ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"08" листопада 2024 р. Справа № 921/376/23

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

Гриців В.М. (доповідач), Зварич О.В., Малех І.Б.

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКОР-Україна» на рішення Господарського суду Тернопільської області (суддя Гевко В.Л.) від 14 листопада 2023 року у справі №921/376/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИНХОЛ ОКСАМИТНЕ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКОР-Україна» про стягнення заборгованості у розмірі 44 432,13 грн

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Тернопільської області рішенням від 14 листопада 2023 року у справі №921/376/23 позовні вимоги задовольнив частково; стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю АСКОР-УКРАЇНА на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВИНХОЛ ОКСАМИТНЕ 20 000,00 грн основного боргу,9 538,54 грн інфляційних витрат, 1 200,00 грн пені. У задоволенні позовних вимог про стягнення пені в сумі 13 693,59 відмовив. Судові витрати поклав на сторони пропорційно до задоволених вимог.

Західний апеляційний господарський суд постановою від 16 вересня 2024 року залишив без змін рішення Господарського суду Тернопільської області від 14 листопада 2023 року у справі №921/376/23, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКОР-Україна» - без задоволення. Судові витрати за подання апеляційної скарги суд поклав на Товариство з обмеженою відповідальністю «АСКОР-Україна».

19 вересня 2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИНХОЛ ОКСАМИТНЕ» адвокат Коротнян Павло Віталійович сформував в системі Електронний суд заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №921/376/23. Просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКОР-Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИНХОЛ ОКСАМИТНЕ» 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 3 статті 244 ГПК України Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (ч.5 ст.244 ГПК України).

Ураховуючи приписи частини 13 статті 8, частини 10 статті 270 ГПК України та ціну позову у справі №921/376/23, Західний апеляційний господарський суд розглядав апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКОР-Україна» на рішення Господарського суду Тернопільської області від 14 листопада 2023 року у справі №921/376/23 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

В такому ж порядку суд розглядає заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИНХОЛ ОКСАМИТНЕ» адвоката Коротняна Павла Віталійовича про ухвалення додаткового рішення.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи :

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Процесуальним законодавством визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За частиною першою статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Натомість, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

За положенням частини другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

Питання розподілу між сторонами судових витрат, суд вирішує під час ухвалення рішення суду і зазначає про це в резолютивній частині (пункт 5 частини першої статті 237, пункт 2 частини п`ятої статті 238 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас, частиною першою статті 221 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша).

Така норма кореспондується з частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 Господарського процесуального кодексу України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (постанова Верховного Суду від 19.07.2021 у справі №910/16803/19).

При цьому, процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (постанови Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №921/221/21 та від 31.05.2022 у справі №917/304/21);

Потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду (постанова Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №161/5317/18).

Суд апеляційної інстанції з`ясував, що у відзиві (першій заяві по суті спору) на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКОР-Україна» на рішення Господарського суду Тернопільської області від 14 листопада 2023 року у справі №921/376/23 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИНХОЛ ОКСАМИТНЕ» адвокат Коротнян Павло Віталійович не заявляв про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи чи про те, що він поніс або очікує понести судові витрати (орієнтовний їх розмір) у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Інших процесуальних документів щодо судових витрат позивач суду апеляційної інстанції до завершення розгляду справи теж не подавав.

Таким чином, відсутність у справі №921/376/23 заяви позивача про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи в суді апеляційної інстанції є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат.

За таких обставин, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИНХОЛ ОКСАМИТНЕ» адвокат Коротнян Павло Віталійович про ухвалення додаткової постанови.

Керуючись ст. 8, 234, 235, 244, 270, 281 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в прийнятті додаткового рішення за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИНХОЛ ОКСАМИТНЕ» адвоката Коротняна Павла Віталійовича про ухвалення додаткового рішення у справі №921/376/23 щодо витрат на правову допомогу.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя В.М. Гриців

Суддя О.В. Зварич

Суддя І.Б. Малех