ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2024 Справа № 914/1376/24

За позовом: Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал», м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Квіти Львова плюс», м. Львів,

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСББ «Леополь Таун 2», м. Львів

за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСББ «Леополь Таун 3», м. Львів

за участю третьої особи 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСББ «Леополь Таун 4», м. Львів

за участю третьої особи 4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСББ «Леополь Таун 5», м. Львів

за участю третьої особи 5, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСББ «Леополь Таун 6», м. Львів

за участю третьої особи 6, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСББ «Леополь Таун 7», м. Львів

про стягнення заборгованості у розмірі 411 683, 17 грн

Суддя Манюк П.Т.

за участю секретаря Амбіцької І.О.

Представники:

від позивача: Сорока Дана Миколаївна представник,

від відповідача: Ксьондзик Юрій Юрійович представник,

від третіх осіб 1, 4, 6: Жук Ростислав Стефанович - представник,

від третьої особи 2: не з`явився,

від третьої особи 3: не з`явився,

від третьої особи 5: не з`явився.

Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал» звернулось в Господарський суд Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Квіти Львова плюс» про стягнення заборгованості у розмірі 411 683,17 грн за договором № 314756.

Ухвалою суду від 31.05.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 24.06.2024.

Хід розгляду справи викладено у відповідних ухвалах суду, зокрема ухвалою суду від 24.06.2024 підготовче судове засідання відкладено на 05.08.2024. Ухвалою суду від 05.08.2024 у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 12.08.2024. Ухвалою суду від 12.08.2024 у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 19.08.2024

Ухвалою суду від 19.08.2024 залучено до участі у справі третіх осіб та підготовче судове засідання відкладено на 09.09.2024.

Ухвалою від 23.09.2024 підготовче судове засідання відкладено на 07.10.2024.

Ухвалою суду від 07.10.2024 підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті на 28.10.2024.

У судове засідання 28.10.2024 представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та в усних поясненнях.

Представник відповідача в судове засідання 28.10.2024 з`явився, просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У судове засідання 28.10.2024 представник третіх осіб 1, 4, 6 з`явився, надав пояснення по суті спору.

У судове засідання 28.10.2024 представники третьої особи 2, 3 та 5 не з`явились.

Враховуючи, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, в судовому засіданні 28.10.2024 справу розглянуто по суті, оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Позиція позивача.

Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал» (надалі позивач, водоканал) звернулось в Господарський суд Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Квіти Львова плюс» (надалі відповідач, забудовник) про стягнення заборгованості у розмірі 411 683, 17 грн за договором № 314756.

Позивач зазначає, що між сторонами було укладено договори, зокрема 22.06.2021 між ЛМКП «Львівводоканал» та ТзОВ «Квіти Львова плюс» було укладено договір № 314756 про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення за адресами м. Львів. вул. Стрийська, 111 е, г, б, д.

18.05.2022 між позивачем та відповідачем було укладено договір № 314756 про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення за адресою м. Львів, вул. Стрийська, 111 є.

19.04.2023 між ЛМКП «Львівводоканал» та ТзОВ «Квіти Львова плюс» було укладено договір № 314756 про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення за адресами м. Львів. вул. Стрийська, 111 ж.

Відповідно до пункту 4.2. укладених договорів, відповідач зобов`язувався сплачувати вартість наданих водоканалом послуг за чинними тарифами, та додаткову плату нараховану відповідно до Правил приймання - згідно виставлених рахунків у строки встановлені договором.

Проте, як зазначає позивач, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати наданих послуг, відтак за період вересень 2023 року - квітень 2024 року у нього утворилась заборгованість у розмірі 398 968, 50 грн.

Позивачем на весь період прострочення також здійснено нарахування 3 % річних у розмірі 4 252, 81 грн, пені, відповідно до пункту 3.15 договорів, у розмірі 2 831, 18 грн та інфляційних втрат у розмірі 5 630, 68 грн.

Несплата відповідачем заборгованості, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Позиція відповідача.

Відповідач заперечує проти позовних вимог у повному обсязі з мотивів, що позивач не надсилав відповідачу жодних рахунків на оплату, а отже, на думку відповідача, у нього не виникало обов`язку здійснювати оплату.

Будинки, щодо водопостачання яких було укладено договори між позивачем та відповідачем, було передано відповідачем управляючим компаніям, відтак, відповідач вважає, що мешканці будинків зловживають своїми правами, не укладаючи прямі договори із водоканалом.

Позиція третіх осіб 1, 4, 6.

