ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2024м. ДніпроСправа № 904/3315/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Колісника І.І.

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Басті Груп", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спік Ап Дніпро", м. Дніпро

про стягнення 167500,00 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Басті Груп" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спік Ап Дніпро" 167500,00 грн, з яких: 130000,00 грн заборгованість за користування нежитловим приміщенням, 37500,00 грн неустойка.

Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору суборенди № 2020-08-01 від 03.07.2020 щодо сплати орендної плати та своєчасного повернення об`єкта оренди за відповідним актом після закінчення строку дії договору.

Ухвалою суду від 02.08.2024 позовну заяву залишено без руху, заявнику запропоновано протягом 10-ти календарних днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позову.

07.08.2024 через підсистему "Електронний" суд ЄСІКС заявник подав докази усунення недоліків, допущених під час подання позову до суду.

Ухвалою суду від 07.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами; відповідачу для подання відзиву на позов встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Про відкриття провадження у справі та можливість подання заяв по суті справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до вимог статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України.

За інформацією з вебсайту АТ "Укрпошта" направлена відповідачу ухвала суду від 07.08.2024 повернулася на адресу суду 09.09.2024 за закінченням терміну зберігання.

За частиною третьою статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з частиною десятою статті 242 Господарського процесуального кодексу України судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про вебадресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

За змістом статей 9, 14, 17 Закону України № 755-IV від 15.05.2003 (із змін. і доп.) "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" на підставі поданих юридичною особою документів у Єдиному державному реєстрі зазначаються відомості про її місцезнаходження.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Тобто, офіційне місцезнаходження повідомляється особою для забезпечення комунікації з нею, зв`язку зацікавлених осіб, у тому числі контрагентів, органів державної влади тощо.

Правила надання послуг поштового зв`язку визначені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (із змін і доп.) (далі Правила).

Для отримання поштових відправлень користувачі послуг поштового зв`язку повинні забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил (п. 76 Правил).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень покладається саме на юридичну особу.

У разі неможливості вручення адресатам (одержувачам) поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом строку, що встановлюється оператором поштового зв`язку, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод (п. 101 Правил).

У разі неможливості вручення адресату (одержувачу) поштового відправлення, поштового переказу таке відправлення, переказ повертаються відправнику, крім випадків, якщо відправник під час оформлення поштового відправлення, поштового переказу визначив інший порядок розпорядження поштовим відправленням, поштовим переказом (п. 104 Правил).

За таких обставин суд доходить висновку, що неможливість вручення відправлень відповідачу є наслідком незабезпечення ним вимог законодавства щодо можливості реального вручення йому поштових відправлень за його офіційним місцезнаходженням, що розцінюється судом як фактична відмова від отримання адресованих йому таких поштових відправлень.

Отже, судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Згідно з частиною дев`ятою статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За викладених обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Басті Груп" як орендарем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спік Ап" як суборендарем укладено договір суборенди № 2020-08-01 (далі договір), відповідно до пункту 1.1 якого орендар зобов`язався передати суборендарю в тимчасове платне користування приміщення, яке знаходяться в будівлі офісно-торговельного комплексу, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Московська (нова назва вулиці Володимира Мономаха), 5 (далі торговельний центр), а суборендар зобов`язався прийняти, оплатити користування і повернути приміщення орендарю на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 2.1 договору визначено, що приміщенням є частина будівлі, яка знаходиться на 2 поверсі торговельного центру.

Місцезнаходження приміщення визначається згідно витягу з плану торговельного центру (додаток А до договору) (п. 2.2 договору).

Площа приміщення, яке передається в оренду, становить 204,0 м2 (п. 2.3 договору).

За умовами пункту 3.1 договору орендар зобов`язаний передати суборендарю в суборенду в день дати початку, що підтверджується шляхом підписання сторонами акта прийому-передачі приміщення. У розумінні договору датою початку вважається 01.08.2020.

Цей договір набуває чинності з моменту його укладення і діє до 30.06.2023 включно, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 5.1 договору).

У пункті 5.2 договору сторони дійшли згоди, що строк фактичного використання суборендарем приміщення за договором (строк договору), починає обчислюватися з дня підписання акта приймання-передачі приміщення. Строк договору діє по 30.06.2023 включно.

