РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.11.2024Справа №910/8940/24

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські телекомунікаційні мережі"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРК "Інтеррадіо"

про стягнення заборгованості у розмірі 528 149,11 грн,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Київські телекомунікаційні мережі" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРК "Інтеррадіо" про стягнення заборгованості у розмірі 528 149,11 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Київські телекомунікаційні мережі" стверджує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРК "Інтеррадіо" не виконує свої зобов`язання за Договором про телекомунікаційні послуги №RTI/2018 від 13.02.2018, а саме: не надає належні технічні параметри для приймання сигналу телепрограми "4" ("Четвертий канал"), а також не оплатило послуги за період з лютого 2022 року по березень 2023 року з приймання та передавання сигналу зображень і звуків телепрограми "4" ("Четвертий канал"), у зв`язку з чим у відповідача виник борг у розмірі 230 010,13 грн.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРК "Інтеррадіо" своїх грошових зобов`язань за Договором про телекомунікаційні послуги №RTI/2018 від 13.02.2018, позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача пені у розмірі 210 897,26 грн, 3% річних у розмірі 15 748,00 грн та інфляційних втрат у розмірі 71 493,72 грн, нарахованих за період з 28.02.2022 по 10.06.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2024 відкрито провадження у справі №910/8940/24; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті спору.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРК "Інтеррадіо" не було виконано свого обов`язку з реєстрації свого електронного кабінету у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), то вказана ухвала від 22.07.2024 про відкриття провадження у справі №910/7940/24 була надіслана відповідачу 23.07.2024 на адресу, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (04071, м. Київ, вул. Олегівська, буд. 34 Б), рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали.

Однак поштове відправлення №620 не було вручене відповідачу та було повернуте до суду 01.08.2024 у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою, що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку від 26.07.2024 на відповідному конверті.

Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 22.07.2024 є 26.07.2024 (дата проставлення на довідці відділення поштового зв`язку відмітки щодо причини повернення поштового відправлення).

Окрім того, судом було направлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ТРК "Інтеррадіо" ухвалу від 22.07.2024 на адресу для листування, вказану у Договорі про телекомунікаційні послуги №RTI/2018 від 13.02.2018 (04655, м. Київ, вул. В. Хвойки, буд. 21, офіс 322), однак поштове відправлення №638 не було вручене відповідачу та було повернуте до суду 05.08.2024 у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою, що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку від 30.07.2024 на відповідному конверті.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 22.07.2024 у справі №910/8940/24 встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ТРК "Інтеррадіо" строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом двадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Частиною 1 статті 116 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРК "Інтеррадіо" вправі було подати відзив на позов у строк до 15.08.2024 включно.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався, будь-яких інших заяв, клопотань, пояснень від сторін до суду не надходило, а відтак справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

13.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Київські телекомунікаційні мережі" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРК "Інтеррадіо" (замовник) укладено Договір про телекомунікаційні послуги №RTI/2018 (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого (в редакції Додаткової угоди №4 від 14.11.2019) замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання протягом строку дії цього договору надавати телекомунікаційні послуги з приймання та передавання сигналу зображень та звуків телепрограми "4" ("Четвертий канал") у власні телекомунікаційній мережі у м. Київ, м. Обухів, м. Українка та м. Біла Церква, м. Фастів, м. Львів, м. Трускавець та м. Добротвір, м. Чернівці (Україна).

Послуги починають надаватися замовнику з дня набрання даним договором чинності (п. 1.2 Договору).

У пункті 2.1 Договору вказано, що виконавець приймає на себе зобов`язання: забезпечити якість приймання та передавання сигналу у відповідності до вимог стандарту ДЕСТ 28324-89; не допускати у телепрограмах будь-яких скорочень, пропусків, перемонтажу, змін (включаючи титри), модифікацій, вставок тощо.

