ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" жовтня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3664/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Найфлейша В.Д.

При секретарі судового засідання Дурович А.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 916/3664/24

за позовом: ДП «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, пр. Берестейський, буд.14, ) в особі Одеської філії ДП «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) (65026, м. Одеса, Митна пл., 1, код ВП: 38728457)

до відповідача: ТОВ «Підприємство «Маст-буд» (03045, м. Київ, Віто-Литовський пров., буд. 14, )

про стягнення 724 590,22 грн

Представники сторін:

Представник позивача - Андреєв А.Е. (зал 2)

Представник відповідача - Жило І.А. (поза межами суду)

ВСТАНОВИВ:

ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії ДП «Адміністрація морських портів України» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до ТОВ «Підприємство «Маст-буд», в якій просить:

-стягнути з ТОВ «Підприємство «Маст-буд» () на користь ДП «Адміністрація морських портів» () в особі Одеської філії ДП «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) (код ВП: 38728457) грошові кошти в сумі 724 590,22 грн, з яких: основна сума заборгованості - 295 474,60 грн.; пеня - 297 731,12 грн.; 3% річних - 22 742,58 грн. інфляційні втрати - 108 641,92 грн.

Ухвалою суду від 27.08.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/3664/24 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; засідання призначено на "26" вересня 2024 р. об 11:00 у приміщенні господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, в залі судових засідань № 2 (1 поверх), тел. 0(482)307-990; запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду, тощо.

11.09.2024 р. через систему «Електронний суд» від ТОВ «Підприємство «Маст-буд» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому, не погоджуючись з аргументами та доводами, викладених в позовній заяві, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

20.09.2024 р. від ДП «Адміністрація морських портів України» через систему «Електронний суд» надійшло клопотання, в якому позивач просив вважати, що в позовній заяві зазначено таку назву юридичної особи відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Маст-буд».

25.09.2024 р. за вх.№34977/24 ДП «Адміністрація морських портів України» надало відповідь на відзив, згідно якої, не погоджуючись з позицією та доводами відповідача, позивач просить задовольнити позовну заяву у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 26.09.2024 р. не з`явився, але 25.09.2024 р. подав до суду заяву про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 26.09.2024р. розгляд справи відкладено на "22" жовтня 2024 р. о 11:30.

Суд зазначає, що позивач у судових засіданнях наполягав на задоволенні позовної заяви.

У судовому засіданні 22.10.2024 р. відповідач заперечив проти позовних вимог, просив відмовити в їх задоволенні у повному обсязі.

22.10.2024р. у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши думку сторін по справі, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ДП «Адміністрація морських портів України» (далі - Власник мереж) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Маст-буд» (далі - Користувач) укладено договір №2261-П-ОДФ-18 від 24.04.2018 р. (далі - Договір), відповідно до умов якого Власник мереж зобов`язується забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок Користувача або інших суб`єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує Користувач, а Користувач - своєчасно сплачувати вартість послуг Власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього Договору (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 7.3 Договору, оплата Користувачем послуг з утримання технологічних мереж спільного користування здійснюється платіжним дорученням на підставі оформленого Акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) та виставленого Власником мереж рахунка не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним.

Згідно протоколу зміни (встановлення, зняття) приладу обліку №Н2/20.10 від 20.10.2021 р., підписаного представниками Сторін, споживачу ТОВ «Маст-буд» встановлено лічильник «NIK-2303» №11291247.

З акту пломбування №Н1/20.10/П від 20.10.2021 р., підписаного представниками сторін, вбачається, що 20.10.2021 р. вищевказаний прилад обліку було опломбовано.

Загальний обсяг спожитої електроенергії відповідачем підтверджується контрольною карткою для запису показань вищевказаного лічильника. Зокрема, Споживачем відповідно до показань лічильника та з урахуванням розрахункового коефіцієнту було спожито:

за грудень 2021 р. - 5514 кВт*г;

за січень 2022 р. - 88 692 кВт*г;

за вересень 2022 р. - 461 кВт*г.