Згідно з пунктом 7.1 договору в рамках цього договору суборендар сплачує орендадарю наступні види платежів: орендна плата (А); гарантійний платіж (Б); компенсація експлуатаційних та комунальних витрат (В). Усі належні за договором платежі суборендар здійснює у гривнях шляхом безготівкового переказу відповідних сум на поточний рахунок орендаря, що вказується орендарем у цьому договорі або на будь-який інший рахунок орендаря, вказаний ним у відповідному рахунку на оплату будь-яких платежів за цим договором або повідомлений суборендарю іншим чином, згідно з умовами цього договору.

Суборендар зобов`язаний здійснити оплату за користування приміщенням у розмірах і в строк, визначені цим договором (далі орендна плата). Орендна плата не включає в себе платежі, передбачені підпунктами Б), В) пункту 7.1 цього договору (пп. 7.1.1.1 п. 7.1 договору).

Підпунктом 7.1.1.2 пункту 7.1 договору передбачено, що розмір орендної плати без врахування ПДВ становить: у період з 01.08.2020 по 31.07.2021 230,00 грн за 1 кв.м на місяць;

у період з 01.08.2021 по 31.07.2022 255,00 грн за 1 кв.м на місяць; у період з 01.08.2022 по 30.06.2023 280,00 грн за 1 кв.м на місяць.

Якщо інше не передбачено цим договором, орендна плата сплачується суборендарем щомісячно, авансом, не пізніше останнього числа місяця, що передує оплачуваному місяцю, після отримання відповідних рахунків (пп. 7.1.1.3 п. 7.1 договору).

Також згідно з підпунктом 7.1.1.7 пункту 7.1 договору протягом 3-х робочих днів з дати укладення договору суборендар зобов`язаний сплатити орендарю гарантійний платіж в сумі 97820,00 грн. Гарантійний платіж у випадку розірвання та/або припинення цього договору, крім випадку дострокового розірвання з ініціативи орендаря або закінчення строку дії договору, поверненню суборендарю не підлягає.

Гарантійний платіж одночасно є забезпеченням зобов`язань суборендаря за цим договором. Із суми гарантійного платежу орендар може зарахувати, утримати суми грошових вимог до суборендаря, зокрема: з оплати не сплаченої суборендарем орендної плати; не сплачених штрафів і пені; сум, необхідних для усунення пошкоджень приміщення або комунікацій системи забезпечення, заподіяних з вини суборендаря; компенсації експлуатаційних витрат; інших дійсних вимог. Крім того, у випадку дострокового розірвання договору з будь-яких причин, крім дострокового розірвання з ініціативи орендаря, гарантійний платіж суборендарю не повертається, а залишається в орендаря в якості неустойки за дострокове розірвання договору (пп. 7.1.1.8 п. 7.1 договору).

Відповідно до підпункту 7.1.1.11 пункту 7.1 договору орендар складає рахунки-фактури за оренду приміщення й експлуатацію та передає суборендарю для оплати не пізніше 25 числа місяця, який передує оплачуваному. Орендар складає акти приймання-передачі наданих послуг за оренду приміщення й експлуатацію та передає суборендарю у двох примірниках для підпису не пізніше 5 числа місяця, наступного за оплачуваним. Суборендар повертає підписаний екземпляр цих актів приймання-передачі наданих послуг орендарю не пізніше 15 днів з дати отримання від орендаря актів приймання-передачі наданих послуг.

За змістом пункту 31.1 договору цей договір може бути розірваний або припинений відповідно до договору або законодавства України.

У разі розірвання, припинення, визнання недійсним договору не припиняються і залишаються в силі ті умови й положення договору, які стосуються наслідків його розірвання, припинення, сплати заборгованості, сум неустойки і збитків (п. 31.2 договору).

Згідно з пунктом 32.1 договору після закінчення його строку, а також у разі розірвання або припинення дії цього договору, суборендар зобов`язаний звільнити приміщення від будь-якого майна (в т.ч. від відокремлених поліпшень) і повернути приміщення орендарю протягом 3 днів з дати настання однієї із згаданих у цьому пункті обставин. Зазначений у цьому пункті триденний строк надається суборендареві виключно для звільнення приміщення і не може бути використаний для проведення будь-якої підприємницької діяльності в приміщенні.

Повернення приміщення суборендарем і його передача орендарю здійснюються на підставі акта повернення приміщення, який підписується сторонами (п. 32.2 договору).