Натомість у п. 2.2 Договору замовник прийняв на себе зобов`язання здійснювати якісне розповсюдження у відповідності до технічних параметрів сигналу, визначених в Договорі; у разі виникнення недоступності або низької якості сигналу, в найкоротші строки вжити вичерпних заходів для відновлення технічних параметрів приймання та передавання сигналу; своєчасно та в повному обсязі сплачувати виконавцеві за послуги в порядку, передбаченому Договором; повідомляти виконавця про зміну технічних параметрів сигналу, не пізніше ніж за 30 робочих днів до таких змін; забезпечувати безперебійну подачу сигналу, що несе телепрограму, на супутник (якщо інше не передбачено Договором), згідно технічних параметрів сигналу, визначених в Договорі, з якістю сигналу, передбаченою відповідними стандартами, що діють в Україні; не використовувати знаки для товарів і послуг та / або лого, зображення та інші об`єкти інтелектуальної власності, які належать виконавцю або використовуються виконавцем на належних правових підставах, без попереднього письмового узгодження з виконавцем факту та деталей такого використання.

У пункті 3.1 Договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 30.03.2018) зазначено наступні параметри приймання сигналу: супутникові - ASTRA-4A; частота прийому - 11747 МГц; поляризація - вертикальна; швидкість символів - 30 000 Ксим./сек.; FEC - .

Згідно п. 4.1 Договору (в редакції Додаткової угоди №4 від 14.11.2019) в період дії Договору з 01.01.2020 по 31.12.2022 включно вартість послуг складатиме 95 833,33 грн, крім того ПДВ - 19 166,67 грн, разом з ПДВ - 115 000,00 грн.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що не пізніше 5 числа місяця, що слідує за кожним місяцем, в якому надавались послуги, виконавець передає замовнику два примірники Акту наданих послуг. Замовник протягом 5 календарних днів з дня отримання примірників Акту, але в будь-якому випадку не пізніше 10 числа місяця, що слідує за кожним місяцем, в якому надавались послуги, підписує їх і повертає підписаний зі свого боку 1 примірник акту виконавцю або надає письмове обґрунтування відмови від підписання акту. У випадку обґрунтованої відмови замовника від підписання акту, сторони погоджують зміни до нього. У випадку якщо виконавець після закінчення строку повернення акту не одержить від замовника підписаний акт або мотивовану відмову від його підписання, сторони визнають, що акт вважається підписаним, а послуги - належним чином наданими виконавцем і прийнятими замовником в обсязі і на умовах, зазначених у такому акті та договорі.

Відповідно п. 4.3 Договору замовник зобов`язаний здійснювати оплату вартості послуг за кожний місяць надання послуг в порядку 100% передоплати не пізніше 20 числа місяця, що передує кожному місяцю, в якому мають надаватися послуги, на підставі Договору. При цьому за перший місяць строку дії Договору замовник зобов`язаний здійснити оплату вартості послуг не пізніше ніж протягом 20 днів з моменту підписання Договору.

У пункті 5.4 Договору вказано, що за несвоєчасно сплачені кошти замовник виплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної суми винагороди, що вказана в п. 4.1. цього Договору, за кожний день затримки. В разі неотримання виконавцем вартості послуг за будь-який місяць станом на останнє число місяця, що передує місяцю, в якому мають надаватися послуги, виконавець має право, без попередження, зупинити або призупинити надання послуг замовнику на власний розсуд, з поновленням надання послуг протягом 1 дня з моменту зарахування на поточний рахунок виконавця суми заборгованості (у випадку, якщо цього вимагає виконавець, також сплати штрафних санкцій, що застосовуються до прострочення виконання грошових зобов`язань за Договором та / або законодавством України, на підставі письмової вимоги виконавця). При цьому замовник не звільняється від зобов`язання щодо оплати послуг, а виконавець не вважається таким, що порушує виконання своїх зобов`язань.

Цей Договір набирає чинності з 01.04.2018 та діє до 31.03.2023 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором (п. 9.1 Договору в редакції Додаткової угоди №5 від 01.04.2022).

У пункті 9.2 Договору передбачено, що строк дії Договору може бути продовжено шляхом підписання сторонами відповідної додаткової угоди.

Листом вих. №219-03/22 від 19.03.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРК "Інтеррадіо" повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю "Київські телекомунікаційні мережі", що рішенням РНБО, затвердженим указом Президента України від 19.03.2022 №152, було встановлено обов`язок телеканалу відповідача транслювати цілодобово ефір "Єдині новини #UAразом", тому просило позивача ретранслювати сигнал Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРК "Інтеррадіо" ("4 канал") на безоплатній основі з 01.03.2022 до кінця періоду воєнного стану.

