ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2024 Справа №905/496/24

Суддя Господарського суду Донецької області Хабарова М.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д)

до Фізичної особи-підприємця Русанової Альони Сергіївни ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 551 776,69 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Русанової Альони Сергіївни заборгованості за кредитом у розмірі 406110,00 грн та заборгованості за процентами у розмірі 145666,69 грн.

Позов обґрунтований тим, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №-КД-1 від 17.12.2021. Позивачем на виконання умов договору було перераховано на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 430000,00 грн, проте відповідач не повернув вказані кредитні кошти у передбачений договором термін та не спатив у повному обсязі проценти за користування кредитом.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 02.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/496/24, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач зареєстрований у м. Маріуполь. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, м. Маріуполь з 05.03.2022 знаходиться в тимчасовій окупації. Згідно інформації з сайту Укрпошти, поштові відділення у м. Маріуполь не функціонують. Таким чином, направлення ухвали про відкриття провадження від 02.04.2024 відповідачу засобами поштового зв?язку неможливе.

08.04.2024 судом було розміщено оголошення на сайті Господарського суду Донецької області для відповідача, в якому було повідомлено зміст ухвали суду від 02.04.2024.

Крім того, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом було здійснено підписку відповідача на отримання процесуальних документів по справі №905/496/24 електронною поштою, а саме: (вказана електронна пошта зазначена позивачем на титульному аркуші позовної заяви та міститься матеріалах справи).

Після підписання електронним цифровим підписом судді процесуальних документів по справі, програма «Діловодство спеціалізованого суду» направляє автоматично всім учасникам справи всі процесуальні рішення на їх електронні пошти.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Як вбачається із автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду» ухвала суду про відкриття провадження у справі від 02.04.2024 не була доставлена на електронну адресу відповідача, документ повернуто (не доставлено) з повідомленням про помилку.

Водночас, з метою необхідності забезпечення прав осіб на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, з метою забезпечення реалізації процесуального права відповідача на подання відзиву на позов, судом здійснювалась телефонограма відповідачу від 08.04.2024 за номером телефону, який наявний у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та міститься в матеріалах справи. Однак, телефонограму відповідачу судом не вдалося передати, оскільки не вдалося встановити зв`язок за вказаним номером.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач станом на день прийняття рішення не реалізував своє право на подання відзиву, будь-яких заяв чи клопотань як по суті справи, так і з приводу процесуальних питань від відповідача не надходило.

В той же час, судом враховано, що ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Тобто, навіть в умовах воєнного стану конституційне право особи на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

З наведених приписів закону вбачається, що запровадження військового стану у країні не може слугувати самостійною та достатньою підставою для відтермінування вирішення спору (не здійснення розгляду справи).

При цьому, від відповідача впродовж всього строку розгляду Господарським судом Донецької області справи №905/496/24 не надходило будь-яких повідомлень щодо обставин неможливості подати відзив на позов.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (п. 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому, на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд Донецької області

ВСТАНОВИВ:

17.12.2021 між Акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк» (банк, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Русановою Альоною Сергіївною (позичальник, відповідач) було укладено кредитний договір №-КД-1 відповідно до умов якого банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А.1 цього Договору, з лімітом та на цілі, зазначені у п. А.2 цього Договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у другому абзаці п. 2.1.2 цього Договору, в обмін на зобов`язання Позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим Договором терміни.

КУБ під заставу (далі - «кредит») надається Банком для здійснення Позичальником платежів, пов`язаних з його господарською діяльністю, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника з подальшим перерахуванням на адресу одержувачів.

Відповідно до пунктів А.1-А.4 сторонами погоджено вид кредиту - невідновлювальна кредитна лінія; ліміт договору : 431548, у тому числі на наступні цілі: у розмірі 430000 грн на поповнення обігових коштів; у розмірі 1548 грн на сплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених п.п. 2.1.5, 2.2.12 цього Договору. Термін повернення кредиту 01.12.2024 року. Рахунок для обслуговування кредиту - 0928 (у гривні), отримувач: АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 335429, код ЄДРПОУ (IBAN -UA4100928).