За умовами пункту 32.5 договору у разі прострочення виконання зобов`язання з повернення приміщення у зазначений у пункті 32.1 статті 32 договору строк, суборендар зобов`язаний сплатити орендарю неустойку в розмірі 10% орендної плати за кожен день прострочення повернення приміщення за весь час прострочення.

На виконання умов договору орендар за актом прийому-передачі від 01.08.2020 передав у користування суборендарю частину нежитлового торговельного приміщення Торгового центру "Арбат", що розташоване на 2 поверсі, загальною площею 204,0 м2, та знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Мономаха (Московська), 5 (а.с. 16).

01 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Басті Груп" (далі позивач, орендодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю "Спік Ап" (далі первісний орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спік Ап Дніпро" (далі новий орендар, відповідач) до договору укладено додаткову угоду № 1 про заміну сторони (далі додаткова угода № 1), згідно з пунктом 1 якої первісний орендар передав новому орендарю, а новий орендар прийняв усі права та обов`язки, що належать первісному орендарю на підставі договору суборенди № 2020-08-01 від 30.07.2020 (далі основний договір) (а.с. 17).

Часом передання первісним орендарем новому орендарю прав та обов`язків, що зазначені в п. 1 цього договору, сторони визначили 00 год 00 хв 01.05.2021 (п. 2 додаткової угоди № 1).

Відповідно до пункту 5 додаткової угоди № 1 усі платежі за основним договором, сплачені первісним орендарем до 01.05.2021, що станом на 01.05.2021 мають характер авансових, вважаються з 01.05.2021 такими, що сплачені новим орендарем і не підлягають поверненню первісному орендарю. Усі поточні зобов`язання та/або борги первісного орендаря за основним договором, які виникли до 01.05.2021, на нового орендаря не покладаються і підлягають оплаті первісним орендарем орендодавцеві у встановленому основним договором порядку, у т.ч. поточні зобов`язання (за їх наявності) за квітень 2021 року з оплати/компенсації комунальних платежів та/або платежів за експлуатаційні послуги.

У пункті 8 додаткової угоди № 1 зазначено, що цей договір є невід`ємною частиною основного договору.

01 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Басті Груп" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спік Ап Дніпро" до договору суборенди № 2020-08-01 від 03.07.2020 укладено додаткову угоду № 1 (далі додаткова угода від 01.11.2021), в якій сторони дійшли згоди, зокрема, про таке:

- у зв`язку з отриманням Товариством з обмеженою відповідальністю "Басті Груп" права власності на приміщення сторони погодили змінити назву договору суборенди № 2020-008-01 від 03.07.2020 на договір оренди № 2020-08-01 від 03.07.2020 (п. 1 додаткової угоди від 01.11.2021);

- змінити преамбулу договору суборенди № 2020-08-01 від 03.07.2020 та викласти її в наступній редакції: Товариство з обмеженою відповідальністю "Басті Груп" (далі орендодавець) в особі директора Сальникової Оксани Миколаївни, яка діє на підставі Статуту, з одного боку, та Товариство з обмеженою відповідальністю "Спік Ап Дніпро" (далі орендар) в особі директора Швидуна Владислава Володимировича, який діє на підставі Статуту, з іншого боку (далі сторони, а кожен окремо сторона), уклали договір оренди (п. 2 додаткової угоди від 01.11.2021);

- змінити за текстом договору слова "орендар" на "орендодавець" і "суборендар" на "орендар" (п. 4 додаткової угоди від 01.11.2021) (а.с. 41).

У додатковій угоді № 2 від 21.06.2023 до договору суборенди від 03.07.2020 сторони погодили змінити редакцію пункту 5.2 договору в частині строку дії цього договору та продовжили його до 30.06.2024 включно (а.с. 42).

Із наданих позивачем доказів, зокрема банківської виписки АТ "АБ "Радабанк" за період з 01.07.2020 по 24.07.2024, убачається, що відповідач свої зобов`язання зі сплати орендної плати протягом строку дії договору виконав не в повному обсязі: за період березень серпень 2022 року орендна плата не сплачувалася; з 01.01.2024 й по квітень 2024 року розрахунки за користування об`єктом оренди були встановлені у розмірі 40000,00 грн та здійснювалися відповідачем повністю, за травень 2024 року орендна плата не сплачувалася.