01.04.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Київські телекомунікаційні мережі" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРК "Інтеррадіо" (замовник) укладено Додаткову угоду №5 (надалі - Додаткова угода №5), в якій у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України та введенням воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року відповідно до указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні", що призвело до настання форс-мажорних обставин, а також у подальшому може призвести до можливого введення тимчасових обмежень прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та в обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, а також задля забезпечення інформаційної безпеки України, спрямованої на захист життєво важливих інтересів громадянина, суспільства та держави у протидії внутрішнім та зовнішнім загрозам, забезпечення захисту державного суверенітету і територіальної цілісності України, підтримки соціальної та політичної стабільності, забезпечення конституційних прав громадян України на отримання інформації, оперативного висвітлення важливих подій, що відбуваються в Україні та за її межами, сторони дійшли згоди внести зміни до п. 4.1 Договору та викласти у новій редакції.

Згідно п. 4.1 Договору в редакції Додаткової угоди №5 від 01.04.2022 вартість послуг в період дії Договору з 01.01.2022 по 31.03.2022 включно складатиме 95 833,33 грн, крім того ПДВ - 19 166,67 грн, разом з ПДВ - 115 000,00 грн з розрахунку 1 календарний місяць. В період дії Договору з 01.04.2022 по 31.03.2023 включно вартість послуг складатиме 0,83 грн, крім того ПДВ - 0,17 грн, разом з ПДВ - 1,00 грн з розрахунку 1 календарний місяць.

У п. 5 Додаткової угоди №5 вказано, що ця Додаткова угода вступає в силу а моменту підписання її сторонами, при цьому сторону домовилися, керуючись п. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, що умови п. 1 даної додаткової угоди застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до його укладання, а саме з 01.01.2022.

Листом вих. №46/КТМ від 01.03.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Київські телекомунікаційні мережі", посилаючись на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРК "Інтеррадіо" своїх грошових зобов`язань за Договором, вимагало в строк до 31.03.2023 сплатити борг у розмірі 230 009,30 грн, а у разі невиконання даного зобов`язання повідомляло про припинення надання телекомунікаційних послуг з приймання та передавання сигналу зображень та звуків телепрограми "4" ("Четвертий канал") з 01.04.2023.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські телекомунікаційні мережі" про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРК "Інтеррадіо" боргу з оплати наданих на підставі Договору у період з лютого 2022 року по березень 2023 року послуг у розмірі 230 010,13 грн, а також пені у розмірі 210 897,26 грн, 3% річних у розмірі 15 748,00 грн та інфляційних втрат у розмірі 71 493,72 грн.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 63 Цивільного кодексу України.

Зважаючи на закріплену в ст. 204 Цивільного кодексу України презумпцію правомірності правочину та відсутність жодних доказів оспорення дійсності Договору, у суду відсутні підстави для надання правової оцінки правомірності укладеного сторонами правочину.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст.ст. 173, 174, 175, 306, 307 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 202, 509, 901, 908, 909 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Сторонами у п. 4.1 Договору в редакції Додаткової угоди №5 від 01.04.2022 було погоджено, що вартість послуг в період дії Договору з 01.01.2022 по 31.03.2022 включно складатиме 95 833,33 грн, крім того ПДВ - 19 166,67 грн, разом з ПДВ - 115 000,00 грн з розрахунку 1 календарний місяць. В період дії Договору з 01.04.2022 по 31.03.2023 включно вартість послуг складатиме 0,83 грн, крім того ПДВ - 0,17 грн, разом з ПДВ - 1,00 грн з розрахунку 1 календарний місяць.

Позивачем було долучено до позовної заяви складені ним в односторонньому порядку акти надання послуг, з яких вбачається, що вартість телекомунікаційних послуг за лютий та березень 2022 року склала 115 000,00 грн з ПДВ за місяць, вартість телекомунікаційних послуг за квітень 2022 року склала 1,00 грн з ПДВ, а з травня 2022 року по березень 2023 року вартість телекомунікаційних послуг становила 0,83 грн без ПДВ на місяць.

