині з огляду відсутності доказів їх направлення Відповідачу.

Щодо акту про виконання робіт від 30.11.2023 №23-20-3713 на суму 1061,76 грн. судом встановлено, що він містить позначку «документ не прийнято контрагентом», тобто на вимогу п. 3.3 Договору був направлений Позивачем в електронному вигляді Відповідачу з використанням КЕП, проте є не прийнятий останнім без будь-якої вмотивованої відповіді.

Суд ставиться критично до заперечень Відповідача про порушення Позивачем встановленого Договором порядку оплати, а саме ненадання позивачем відповідачу рахунків на оплату, оскільки пунктом 3.1.3. Угоди про визнання електронних документів та використання кваліфікованого електронного підпису №24ЕД від 03.02.2020 сторонами узгоджено, що рахунки вважаються чинними в разі їх підписання Стороною, яка їх направила.

Таким чином, з огляду на відсутність доказів оплати наданих робіт з боку Відповідача за Договором №4200 від 02.07.2018 року, суд вважає що вимоги про стягнення боргу підлягають частковому задоволенню на суму 21 330,00 грн., без урахування вартості робіт, які зазначені в актах про виконання робіт від 31.01.2023 №23-20-167, від 28.02.2023 №23-20-515. (22 429,68 1099,68=21 330).

Щодо заявленої до стягнення пені 8 300,14 грн.

Пунктом 4.3 Договору визначено, що пеня нараховується на суму простроченого платежу, починаючи з 26 числа місяця, наступного за місяцем, у якому був виставлений (оформлений) рахунок, до повної сплати замовником суми боргу, але не більше ніж за 180 календарних днів з моменту, коли зобов`язання мало бути виконане.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У відповідності до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В частині 2 статті 343 Господарського кодексу України прямо зазначається, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

З огляду на часткове задоволення суми боргу, враховуючи умови п.4.3 Договору, вимоги ст. 232 Господарського кодексу України та ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" судом здійснено перерахунок суми пені за наслідком якого встановлено, що вона розрахована з арифметичними помилками.

З урахуванням вищевказаного, здійснивши власний перерахунок пені за вказаний позивачем у розрахунку період, суд встановив, що до стягнення підлягає задоволенню пеня у розмірі 3 377,16 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «АВЕК ТА КО» (вул. Сумська, буд. 70, м. Харків, 61002; , IBAN UA0070065) на користь Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» в особі Північно-східної філії Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» (вул. Гольдбергівська, 63, м. Харків, 61010, , IBAN НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк», МФО 380805) 21 330 грн. 00 коп. боргу за проведення робіт, пов`язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів, 3 377 грн. 16 коп. пені та витрати по сплаті судового збору 2 434 грн. 54 коп.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "14" листопада 2024 р.

Суддя С.Ч. Жельне