За розрахунком позивача відповідач заборгував орендну плату за березень - серпень 2022 року в сумі 90000,00 грн та за травень 2024 року в сумі 40000,00 грн (далі спірний період), що разом становить 130000,00 грн.

Факт надання позивачем послуг оренди протягом спірного періоду підтверджується підписаними сторонами актами здачі-прийняття робіт (надання послуг): № 1-0000443 від 31.03.2022 на суму 15000,00 грн; № 1-0000444 від 30.04.2022 на суму 15000,00 грн; № 1-0000445 від 31.05.2022 на суму 15000,00 грн; № 1-0000446 від 30.06.2022 на суму 15000,00 грн; № 1-0000447 від 31.07.2022 на суму 15000,00 грн; № 1-0000448 від 31.08.2022 на суму 15000,00 грн (а.с. 23 - 25) та складеним позивачем актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №1-80500347 від 31.05.2024 на суму 40 000,00 грн (а.с. 26).

Для оплати цих послуг позивачем виставлені рахунки-фактури на відповідні суми, в тому числі: № 1Ар-000068 від 15.03.2022 (орендна плата за березень 2022 року) на суму 15000,00 грн без ПДВ; № 1Ар-000069 від 15.03.2022 (орендна плата за квітень 2022 року) на суму 15000,00 грн без ПДВ; № 1Ар-000070 від 15.04.2022 (орендна плата за травень 2022 року) на суму 15000,00 грн без ПДВ; № 1Ар-000071 від 16.05.2022 (орендна плата за червень 2022 року) на суму 15000,00 грн без ПДВ; № 1Ар-000072 від 16.06.2022 (орендна плата за липень 2022 року) на суму 15000,00 грн без ПДВ; № 1Ар-000073 від 15.07.2022 (орендна плата за серпень 2022 року) на суму 15000,00 грн без ПДВ (а.с. 27 - 29); № 1Ар-000036 від 22.04.2024 (орендна плата за травень 2024 року) на суму 40000,00 грн без ПДВ (а.с. 30).

У вимозі № 12-07/05-2024 від 10.07.2024 позивач просив відповідача у 7-денний строк від дня пред`явлення цієї вимоги сплатити загальну суму прострочених платежів з орендної плати в сумі 130000,00 грн, повернути приміщення зі складанням та підписанням акта повернення приміщення, сплатити неустойку у розмірі 10% орендної плати за кожен день прострочення повернення приміщення за весь час прострочення за період з 04.07.2024 по 10.07.2024 у сумі 28000,00 грн, підписати та повернути акт здачі-приймання (надання послуг) №1-80500347 від 31.05.2024 за травень 2024 року.

Надсилання вимоги разом із усіма актами та рахунками за спірний період підтверджується описом вкладення, поштовою накладною № 438 та фіскальним чеком про надання поштових послуг, які датовані 11.07.2024 (а.с. 32-33).

Відповідач на вимогу позивача № 12-07/05-2024 від 10.07.2024 про сплату заборгованості та повернення приміщення не відреагував (за інформацією з офіційного вебсайту АТ "Укрпошта" поштове відправлення № 438 повернулося відправнику 08.08.2024 за закінченням терміну зберігання), що і стало причиною виникнення спору.

Предметом доказування є обставини, пов`язані з виконанням/невиконанням відповідачем обов`язку щодо повної та своєчасної оплати послуг з оренди та повернення приміщення в межах укладеного сторонами договору оренди № 2020-08-01 від 03.07.2020.

Відповідно до частини першої статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За змістом частини першої статті 760 Цивільного кодексу України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

За змістом частини першої третьої, п`ятої статті 762 цього Кодексу за оренду майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за оренду може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за оренду встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за оренду майна. Плата за оренду майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з частиною першою статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт користування відповідачем об`єктом оренди у спірний період підтверджується наявними у справі доказами, що зумовлює виникнення у останнього зобов`язання зі сплати позивачу орендної плати.

Передбачені підпунктом 7.1.1.3 договору строки орендної плати є такими, що настали.

Докази внесення відповідачем орендної плати за спірний період відсутні.

Тож, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в сумі 130000,00 грн, підлягають задоволенню.