Позивачем до позовної заяви долучено виставлені відповідачу помісячно рахунки на оплату за спірний період.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що не пізніше 5 числа місяця, що слідує за кожним місяцем, в якому надавались послуги, виконавець передає замовнику два примірники Акту наданих послуг. Замовник протягом 5 календарних днів з дня отримання примірників Акту, але в будь-якому випадку не пізніше 10 числа місяця, що слідує за кожним місяцем, в якому надавались послуги, підписує їх і повертає підписаний зі свого боку 1 примірник акту виконавцю або надає письмове обґрунтування відмови від підписання акту. У випадку обґрунтованої відмови замовника від підписання акту, сторони погоджують зміни до нього. У випадку якщо виконавець після закінчення строку повернення акту не одержить від замовника підписаний акт або мотивовану відмову від його підписання, сторони визнають, що акт вважається підписаним, а послуги - належним чином наданими виконавцем і прийнятими замовником в обсязі і на умовах, зазначених у такому акті та договорі.

При цьому, судом враховано, що Додаткова угода №5, в якій було погоджено вартість послуг на період з 01.01.2022 по 31.03.2023, була укладена 01.04.2022, тобто, у укладаючи дану угоду відповідач фактично визнав надання йому позивачем у лютому-березні 2022 року послуг загальною вартістю 230 000,00 грн.

Відповідач не скористався своїм правом на спростування тверджень позивача про виконання ним своїх зобов`язань за Договором з надання відповідачу телекомунікаційних послуг з 01.02.2022 по 31.03.2023.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки у суду відсутні підстави ставити під сумнів твердження Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські телекомунікаційні мережі" з приводу факту та обсягів наданих послуг, а відповідачем дані обставини не заперечуються, суд вважає, що позивачем доведено надання Товариству з обмеженою відповідальністю "ТРК "Інтеррадіо" у період з 01.02.2022 по 31.03.2023 телекомунікаційних послуг з приймання та передавання сигналу зображень та звуків телепрограми "4" ("Четвертий канал") на загальну суму 230 010,13 грн (230 000,00 грн за лютий-березень 2022 року + 1,00 грн за квітень 2022 року + 0,83 грн х 11 місяців з травня 2022 року по березень 2023 року включно).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами п. 4.3 Договору замовник зобов`язаний здійснювати оплату вартості послуг за кожний місяць надання послуг в порядку 100% передоплати не пізніше 20 числа місяця, що передує кожному місяцю, в якому мають надаватися послуги, на підставі Договору. При цьому за перший місяць строку дії Договору замовник зобов`язаний здійснити оплату вартості послуг не пізніше ніж протягом 20 днів з моменту підписання Договору.

При цьому, у даному випадку суд не застосовує приписи частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України, у відповідності до якої якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день, оскільки дана норма визначає порядок обрахунку строку, який визначений у календарних днях, а не терміну, який визначений певним числом місяця.

Наведене тлумачення законодавства суд обґрунтовує тим, що сторони, погоджуючи строк (у календарних днях від певної події), не мають можливості перебачити, на який саме день припаде закінчення такого строку. В той же час, погоджуючи термін (число місяця), сторони не позбавлені можливості визначити за допомогою календаря на який саме день припаде настання строку виконання зобов`язання, а відтак у відповідності ст.ст. 6, 627, 628 Цивільного кодексу України не позбавлені можливості визначити, що сторона договору має виконати своє зобов`язання до відповідного числа місяця.

Із стилістики викладення положень ст.ст. 251, 252, 253, 254, 530 Цивільного кодексу України вбачається, що законодавець не передбачав можливість застосування приписів ст. 254 Цивільного кодексу України при визначенні закінчення терміну, оскільки норми ст.ст. 253, 254 цього Кодексу чітко визначають, що мова йде про строк та не містять жодного посилання на термін, на противагу нормі ст. 530 Кодексу, де законодавець посилається і на строк, і на термін.

Так, відповідач як добросовісний суб`єкт господарських правовідносин, маючи на меті належним чином виконати своє зобов`язання з оплати наданих йому телекомунікаційних послуг до 20 числа місяця, що передує місяцю надання послуг, міг завчасно встановити останній робочий (банківський) день, у який таке зобов`язання підлягало виконанню.

Тобто станом на дату укладення Договору, враховуючи погодження сторонами терміну оплати (а не строку), сторони мали можливість достеменно встановити відповідні числа місяця, в які підлягали виконанню зобов`язання з оплати права тимчасового користування місцем для розміщення рекламного засобу за кожен місяць протягом всього терміну дії договору.