Отже, Користувачем за вказаний вище період спожито електроенергії у загальному обсязі 94 667 кВт*г.

Листом від 20.09.2022 р. №01-51 представник Користувача звернувся до Власника мереж з проханням відключити електропостачання та зняти показники лічильника.

Відповідно до акту пломбування №Н1/20/09 від 20.09.2022 р. Користувача відключено від електропостачання та зафіксовано кінцеві показники лічильника. Вказаний акт підписаний представниками сторін, що свідчить про визнання Відповідачем загального обсягу спожитої електроенергії.

З урахуванням вищезазначеного та умов Договору, на підтвердження наданих за грудень 2021 р., січень 2022 р. та вересень 2022 р. позивачем було направлено відповідачу для підписання акти наданих послуг та виставлено відповідні рахунки:

- акт №1909 за грудень 2021 від 31.12.2021 та рахунок №561564 від 31.12.2021 на суму 17 357,18 грн;

- акт №93 за січень 2022 від 31.01.2022 та рахунок №560066 від 31.01.2022 на суму 293 339,21 грн;

- акт №654 за вересень 2022 від 30.09.2022 та рахунок №560704 від 30.09.2022 на суму 2 135,39 грн.

Вказані акти та рахунки за грудень 2021 р. та січень 2022 р. направлялися відповідачу на його адресу, вказану в Договорі, рекомендованими поштовими відправленнями, а акт за вересень 2022 р. отриманий представником відповідача власноруч під підпис. Крім того, акт за грудень 2021 р. повернувся на адресу Адміністрації з підписом директора Товариства.

Відповідно до платіжної інструкції 668_00000/efde8fe9-1cc7-4c53-a2ff-1d171832c002 від 25.07.2024 р. відповідачем сплачено на користь Позивача 17 357,18 грн в якості погашення рахунку №561564 від 31.12.2021 р. Тобто, з урахуванням пункту 7.3 Договору Відповідач прострочив оплату наданих послуг за грудень 2021 р. на 916 днів.

Однак, позивач зазначає, що всупереч умовам Договору плата за послуги Відповідачем у повному обсязі не здійснена, а сума основного боргу є тотожною сумі за надані відповідачу послуги відповідно до умов Договору, актів відшкодування витрат та рахунків за січень 2022 р. та вересень 2022 р. та становить 295 474,60 грн.

З метою погашення заборгованості позивачем висувалася вимога в досудовому порядку до Відповідача щодо необхідності оплати послуг, а саме: була виставлена претензія №624/19-06-04/Вих від 28.03.2024 р., яка 08.04.2024 була отримана представником Відповідача.

Однак, це не призвело до добровільної сплати заборгованості Відповідачем.

Крім того, позивачем неодноразово надсилалися листи на адресу відповідача щодо необхідності сплати існуючої заборгованості за Договором: від 03.02.2023 р. №360/19-06-04/Вих, від 31.01.2024 р. №190/19-06-04/Вих, від 27.02.2024 р. №466/19-06-04/Вих.

Користувач звернувся на адресу Власника мереж з листом від 27.06.2024 р. №114, в якому зазначив, що не відмовляється від своїх зобов`язань за Договором, проте через військову агресію рф та втрату первинних документів просив повторно направити на його адресу належним чином засвідчену копію Договору, первинних документів, документальне підтвердження показників споживання електроенергії, відомості про стан розрахунків за Договором.

Листом від 11.07.2024 р. №1253/19-06-04/Вих Власником мереж направлено на адресу Користувача запитувані документи, однак це вкотре не призвело до сплати заборгованості у добровільному порядку.

ТОВ «Підприємство «Маст-буд», заперечуючи проти позовних вимог, зазначає, що позивачем не надано доказів споживання Товариством електроенергії та її вартість, місце встановлення лічильника №11291247 не відповідає місцю встановлення лічильника відповідно до Договору, даний лічильник разом з наданими Позивачем документами стосується іншого об`єкта будівництва, Позивачем не доведено обґрунтованість нарахувань за договором, надані до позовної заяви акти відшкодування витрат є нечинними, а розрахунок пені зроблено Позивачем всупереч нормам чинного законодавства, у зв`язку з чим заявлені позивачем позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У ст. 14 ЦК України зазначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст. 509 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У разі порушення своїх цивільних прав та інтересів, кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу (ст. 15 ЦК України).