Заявлена до стягнення неустойка в сумі 37500,00 грн визначена позивачем за період з 04 по 29 липня 2024 року з одночасним посиланням на статтю 785 Цивільного кодексу України та пункт 32.5 договору. При цьому в основу розрахунку неустойки позивачем покладені 1500,00 грн (10% від місячної орендної плати в сумі 15000,00 грн) орендної плати та 25 днів прострочення повернення об`єкта оренди, які не включають останній/граничний день її нарахування (1500,00х25 = 37500,00 грн).

Стосовно позову в цій частині суд зазначає про таке.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами пункту 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до умов договору оренди цей договір діяв по 30.06.2024 включно. Пунктом 32.1 договору для повернення орендарем приміщення з оренди встановлений триденний строк з дня закінчення строку цього договору.

Отже, відповідач мав повернути позивачу приміщення з оренди не пізніше 03.07.2024.

Згідно з частиною першою статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення (ч. 2 ст. 785 ЦК України).

У пункті 9.10 постанови від 19.04.2021 у справі № 910/11131/19 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду вказав на те, що після спливу строку дії договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду). Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.

Частиною першою статті 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Також у постановах від 13.02.2018 у справі № 910/12949/16 та від 17.12.2018 у справі № 906/1037/16 Верховний Суд указав на те, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і для притягнення наймача, який порушив зобов`язання, до такої відповідальності необхідна наявність його вини (умислу або необережності) відповідно до вимог статті 614 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Згідно з частиною четвертою статті 231 вказаного Кодексу розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтею 551 вказаного Кодексу предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту вказаних норм убачається, що неустойка характеризується такими істотними ознаками: 1) неустойка є грошовою сумою (або іншим майном); 2) її розмір визначається законом або договором; 3) неустойка сплачується кредиторові боржником у разі порушення ним зобов`язання.

Як уже зазначалося, частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України передбачено право наймодавця вимагати від наймача, у разі невиконання ним обов`язку щодо повернення речі, сплатити неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі.

Ураховуючи положення чинного законодавства, можна дійти висновку, що санкція, передбачена частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України, є неустойкою відповідно до визначення, наведеного у частині першій статті 549 Цивільного кодексу України в сукупності з частиною другою статті 551 вказаного Кодексу (штрафною санкцією відповідно до визначення, наведеного у частині першій статті 230 Господарського кодексу України у сукупності з частиною четвертою статті 231 зазначеного Кодексу).

Отже, санкція, передбачена частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України, є різновидом неустойки (штрафної санкції), яка є законною неустойкою (див. постанову Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.04.2021 у справі № 910/11131/19) і застосовується у разі, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі.

Такої правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 16.08.2024 у справі №910/14706/22.

Доказів повернення майна з оренди, вжиття відповідачем заходів щодо своєчасного повернення майна з оренди після припинення договору чи вчинення позивачем перешкод у його поверненні матеріали справи не містять.

За таких обставин суд доходить висновку, що неповернення орендованого майна за договором після 03.07.2024 відбулося виключно з вини відповідача.

Викладене свідчить про вину відповідача у неповерненні ним об`єкта оренди після закінчення строку дії договору (03.07.2024) й наявність підстав для застосування до нього неустойки за безпідставне користування об`єктом оренди після закінчення строку дії договору відповідно до частини другої статті 785 Цивільного кодексу України, а не пункту 32.5 договору, тим більше що порядок нарахування неустойки за договором веде до збільшення її розміру в порівнянні із законодавчим порядком її визначення.

Перевіркою наведеного позивачем розрахунку неустойки в сумі 37500,00 грн установлено, що заявлена до стягнення сума не виходить за межі можливої до стягнення неустойки відповідно до вимог частини другої статті 785 Цивільного кодексу України, з урахуванням узгодженої суми орендної плати станом на травень 2024 року та 25 днів прострочення в поверненні об`єкта оренди.

Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Басті Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спік Ап Дніпро" про стягнення 167500,00 грн, з яких: 130000,00 грн - заборгованість за користування приміщенням, 37500,00 грн - неустойка задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спік Ап Дніпро" (ідентифікаційний код 42503668; місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Володимира Мономаха, 5) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Басті Груп" (ідентифікаційний код 37989164; місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Володимира Мономаха, 5) заборгованість з орендної плати в сумі 130000,00 грн, неустойку в сумі 37500,00 грн, судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 11.11.2024.

Суддя І.І. Колісник