Згідно з п. 4.1. Договору за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п.п. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.3.2, 2.4.1 цього Договору Позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п.п. А.6, А.6.1 цього Договору. У випадку встановлення Банком у порядку, передбаченому п. 2.3.12 цього Договору, зменшеної процентної ставки, умови цього пункту вважаються скасованими з дати встановлення зменшеної процентної ставки.

Відповідно до п. А.6 Договору за користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 14.31 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

У випадку невиконання та/або неналежного виконання Позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього Договору, Банк за користування кредитом встановлює Позичальнику проценти у розмірі 17.31% річних. При цьому Банк направляє Позичальнику письмове повідомлення із зазначенням підстави - порушення зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього Договору та дати початку нарахування підвищених процентів, без внесення змін до цього Договору. За умови відновлення виконання Позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього Договору, Позичальник за користування кредитом сплачує проценти у розмірі зазначеному в п. А.6. цього договору при цьому Банк направляє письмове повідомлення Позичальнику із зазначенням процентної ставки у розмірі, зазначеному в п. А.6. цього договору та дати початку її нарахування (п.А.6.1 Договору).

За умовами п.А.7. Договору у випадку порушення Позичальником грошового зобов`язання по сплаті кредиту Позичальник сплачує Банку проценти за користуванням кредитом у розмірі 28.62 % річних від суми простроченої заборгованості за кредитом.

Проценти, встановлені п.п. А.6., А.6.1. Договору, нараховуються та сплачуються щомісячно, датою сплати процентів є 1-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання цього Договору, якщо інше не передбачене п. 7.3 цього Договору. У випадку несплати процентів вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання цього Договору згідно з п. 2.3.2 цього Договору). Платежі по кредиту сплачуються відповідно до графіку, який є невід`ємною частиною договору (п.А.8.Договору).

Відповідно до п. 6.1. Договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису усіма його сторонами.

Суд зазначає, що договір підписаний сторонами 17.12.2021 із використанням сторонами електронних цифрових підписів.

17.12.2021 між Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та Фізичною особою - підприємцем Русановою Альоною Сергіївною підписано додаткову угоду до Кредитного договору № -КД-1 від 17.12.2021, відповідно до підпункту а) пункту 1 протягом строку Кредиту, зазначеного в п. А.3 Договору, за умови належного виконання Позичальником положень Порядку, Програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва (далі - «Програма») та умов цієї Додаткової угоди, Позичальник має право на отримання фінансової державної підтримки.

Згідно з п. 2.1. Додаткової угоди за користування кредитом на умовах та в порядку визначених цією Додаткової угодою, Позичальник сплачує Банку базову процентну ставку. Базова процентна ставка за кредитом змінювана, та становить на дату укладання цієї Додаткової угоди розмір 14.31 %річних. Розмір базової процентної ставки визначений за формулою: Індекс UIRD (3 місяці) + 7%; де Індекс UIRD - український індекс ставок за депозитами фізичних осіб, що розраховується на основі номінальних ставок ринку депозитів фізичних осіб, які оголошуються банками України на строк 3 місяці. На дату укладання цієї Додаткової угоди значення індексу береться на дату, що передує даті підписання цієї Додаткової угоди, або остання, що опублікована на офіційному сайті Національного Банку України. Дані про величину індексу UIRD є загальнодоступними в мережі інтернет на офіційному сайті Національного Банку України.