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до положень ст. 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

З укладеного між сторонами договору №2261-П-ОДФ-18 від 24.04.2018 р. вбачається, що у Власника мереж наявний обов`язок забезпечення технічної можливості передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок Користувача або інших суб`єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує Користувач, а у Користувача - своєчасно сплачувати вартість послуг Власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього Договору (п. 1.1 Договору). Така оплата здійснюється платіжним дорученням на підставі оформленого Акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) та виставленого Власником мереж рахунка не пізніше 20 числа місяця, наступного за завітним (п. 7.3 Договору).

Загальний обсяг споживання електроенергії (94 667 кВт*г) підтверджується контрольною карткою для запису показань лічильника «NIK-2303» №11291247 та актом пломбування №Н1/20/09 від 20.09.2022 р., який підписано представниками сторін та в якому зафіксовано кінцеві показники лічильника.

Крім того, позивачем на підтвердження наданих за грудень 2021 р., січень 2022 р. та вересень 2022 р. направлено відповідачу для підписання акти наданих послуг та виставлено відповідні рахунки.

Акт за грудень 2021 р. підписаний зі сторони відповідача. Крім того, відповідно платіжної інструкції 668_00000/efde8fe9-1cc7-4c53-a2ff-1d171832c002 від 25.07.2024 р. відповідачем сплачено на користь Позивача 17 357,18 грн в якості погашення рахунку №561564 від 31.12.2021 р.

Інші акти відповідачем не підписані, а рахунки ним не оплачені.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача про те, що сума основного боргу, яка підлягає стягненню з відповідача, є тотожною сумі за надані Відповідачу послуги відповідно до умов Договору, актів відшкодування витрат та рахунків за січень 2022 та вересень 2022 та становить 295 474,60 грн.

Відповідач у відзиві вважає, що протоколи встановлення та пломбування лічильника №11291247 не мають зв`язку з Договором, а надані позивачем документи стосуються різних об`єктів будівництва, використання лічильників на яких відбувалося на різних правових підставах. У тому числі вважає, що Договір укладено саме з метою забезпечення електроенергією будівництва причалу №1з. Дані доводи, на його думку, свідчать про необґрунтованість обсягів і вартості спожитої відповідачем електроенергії.

Однак з доводами відповідача у цій частині суд не погоджується з огляду на наступне.

Умовами Договору не передбачено, що забезпечення Власником мереж технічної можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок Користувача здійснюється для забезпечення електроживленням конкретного об`єкта Користувача.

Відповідно до додатку №2 до Договору «Перелік місць встановлення розрахункових електролічильників» передбачено встановлення лічильника «НІК 2303» №8961534.

У разі зміни, зняття і установки нового розрахункового приладу обліку Користувача оформляється двосторонній акт-протокол заміни.

Таким чином, у разі виникнення у Користувача необхідності установки нового/додаткового приладу обліку, внесення змін до Договору не вимагається.

З матеріалів справи вбачається, що за зверненнями Користувача Власником мереж у відповідності до умов Договору (шляхом підписання двосторонніх актів встановлення приладів обліку) встановлено лічильники з наступними номерами: №8961534 та №11291247.

У листі від 26.02.2018 р. ТОВ «Підприємство «Маст-буд» просило ДП «АМПУ» для забезпечення своєчасного початку робіт за договором №2218-В-ОДФ-18 від 23.02.2018 р. надати точки підключення до електромереж:

- на причалі №2-3 потужністю до 150 кВт, напругою 0,4 кВ (побутове містечко, будівельний майданчик);

- на причалі 1-з потужністю до 250 кВт, напругою 0,4 кВ (будівельний майданчик);

Того ж дня, у зв`язку з надходженням вищевказаного листа, ДП «АМПУ» встановлено лічильник «НІК 2303» №8961534, про що представниками Власника мереж та Користувача (ОСОБА_1.) підписано протокол встановлення приладу обліку №Е260218П1 від 26.02.2018.