Оскільки відповідач міг завчасно визначити останній день виконання зобов`язання з оплати телекомунікаційних послуг у кожному місяці для його виконання до 20 числа місяця, що передує місяцю надання послуг, то відповідно підстави для застування частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України та перенесення термінів оплати (у разі їх припадання на вихідний / святковий / неробочий день) відсутні.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРК "Інтеррадіо" повинне було щомісячно оплачувати надання йому за Договором телекомунікаційних послуг до 20 числа місяця, що передує місяцю надання послуг.

Позивач стверджує, а відповідач не скористався своїм правом на спростування таких тверджень, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРК "Інтеррадіо" не сплатило за надані йому у період з 01.02.2022 по 31.03.2023 телекомунікаційні послуги.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту та обсягів невиконання своїх зобов`язань за спірним договором не спростовано, а матеріали справи їх не містять, відтак суд приходить до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРК "Інтеррадіо" не виконано належним чином своїх зобов`язань за Договором з оплати наданих йому Товариством з обмеженою відповідальністю "Київські телекомунікаційні мережі" у період з 01.02.2022 по 31.03.2023 телекомунікаційних послуг на загальну суму 230 010,13 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи визначений у пункті 4.3 Договору термін оплати телекомунікаційних послуг, суд приходить до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРК "Інтеррадіо" є таким, що прострочило виконання своїх грошових зобов`язань за Договором.

Відтак, вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські телекомунікаційні мережі" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРК "Інтеррадіо" боргу з оплати наданих у період з 01.02.2022 по 31.03.2023 телекомунікаційних послуг у розмірі 230 010,13 грн підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРК "Інтеррадіо" своїх грошових зобов`язань за Договором, позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача пені у розмірі 210 897,26 грн, 3% річних у розмірі 15 748,00 грн та інфляційних втрат у розмірі 71 493,72 грн, нарахованих за період з 28.02.2022 по 10.06.2024.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку зі сплати коштів позивачу не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язань, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРК "Інтеррадіо" не навело обставин, з якими законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Як вбачається із викладеного в позовній заяві розрахунку пені, Товариством з обмеженою відповідальністю "Київські телекомунікаційні мережі" нараховується Товариству з обмеженою відповідальністю "ТРК "Інтеррадіо" пеня на суму боргу у розмірі 230 010,13 грн за період з 28.02.2022 по 10.06.2024.

Суд вважає необґрунтованим наданий Товариством з обмеженою відповідальністю "Київські телекомунікаційні мережі" розрахунок пені, з огляду на наступне.

По-перше, сума боргу у розмірі 230 010,13 грн не виникла 28.02.2022, а виникала частинами щомісячно. Відтак станом на 28.02.2022 відповідач був таким, що прострочив виконання свого обов`язку з оплати наданих лише у лютому-березні 2022 року послуг на загальну суму 230 000,00 грн, інша частина боргу виникала щомісячно з березня 2022 року.

По-друге, у пункті 5.4 Договору сторонами було погоджено, що за несвоєчасно сплачені кошти замовник виплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної суми винагороди, що вказана в п. 4.1. цього Договору, за кожний день затримки.

З аналізу умов пункту 5.4 Договору вбачається, що сторонами було визначено розмір пені (подвійна облікова ставка Національного банку України, яка діє на момент сплати пені), порядок нарахування пені (від загальної суми винагороди, що вказана в п. 4.1. цього Договору, за кожний день затримки), однак не визначено строк нарахування пені.

Судом, враховано положення ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, якими обмежено нарахування пені піврічним строком, однак відповідно до п. 7 Прикінцевих положень Господарського кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Так, постановою Кабінетом Міністрів України №211 від 11.03.2020 по всій території України було введено карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), дія якого закінчилась 30.06.2023 (згідно постанови Кабінету Міністрів України №383 від 25.04.2023).

Таким чином, строки нарахування пені, які встановлені у ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, були продовженими до закінчення дії карантину - до 30.06.2023.

Отже, нарахування пені на суму боргу з оплати послуг, наданих у період з березня 2022 року по січень 2023 року, є правомірним до 30.06.2023 року. Натомість строк нарахування пені на суми боргу з оплати наданих у лютому-березні 2023 року послуг згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України підлягає обмеженню 6 місяцями.