У випадку прострочення понад 15 днів Позичальником своїх зобов?язань по погашенню Кредиту і /або процентів в розмірі, зазначеному в п.2.3, 2.7 цієї Додаткової угоди, Позичальник сплачує Банку проценти за користування Кредитом в порядку та розмірі: в період прострочення з 1-го до 15-го включно - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на період прострочення; в період з 16 числа місяця, в якому виникла прострочена заборгованість до дати її погашення - в розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно п.2.1 цієї Додаткової угоди + 5% річних в період з дати погашення заборгованості до кінця місяця, в якому існувала заборгованість - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на дату сплати. Банк щокварталу з урахуванням зміни зазначеного індексу переглядає розміру базової процентної ставки. При перегляді розміру базової процентної ставки Банк використовує розмір індексу UIRD, що офіційно визначений на 14 число останнього місяця календарного кварталу або розміру, що є останнім до цієї дати та опублікованим на сайті Національного Банку України, надалі дата перегляду розміру базової процентної ставки. Датою зміни розміру базової процентної ставки за користування кредитом є 1-ше число першого місяця календарного кварталу, що слідує за кварталом, в якому Банк визначив розмір індексу UIRD для розрахунку базової процентної ставки на наступний календарний квартал. Про зміну розміру базової процентної ставки Банк за 15 календарних днів повідомляє Позичальника/Поручителя/Заставодавця та інших зобов`язаних за Договором осіб, на свій вибір шляхом: відправлення СМС-повідомлень на мобільний телефон Клієнта; відправлення повідомлення за допомогою мобільного додатка «Viber»; OTP-паролю; поштового листа; телеграми; повідомлення електронною поштою; повідомлення в банкоматах і терміналах самообслуговування; друку інформації на чеках в POS-терміналах; IVR-обдзвону; комунікації у ПК Приват24, в т.ч. його мобільній версії, комунікації в чаті з персональним менеджером "Чат Sender", а?#

Відповідно до п. 2.7. Додаткової угоди погашення кредиту (тіла) Позичальник здійснює рівними частинами в строки і розмірах, що зазначені в Додатку 1(Графік погашення кредиту), що є невід`ємною частиною цієї Додаткової угоди.

У випадку порушення Позичальником строку повернення кредиту, зазначеного в п. А3 Договору Позичальник зобов`язується сплатити Банку заборгованість за кредитом, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно п. 2.1. цієї Додаткової угоди + 5% річних (п.2.10 Додаткової угоди).

Згідно з п.5 Додаткова угода є чинною з моменту її підписання Сторонами та припиняє свою дію згідно обставин, визначених в п. 4 цієї Додаткової угоди.

Сторонами в графіку погашення визначено строки погашення кредиту та необхідну суму до погашення.

Суд зазначає, що Додаткова угода підписана сторонами 17.12.2021 з використанням електронних цифрових підписів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № -КД-1 від 17.12.2021 та надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 430000,00 грн, що підтверджується банківською випискою з особового рахунку відповідача.

Відповідач, в свою чергу, порушив свої зобов`язання за Кредитним договором та Графіком погашення припинивши здійснювати платежі у встановлені строки. З наданих позивачем виписок по особовому рахунку вбачається, що відповідачем було здійснено погашення заборгованості 05.01.2022 у розмірі 11945,00 грн та 31.01.2022 у розмірі 11945,00 грн.

У зв`язку із порушенням відповідачем умов Договору позивач 15.02.2024 звернувся до відповідача з повідомленням-вимогою (вих.11217MR73S1KQ від 15.02.2024) про сплату простроченої заборгованості на умовах та порядку, що встановлені кредитним договором, що призведе до втрати чинності цієї вимоги; та про дострокове повернення кредиту разом із нарахованими відсотками за користування кредитом. Позивач в повідомленні зазначає, що загальний розмір заборгованості за кредитом становить 462219,87 грн, з яких прострочена заборгованість - 342775,31 грн, відповідачу встановлено термін до 15.03.2024 для погашення простроченої заборгованості. У випадку непогашення простроченої заборгованості у термін до 15.03.2024 - строк (01.12.2024), що узгоджений кредитним договором № -КД-1 від 17.12.2021 буде вважатися таким, що настав 15.03.2024.

Вказане повідомлення-вимога було надіслано Банком 15.02.2024 на електронну пошту позичальника, а саме .

З наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписок по особовому рахунку вбачається, що відповідач має заборгованість за процентами у розмірі 145666,69 грн.

Таким чином, станом на 18.03.2024 заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 551776,69 грн., з яких 406110,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 145666,69 грн заборгованості за процентами.

Відповідач доказів належного виконання договору не надав, доводів позивача про порушення умов договору, не спростував.

Несвоєчасне та неповне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань зумовило звернення позивача із відповідним позовом до суду про стягнення заборгованості.

Оцінивши зміст договору, з якого виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою містить елементи кредитного договору, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарсько.го чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, позивачем на виконання умов договору №-КД-1 від 17.12.2021 надано відповідачу кредитні кошти у розмірі 430000,00 грн, термін повернення встановлено 01.12.2024. Кредитні кошти надано відповідачу 21.12.2021, що підтверджується банківськими виписками з особового рахунку за період з 17.12.2021 по 20.03.2024.

З викладених у позовній заяві обставин вбачається, що відповідач порушив своє зобов`язання, що полягає у несплаті чергових платежів відповідно до умов Кредитного договору та Графіку платежів. На підставі чого позивач звернувся до відповідача з вимогою про дострокове повернення заборгованості в строк до 15.03.2024.

Відповідно до п. 2.3.2 Кредитного договору у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами цього Договору, банк має право змінити умови цього Договору - зажадати від Позичальника дострокове повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим Договором у повному обсязі шляхом відправлення повідомлення. При цьому згідно зі ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями, терміни виконання яких не наступили, терміни вважаються такими, що наступили, у зазначену у повідомленні дату. У цю дату Позичальник зобов`язується повернути Банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим Договором.

На час розгляду спору доказів сплати заборгованості по кредитному договору не надано, відповідні докази в матеріалах справи відсутні. Обставин наведених позивачем у позовній заяві належними та допустимими доказами не спростовано.

З огляду на вищезазначене, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 406110,00 грн за договором №-КД-1 від 17.12.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В силу норм ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно із п. 2.1. Додаткової угоди за користування кредитом на умовах та в порядку визначених цією Додатковою угодою, позичальник сплачує банку базову процентну ставку, яка становить 14,31% річних.

Розмір базової процентної ставки визначений за формулою: Індекс UIRD + 7,00%. Подальший перегляд базової процентної ставки здійснюється відповідно до п. 2.1. цієї Додаткової угоди за визначеною вище формулою без обмежень.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №-КД-1 вiд 17.12.2021, здійсненого позивачем та наданих виписок по особовому рахунку відповідача, враховуючи те, що відповідач у встановлені кредитним договором строки не здійснив повернення кредитних коштів, у фізичної особи-підприємця Русанової Альони Сергіївни станом на 18.03.2024 виникла заборгованості за процентами у розмірі 145666,69грн.

Згідно з ч. 2 ст 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як судом встановлено вище, відповідач порушив своє грошове зобов`язання та не повернув кошти у розмірі 551776,69 грн у строк визначений Договором № -КД-1 вiд 17.12.2021 та повідомленням-вимогою від 15.02.2024, тому позивач набув право вимагати повернення кредиту.

Перевіривши розрахунок заборгованості по кредиту та заборгованості за простроченими процентам, суд зазначає, що він є арифметично вірним.

Таким чином, вимоги банку про стягнення заборгованості за договором №-КД-1 вiд 17.12.2021 з Фізичної особи-підприємця Русанової Альони Сергіївни є правомірними та підлягають задоволенню.

У зв?язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Русанової Альони Сергіївни ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, ідентифікаційний код 14360570) заборгованість за тілом кредиту у розмірі 406110 (чотириста шість тисяч сто десять) грн 00 коп., заборгованість за процентами у розмірі 145666 (сто сорок п`ять тисяч шістсот шістдесят шість) грн 69 коп. та судовий збір у розмірі 6621 (шість тисяч шістсот двадцять одну) грн 32 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.В. Хабарова