Пунктом 1 листа від 03.03.2018 р. №01 Користувач підтвердив те, що в шафі обліку встановлено електролічильник НІК 2303 ART, заводський №8961534, трансформатори струму типу Т-066 0,5S з номінальним первинним струмом 400 а - 3 шт.

З тексту даного листа вбачається, що цей лічильник встановлено для забезпечення можливості виконання ТОВ «Підприємство «Маст-буд» робіт з будівництва 1-ої черги (гідротехнічні споруди) контейнерного терміналу на Карантинному молу ДП «ОМТП» за рахунок штучно утвореної території: Лот №2 Будівництво огороджувального хвилелому на підставі договору підряду №КД-14306 від 25.12.2009.

Пунктом 2 вказаного листа Відповідач повідомив Адміністрацію про відповідальну особу за електрогосподарство від Користувача - енергетик ОСОБА_1. Разом з даним листом Відповідачем надано документи на підтвердження групи електробезпеки ОСОБА_1 : витяг з протоколу №28 засідання комісії перевірки знань по курсу «Правила технічної експлуатації електроустановок споживачів», «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів».

Відповідно до листа від 17.09.2021 р. №01-887 Користувач просив Власника мереж надати технічні умови для точки підключення електроенергії потужністю 200 кВт напругою 0,4 кВ для будівельного майданчика по об`єкту: Будівництво автомобільної дороги загального користування державного значення М-28 Одеса-Южний - /М 14/ з під`їздами (під`їздами до Одеського морського порту) в Одеській області.

У відповідь на вказаний лист ДП «АМПУ» надано відповідальній особі за електрозабезпечення від Користувача - ОСОБА_1. під особистий підпис технічні умови тимчасові на підключення електроустаткування побутового містечка від 27.09.2021 р. №19-06-04/443, згідно з якими місцем знаходження об`єкта є: від 3 черги транспортної естакади до демферного майданчика, що проектується по Хаджибеївській дорозі, джерело електропостачання: КТПГС 5 черги РУ 0,4 кВ ОФ ДП «АМПУ», точка підключення до інженерних мереж: КТПГС 5 черги РУ 04 кВ.

Згідно наявного в матеріалах справи протоколу встановлення приладу обліку №Н2/20.10 від 20.10.2021 р., підписаного представниками Сторін, споживачу ТОВ «Підприємство Маст-буд» встановлено лічильник «NIK-2303» №11291247. Лічильник встановлено в КТПГС 5 черги.

Отже, з вищенаведеного вбачається, що лічильник №8961534 встановлено для забезпечення виконання Відповідачем підрядних робіт з будівництва об`єктів на території порту, а лічильник №11291247 - для забезпечення виконання Відповідачем робіт за договором субпідряду №1021-СУБ-ПО від 18.08.2021 (виконання Товариством робіт будівництва об`єкту: «Будівництво автомобільної дороги загального користування державного значення М-28 Одеса-Южний - /М 14/ з під`їздами (під`їздами до Одеського морського порту) в Одеській області.

Отже, за умовами Договору підключено два лічильники, які обслуговували різні об`єкти будівництва. Усі лічильники встановлювалися Власником мереж виключно на підставі звернень Користувача у передбачений Договором спосіб - шляхом підписання двосторонніх актів встановлення приладів обліку, які містять підпис уповноваженого Користувачем представника. Іншого способу встановлення нових/додаткових приладів обліку Договором не передбачено, що свідчить про відповідність дій сторін умовам договору.

Суд не приймає до уваги й доводи відповідача про те, що акти відшкодування витрат, які складалися Адміністрацією і направлялися Товариству не є документами, передбаченими договором, не є тотожними актам здачі-прийняття робіт (надання послуг), з огляду на наступне.

Відповідно до платіжної інструкції 668_00000/efde8fe9-1cc7-4c53-a2ff-1d171832c002 від 25.07.2024 р. відповідачем сплачено на користь позивача 17 357,18 грн в якості відшкодування витрат на електрозабезпечення згідно рахунку №561564 від 31.12.2021 р.