Представник ОСББ «Леополь Таун 2», ОСББ «Леополь Таун 5» та ОСББ «Леополь Таун 7» у наданих суду поясненнях повідомив, що станом на момент розгляду справи, водопостачання до будинків «б», «д» та «ж» здійснюється за тимчасовою схемою підключення саме як «будівельний майданчик», водопостачання якого здійснюється саме на підставі договорів, які укладені між ЛМКП «Львівводоканал» та ТзОВ «Квіти Львова Плюс», так само як до інших будинків, які знаходяться на вул. Стрийській 111 у м. Львові.

З позовної заяви та долучених до неї доказів вбачається, що між ЛМКП «Львівводоканал» та ТзОВ «Квіти Львова плюс» існують договірні відносини щодо водопостачання та водовідведення будівельного майданчика на вул. Стрийській 111 у м. Львові. Зазначений вище договір не розірваний, навпаки відносини між позивачем та відповідачем продовжені саме на підставі звернення ТзОВ «Квіти Львова плюс».

Зважаючи на викладене вище, ОСББ «Леополь Таун 2», ОСББ «Леополь Таун 5» та ОСББ «Леополь Таун 7» вважають, що даний судовий спір виник саме через дії (бездіяльність) ТзОВ «Квіти Львова плюс», яке своєчасно не завершило процес здачі в експлуатацію мереж водопостачання та водовідведення житлових будинків на вул. Стрийській 111.

Позиція третьої особи 2.

ОСББ «Леополь Таун 3» зазначає, що мешканці не мають можливості укласти прямі договори із ЛМКП Львівводоканал оскільки мережі водопостачання та водовідведення з вини ТзОВ Квіти Львова плюс не здані в експлуатацію, технічна документація відповідачем до ОСББ не передана. Саме з цієї підстави ЛМКП Львівводоканал відмовляє ОСББ та мешканцям будинку в укладенні прямих договорів на водопостачання та водовідведення. Отже, між ОСББ та позивачем відсутні договірні правовідносини.

ОСББ Леополь Таун 3 вказує, що не має заборгованості за водопостачання та водовідведення, оскільки 01.09.2021 між ОСББ Леополь Таун 3 та ТзОВ Квіти Львова плюс підписано договір № ВК-03 про відшкодування вартості послуг водопостачання та водовідведення, у якому зазначено про оплату на користь ЛМКП «Львівводоканал» на особовий рахунок відповідача.

ОСББ «Леополь Таун 3» зверталося до ЛМКП «Львівводоканал» із заявою від 01.12.2021 № 30 про прийняття вузла розподільного обліку на абонентський облік і проханням укласти індивідуальні договори із співвласниками багатоквартирного будинку у квартирах 1-59, що знаходяться у м. Львові на вул. Стрийська, 111 г. У відповіді на вказане звернення ЛМКП Львівводоканал зазначило, що для присвоєння особових рахунків необхідно подати в ЛМКП Львівводоканал видані забудовнику копію технічних умов, довідку про виконання технічних умов, проте така документація відсутня у ОСББ та забудовником не передана.

Позиція третьої особи 3.

ОСББ «Леополь Таун 4» зазначає, що третя особа 3 оплату за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення здійснювала відповідно до показників загальнобудинкових приладів обліку на розрахункові рахунки ЛМКП «Львівводоканал» (за особовим рахунком відповідача), тому заборгованість ОСББ «Леополь Таун 4» перед ЛМКП «Львівводоканал» відсутня.

Разом з тим, третя особа 3 зазначає, що прямі договори про надання послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з позивачем мешканцями багатоквартирного будинку за адресою м. Львів, вул. Стрийська 111 е не укладались, оскільки укладення таких договорів передбачає повне виконання ТзОВ «Квіти Львова плюс» зобов`язань перед ЛМКП «Львівводоканал», котрі станом на 19.09.2024 року не виконані.

Як наслідок, між ОСББ «Леополь Таун 4» та ЛМКП «Львівводоканал» не було укладено прями договорів про надання послуг, а отже між ними відсутні договірні правовідносини.

Позиція третьої особи 5.

ОСББ «Леополь Таун 6» зазначає, що між ним та відповідачем було укладено договір від 08.05.2023 № ВК-06 про відшкодування вартості послуг водопостачання та водовідведення у якому було зазначено, що третя особа 5 повинна відшкодовувати вартість спожитих послуг водопостачання та водовідведення на рахунок ЛКП «Львівводоканал».

ОСББ «Леополь Таун 6» зазначило, що всі рахунки за отриману воду ним сплачено на рахунки ЛМКП «Львівводоканал», проте між ОСББ та ЛМКП «Львівводоканал» не було укладено прямих договорів про надання послуг.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників учасників справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити повністю, виходячи із таких мотивів.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог частини 1 статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 174 ГК України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно з вимогами статті 509 ЦК України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договори водопостачання будмайданчику, зокрема 22.06.2021 між ЛМКП «Львівводоканал» та ТзОВ «Квіти Львова плюс» було укладено договір № 314756 про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення за адресами м. Львів. вул. Стрийська, 111 е, г, б, д.

