ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відвід судді

14.11.2024м. СумиСправа № 592/1886/22

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши матеріали справи № 592/1886/22

за позовом: Приватної фірми «Ордекс»,

до відповідачів: 1. ОСОБА_1 ;

2. ОСОБА_2 ,

за участю третіх осіб: 1. Приватного нотаріуса Сумського міського

нотаріального округу Нагорної Наталії Василівни,

2.Акціонерного товариства «Мегабанк»,

про витребування нежитлового приміщення із чужого незаконного володіння,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року Приватна фірма «Ордекс» звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у якому просила витребувати на свою користь з чужого незаконного володіння нежитлове приміщення.

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі судді Корольової Г.Ю. рішенням від 03 січня 2023 року в задоволенні позову відмовив.

Сумський апеляційний суд постановою від 06 квітня 2023 року апеляційну скаргу ПФ «Ордекс» задовольнив. Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 січня 2023 року скасував та ухвалив рішення про задоволення позову. Витребував із чужого незаконного володіння: ОСОБА_2 - нежитлове приміщення, торгівельно-побутовий комплекс літ. «А-ІІ», загальною площею 821,7 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080, на користь ПФ «Ордекс» та у ОСОБА_1 нежитлове приміщення, торгівельно-побутовий комплекс, літ. «А-ІІ», загальною площею 633,4 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080, на користь ПФ «Ордекс» . Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Верховний Суд постановою від 28 червня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишив без задоволення. Постанову Сумського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року залишив без змін.

Сумський апеляційний суд ухвалою від 21 грудня 2023 року заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Бровка О. М. про забезпечення позову задовольнив частково. Заборонив ПФ «Ордекс» та будь-яким третім особам та всім суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єктів нерухомого майна: нежитлове приміщення, торгівельно-побутовий комплекс літ. «А-ІІ», загальною площею 821,7 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080; нежитлове приміщення, торгівельно-побутовий комплекс, літ. «А-ІІ», загальною площею 633,4 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080. В іншій частині заяви відмовив.

Верховний Суд постановою від 18 вересня 2024 року касаційні скарги приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Нагорної Наталії Василівни та ПП «Ордекс» задовольнив частково. Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 січня 2023 року, постанову Сумського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року, постанову Верховного Суду від 28 червня 2023 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року скасував. Провадження у справі закрив. Повідомив позивача про те, що розгляд цієї справи віднесений до юрисдикції господарського суду.

Верховний Суд ухвалою від 09 жовтня 2024 року заяву ПП «Ордекс» про направлення справи за встановленою юрисдикцією задовольнив. Справу передав до Господарського суду Сумської області для продовження розгляду.

12.11.2024 матеріали справи № 592/1886/22 надійшли на адресу Господарського суду Сумської області.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2024, позовна заява була розподілена судді Заєць Світлані Володимирівні.

Згідно з ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

- він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

- він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

- він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

- було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

- є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

За ч. 1 ст. 38 ГПК України з підстав, зазначених, зокрема у статті 35, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

За приписами статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Слід зазначити, що згідно ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. 9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Згідно Європейської Хартії «Про закон «Про статус суддів» судді при виконанні своїх обов`язків повинні бути доступними та виявляти повагу по відношенню до осіб, які до них звертаються; повинні турбуватися про підтримання високого рівні компетентності, необхідного рівня вирішення справ в кожному конкретному випадку, оскільки від рішень судді залежить гарантія прав особи.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Одночасно, ст. 15 Кодексу суддівської етики також визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Положення зазначеної коментованої статті випливають з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006р. №2006/23 від 19.05.2006р., незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Одночасно, вказаними Принципами унормовано, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно п.п. 2.1, 2.2 Бангалорських принципів поведінки суддів при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Означеним пунктом до таких випадків віднесено, зокрема, те, що у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

У справі «П`єрсак проти Бельгії» (Piersack v. Belgium) від 1 жовтня 1982р. Європейський суд з прав людини, встановивши порушення положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначив, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду.

У п. 132 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гарабін проти Словаччини» (Harabin v. Slovakia) від 20 лютого 2013 року зазначено, що існування національних процедур для забезпечення неупередженості, а саме правил, що регулюють відвід судді, є важливим фактором. Такі правила виявляють особливу увагу національного законодавства до усунення всіх обґрунтованих сумнівів у неупередженості судді чи суду і є спробою забезпечити неупередженість, усуваючи причини таких сумнівів. На додаток до забезпечення відсутності упередженості як такої, ці правила спрямовані на усунення будь-яких проявів упередженості і таким чином слугують зміцненню довіри громадськості до суду.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Розглянувши матеріали справи № 592/1886/22 суддя Заєць С.В. вважає за необхідне заявити самовідвід, оскільки розгляд справи у Ковпаківському районному суді м. Суми та винесення рішення у справі здійснено суддею Корольовою Галиною Юріївною, з якою вона перебуває у дружніх стосунках.

Через вищевказані обставини суддею заявляється самовідвід.

Приймаючи до уваги вищезазначене та те, що вказані обставини становлять той випадок, коли у стороннього спостерігача, який був би поінформованим про існування таких обставин, виникли б сумніви в неупередженості судді та виходячи з того, що суд у демократичному суспільстві має викликати довіру і, насамперед, у сторін процесу, а один із чинників, який забезпечує безсторонність суду, полягає у тому, щоб сумніви в безсторонності суду були усунені, з метою уникнення сумнівів у безсторонності та об`єктивності розгляду справи судом, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про самовідвід судді Заєць С.В.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заявити та задовольнити самовідвід судді Заєць С.В. у справі 592/1886/22.

2. Справу № 592/1886/22 передати для повторного автоматичного розподілу у відповідності з вимогами Господарського процесуального кодексу України та Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 14.11.2024 та оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Заєць