Крім того, відповідно до платіжної інструкції №693 від 22.12.2022 р. відповідачем сплачено 175 291,78 грн за відшкодування витрат за електрозабезпечення згідно рахунку №560190 від 28.02.2022 р. та акту №187 відшкодування витрат за лютий 2022 від 28.02.2022 р.

Отже, підписавши акт відшкодування витрат за грудень 2021 р. і сплативши за відшкодування витрат за електрозабезпечення за грудень 2021 р. та лютий 2022 р. відповідач не може суперечити своїй попередній поведінці та зазначати на невірному складанні аналогічних актів, відсутності підстав для їх підписання та оплати відповідних рахунків.

Щодо пред`явлених позивачем до стягнення пені, 3% річних та інфляційних нарахувань, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статті 230-232 Господарського кодексу України (далі - ГК України) також передбачають застосування господарських санкцій у вигляді, зокрема, пені у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 8.2.1 Договору за внесення платежів, передбачених Додатком №4 «Порядок розрахунків» цього Договору, з порушенням терміну, Користувач сплачує Власнику мереж пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за котрий нараховується пеня, від несвоєчасно оплаченої суми за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Позивачем нараховано пеню за порушення строків оплати за надані послуги із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості, яка станом на 24.07.2024 (включно) становить 297 731,12 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Аналогічна за змістом норма передбачена у статті 551 Цивільного кодексу України: розмір неустойки (штраф, пеня) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зменшення розміру штрафних санкцій, що підлягають стягненню, є правом суду, яке не залежить від результатів досудового врегулювання спору та згоди сторони-кредитора на таке зниження (Постанова Верховного Суду від 19 вересня 2019 р.).

З іншого боку, зменшення розміру штрафних санкцій є саме правом, а не обов`язком суду, хоча суд зобов`язаний розглянути доводи боржника, яким він обґрунтовує необхідність зменшення судом розміру штрафних санкцій (Постанова Верховного Суду від 24 квітня 2019 р.).

Закон не визначає ані максимального розміру, на який суди можуть зменшити нараховані відповідно до договору штрафні санкції, ані будь-який алгоритм такого зменшення (Постанова Верховного Суду від 07 листопада 2019 р.).

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги пред`явлену позивачем до стягнення суму пені, яка на думку суду значно перевищує його збитки, суд дійшов висновку про необхідність зменшення заявленої суми до 29 773,10 грн.

Щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 22 742,58 грн та інфляційних втрат у розмірі 108 641,92 грн, перевіривши наведений позивачем розрахунок, суд встановив, що він є вірним та правильним, у зв`язку із чим зазначені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з положень ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються у разі на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73,74, 73-80, 86, 123, 124, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, пр. Берестейський, буд.14, ) в особі відокремленого підрозділу - Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) (65026, м. Одеса, Митна пл., 1, код ВП: 38728457) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Маст-буд» (03045, м. Київ, Віто-Литовський пров., буд. 14, ) - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Маст-буд» (03045, м. Київ, Віто-Литовський пров., буд. 14, ) на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, пр. Берестейський, буд.14, ) в особі відокремленого підрозділу - Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) (65026, м. Одеса, Митна пл., 1, код ВП: 38728457) грошові кошти в сумі 456 632 /чотириста п`ятдесят шість тисяч шістсот тридцять дві/ грн. 20 коп

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Маст-буд» (03045, м. Київ, Віто-Литовський пров., буд. 14, ) на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, пр. Берестейський, буд.14, ) в особі відокремленого підрозділу - Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) (65026, м. Одеса, Митна пл., 1, код ВП: 38728457) судовий збір в сумі 6 849 /шість тисяч вісімсот сорок дев`ять/ грн. 48 коп.

Накази видати.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання його повного тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повний текст рішення складено та підписано 08.11.2024р. у зв`язку з перебуванням судді Найфлейша В.Д. на лікарняному.

Суддя В.Д. Найфлейш