18.05.2022 між ЛМКП «Львівводоканал» та ТзОВ «Квіти Львова плюс» було укладено договір № 314756 про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення за адресою м. Львів. вул. Стрийська, 111 є.

19.04.2023 між ЛМКП «Львівводоканал» та ТзОВ «Квіти Львова плюс» було укладено договір № 314756 про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення за адресою м. Львів. вул. Стрийська, 111 ж.

Відповідно до пункту 4.2. укладених договорів, відповідач зобов`язувався сплачувати вартість наданих водоканалом послуг за чинними тарифами, та додаткову плату нараховану відповідно до Правил приймання, - згідно виставлених рахунків у строки встановлені договором.

Пунктом 3.6 договорів передбачено, що оплата за послуги водопостачання та водовідведення проводиться абонентом відповідно до діючих тарифів шляхом перерахування на рахунок Львівводоканалу коштів не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем.

Позивачем до матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості за період вересень 2023 року - квітень 2024 року у розмірі 398 968, 50 грн, що підтверджується також загальною довідкою про нарахування за послуги водопостачання та водовідведення за договором № 314756 та рахунками за послуги водопостачання та водовідведення.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг визначає Закон України "Про житлово-комунальні послуги" (надалі Закон).

Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (частина 1 статті 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Відповідно до статті 1 Закону виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги; споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач.

Статтею 6 Закону встановлено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Як встановлено судом, об`єкти на вулиці Стрийській 111, е, г, б, д, є, ж в управління управляючим компанія забудовником (відповідачем) належним чином передані не були, оскільки, беручи до уваги пояснення залучених третіх осіб, в актах приймання-передачі житлових будинків, які між ОСББ та відповідачем було підписано із зауваженнями, чітко зазначено, що будинки за адресою м. Львів, вул. Стрийська, 111 будуть вважатись повністю переданим після усунення забудовником недоліків, які в них вказані, у тому числі підключення житлового комплексу до мереж Львівводоканалу, проте відповідачем зауважень, вказаних в цих актах, не було усунуто.

Треті особи не мають можливості укласти прямі договори із ЛМКП Львівводоканал, оскільки мережі водопостачання та водовідведення відповідачем не здані в експлуатацію та технічна документація до ОСББ не передана, як наслідок, між позивачем та третіми особами відсутні договірні правовідносини.

Також відповідно до п. 4.2.1. укладених між позивачем та відповідачем договорів, відповідач зобов`язаний надати перелік своїх об`єктів, на яких споживаються послуги централізованого водопостачання та водовідведення та повідомляти про зміни у цих даних у 7-ми денний строк з дня виникнення. Пунктом 4.2.15 договорів встановлено, що у випадку передачі об`єкта централізованого водопостачання та водовідведення на баланс новому балансоутримувачу або власнику- споживач зобов`язаний у семиденний термін після передачі повідомити про це водоканал.

До матеріалів справи відповідачем не було долучено доказів про таке повідомлення позивача або документів, які б підтверджували факт здійснення передачі на баланс третім особам у повному обсязі з виконанням зазначених зауважень щодо підключення збудованого відповідачем житлового комплексу до мереж Львівводоканалу.

Щодо договорів про відшкодування вартості послуг водопостачання та водовідведення укладених між третіми особами 2, 3, 5 та відповідачем, суд зазначає, що дані договори жодним чином не впливають на правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем.

Також судом встановлено, що позивачем розрахунок заборгованості було здійснено з врахуванням оплат, які було здійснено третіми особами.

Щодо аргументів відповідача про не надсилання йому рахунків на оплату, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3.8. договорів, рахунки надаються у паперовому або в електронному вигляді, зокрема шляхом доступу до електронних систем обліку розрахунків. Як повідомив представник позивача, рахунки за фактично спожиті послуги водопостачання та водовідведення вручались у паперовому вигляді контролером ЛМКП «Львівводоканал», вказані рахунки під час воєнного стану друкуються лише в одному примірнику, відтак відмітка про вручення не проставляється.

Згідно з п. 3.6. договорів, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, Оплата за послуги здійснюється не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем, відтак відсутність належних доказів вручення рахунків для оплати не може бути підставою для неоплати спожитих послуг, про що неодноразово вказував у своїх постановах Верховний Суд.

