ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

11.11.2024р. Справа № 905/1201/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 м.Київ

до відповідача Фізичної особи - підприємця КУЗНЄЦОВА ОЛЕКСАНДРА СЕРГІЙОВИЧА (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

про стягнення 62 506,08 грн.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 м.Київ звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи - підприємця КУЗНЄЦОВА ОЛЕКСАНДРА СЕРГІЙОВИЧА про стягнення 62 506,08 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2024 для розгляду даної справи визначено суддю Зекунова Е.В.

Ухвалою від 18.09.2024 Господарський суд Донецької області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №905/1201/24, вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Із отриманих судом витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань встановлено, що відповідач - Фізична особа - підприємець КУЗНЄЦОВ ОЛЕКСАНДР СЕРГІЙОВИЧ зареєстрований за адресою - АДРЕСА_2 .

Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України), визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

ГПК України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (стаття 1 ГПК України). Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів визначена статтею 20 ГПК України.

Так, частиною першою статті 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності (пункт 7 ).

При цьому у вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини і відповідний спір господарськими, потрібно керуватися ознаками, наведеними у статті 3 Господарського кодексу України.

Приписи статті 45 ГПК України визначають, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, з позовом до суду звернулась фізична особа ОСОБА_1 , договір купівлі-продажу №997 від 26.05.2024 укладений між ОСОБА_1 , як фізичною особою та Кузнєцовим Олександром Серійовичем , як фізичною особою - підприємцем.

Із отриманого судом витягу є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань встановлено, що позивач - ОСОБА_1 також має статус Фізична особа - підприємець, дата реєстрації 03.05.2018.

Господарський спір належить до юрисдикції господарського суду, зокрема, за таких умов:

участь успорі суб`єкта господарювання;

наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих ЦК України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спір про право, що виникає з відповідних відносин;

наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Тобто критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників справи та характер спірних правовідносин (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі N 688/2940/16-ц).

Позивач, звертаючись до суду, самостійно формує склад сторін справи, вказуючи відповідачів у справі, визначає предмет та підстави позову. Однак правила розгляду юридичного конфлікту у суді слід встановлювати, виходячи з дійсного змісту спірних матеріальних правовідносин та складу сторін таких правовідносин, не обмежуючись сформованим позивачем складом сторін справи (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.05.2023 у справі № 920/343/22).

Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18).

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа), по-третє, пряма вказівка закону про вирішення спору в порядку певного судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18).

Згідно ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, з метою виконання завдання господарського судочинства, передбаченого ст.2 ГПК України, враховуючи предмет та підстави позовних вимог, з метою забезпечення своєчасного, правильного, всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи, суд вважає необхідним витребувати відомості, пояснення та докази, на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Керуючись статтями ст.ст. 2, 73, 74, 76, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позивачу ОСОБА_1 надати суду, в строк до 18.11.2024, обґрунтовані пояснення:

Чи був укладений договір купівлі-продажу №997 від 26.05.2024 з ним як з фізичною особою, чи як з фізичною особою - підприємцем?

З якою метою було укладено договір купівлі-продажу №997 від 26.05.2024?

Направлення даної ухвали також здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.uа.

Ухвала набирає чинності у строк та порядку, визначеному ст.235 Господарського процесуального кодексу України та оскарженню не підлягає.

Суддя Е.В. Зекунов