Здійснивши власний перерахунок заявленої до стягнення пені у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон" з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що правомірним є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРК "Інтеррадіо" пені у розмірі 135 798,69 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Із викладених у змісті позовної заяви розрахунків 3% річних та інфляційних втрат вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Київські телекомунікаційні мережі" нараховується Товариству з обмеженою відповідальністю "ТРК "Інтеррадіо" нараховуються Товариству з обмеженою відповідальністю "ТРК "Інтеррадіо" 3% річних та інфляційні втрати на суму боргу у розмірі 230 010,13 грн за період з 28.02.2022 по 10.06.2024.

Як зазначав суд, сума боргу у розмірі 230 010,13 грн не виникла одномоментно 28.02.2022, а виникала частинами щомісячно. Відтак станом на 28.02.2022 відповідач був таким, що прострочив виконання свого обов`язку з оплати наданих лише у лютому-березні 2022 року послуг на загальну суму 230 000,00 грн.

Здійснивши власний перерахунок заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон" з врахуванням визначених судом періодів їх нарахування, судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Київські телекомунікаційні мережі" було заявлено суми 3% річних та інфляційних втрат в розмірі меншому, ніж встановлені судом суми 3% річних та інфляційних втрат, нарахування яких є правомірним.

Здійснення розрахунків за допомогою інструменту "Калькулятори" системи інформаційно-правового забезпечення "Ліга:Закон" є усталеною практикою, з чим погоджується в тому числі Верховний Суд (постанови від 05.06.2024 у справі №921/403/22, від 05.12.2023 у справі №921/481/22, від 19.09.2019 у справі №905/106/19).

Частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські телекомунікаційні мережі" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРК "Інтеррадіо" 3% річних у розмірі 15 748,00 грн та інфляційних втрат у розмірі 71 493,72 грн підлягають задоволенню.

За таких обставин позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські телекомунікаційні мережі" підлягають частковому задоволенню, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРК "Інтеррадіо" підлягає стягненню борг у розмірі 230 010,13 грн, пеня у розмірі 135 798,69 грн, 3% річних у розмірі 15 748,00 грн та інфляційні втрати в розмірі 71 493,72 грн.

Щодо розподілу між сторонами судового збору.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви встановлюються у таких розмірах: майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В поданій до суду засобами поштового зв`язку позовній заяві Товариством з обмеженою відповідальністю "Київські телекомунікаційні мережі" заявлено вимогу майнового характеру - про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРК "Інтеррадіо" коштів у розмірі 528 149,11 грн.

Відтак за подання до господарського суду даної позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Київські телекомунікаційні мережі" повинне було сплатити судовий збір у розмірі 7 922,24 грн (528 149,11 грн х 0,015).

В той же час, Товариством з обмеженою відповідальністю "Київські телекомунікаційні мережі" за звернення до господарського суду із майновою вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРК "Інтеррадіо" коштів у розмірі 528 149,11 грн сплачено судовий збір у розмірі 7 923,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №8074 від 24.06.2024.

Тобто позивачем при зверненні до суду із даним позовом було надмірно сплачено судовий збір у сумі 0,76 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, судовий збір у сумі 0,76 грн не підлягає розподілу між сторонами за наслідками розгляду спору у справі №910/8940/24 та може бути повернутий за клопотанням особи, яка його сплатила - Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські телекомунікаційні мережі".

Щодо судового збору, який підлягав сплаті позивачем за звернення до суду із даним позовом, - 7 922,24 грн, то згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в цій частині покладається на сторін пропорційно задоволеним позовним вимогам, у зв`язку з частковим задоволенням позову.

Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські телекомунікаційні мережі" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРК "Інтеррадіо" (04071, м. Київ, вул. Олегівська, буд. 34 Б; ідентифікаційний код 39071613) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські телекомунікаційні мережі" (02222, м. Київ, вул. Рейгана Рональда, буд. 24, поверх 2; ідентифікаційний код 30931228) суму боргу у розмірі 230 010 (двісті тридцять тисяч десять) грн 13 коп., пеню у розмірі 135 798 (сто тридцять п`ять тисяч сімсот дев`яносто вісім) грн 69 коп., 3% річних у розмірі 15 748 (п`ятнадцять тисяч сімсот сорок вісім) грн 00 коп., інфляційні втрати у розмірі 71 493 (сімдесят одна тисяча чотириста дев`яносто три) грн 72 коп. та судовий збір у розмірі 6 795 (шість тисяч сімсот дев`яносто п`ять) грн 76 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 14.11.2024.

Суддя Р.В. Бойко