Також, протягом спірного періоду на особовий рахунок відповідача відкритий в ЛМКП «Львівводоканал» проводилась часткова сплата заборгованості за отримані послуги водопостачання та водовідведення, що очевидно пов?язана з отриманням відповідних рахунків на оплату.

Відповідач звертався до ЛМКП «Львівводоканал» з листами від 10.02.2023 № ВД-803 та від 31.05.2023 № ВД-3862 в яких просив продовжити термін дії договорів № 314756 у зв`язку із закінченням будівництва об`єктів та відтермінувати сплату заборгованості. Дані листи, на думку суду, свідчать про бажання відповідача в подальшому отримані послуг водопостачання та водовідведення всупереч твердженням щодо передачі згаданих об`єктів управляючим компаніям.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Звернення відповідача від 13.02.2024 до ЛМКП «Львівводоканал» з пропозицією розірвання укладених договорів не відповідає вимогам п. 9.3. договорів, які передбачають розірвання договору за ініціативою споживача, однак встановлюють необхідність надання доступу водоканалу для здійснення технічного припинення надання послуг, оскільки водоканал, зважаючи на законодавчу заборону припинення водопостачання в умовах воєнного стану, не може здійснити припинення водопостачання мешканцям збудованих відповідачем будинків. Розірвання договору з ініціативи споживача буде правомірним за умови одночасного укладення договору з іншим споживачем.

Суд дійшов висновку, що зобов`язання з приводу надання послуг водопостачання та водовідведення об`єктів на вул. Стрийській, 111 е, г, б, д, є, ж станом на час розгляду справи існують виключно між ЛМКП «Львівводоканал» та ТзОВ «Квіти Львова плюс».

Оскільки позивач протягом спірного періоду фактично надавав послуги водопостачання та водовідведення на об`єкти на вул. Стрийській, 111 е, г, б, д, є, ж відтак має право на одержання оплати за надані послуги.

Частиною 2 статті 7 Закону передбачено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Суд бере до уваги те, що треті особи підтвердили факт отримання та споживання ними послуг з водопостачання та водовідведення, тому дійшов висновку, що послуги водопостачання та водовідведення об`єктів на вул. Стрийській, 111 е, г, б, д, є, ж споживались фактично, відтак підлягають оплаті. Дане твердження узгоджується з правовою позицією суду касаційної інстанції викладеної у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15-ц, постановах Касаційного господарського суду від 11.04.2018 у справі № 904/2238/17 та від 16.10.2018 у справі № 904/7377/17 в яких суд зазначив, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якими вони фактично користувалися.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено факт виконання позивачем прийнятих на себе зобов`язань належним чином, а у матеріалах справи відсутні докази повної оплати відповідачем заборгованості, відтак позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 398 968, 50 грн за послуги з водопостачання та водовідведення, документально підтверджені, обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Щодо заявлених позивачем позовних вимог про стягнення 3 % річних, інфляційних втрат та пені суд зазначає наступне.

Відповідно до 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (п. 4.1 зазначеної постанови Пленуму).

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України).

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір передбачено також ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Відповідно до п. 5.1.2 договорів, споживач несе відповідальність за несвоєчасне внесення платежів за послуги шляхом сплати пені. Розмір пені встановлений в п. 3.15. договорів та становить 0, 01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення оплати.

Позивачем при поданні позовної заяви заявлено до стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 4 252, 81 грн, інфляційні втрати в розмірі 5 630, 68 грн та пеню в розмірі 2 831, 18 грн.

Суд, перевіривши проведений позивачем розрахунок 3 % річних, інфляційних втрат та пені, встановив, що такі нарахування є правильними, а відтак нараховані суми підлягають стягненню з відповідача у заявленому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 79 ГПК України визначає, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Обсяг обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Принцип справедливості, закріплений у ст. 6 Конвенції, порушується, лише якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення у справах Проніна проти України, заява № 63566/00, п. 25, від 18 липня 2006 року, та Нечипорук і Йонкало проти України, заява № 42310/04, п. 280, від 21 квітня 2011 року).

Виходячи із викладеного вище, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог, що підлягають до задоволення повністю.

Відшкодування витрат позивача, пов`язаних зі сплатою судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Квіти Львова плюс» (79031, м. Львів, вул. Стрийська, 111д, офіс 57, ) на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» (79017, м. Львів, вул. Зелена, 64, ) суму в розмірі 417 858, 42 грн, з яких:

- 398 968, 50 грн основного боргу;

- 2 831, 18 грн пені;

- 5 630, 68 грн інфляційних втрат;

- 4 252, 81 грн 3 % річних;

- 6 175, 25 грн судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складений та підписаний 07 листопада 2024 року.

Суддя Манюк П.Т.