ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 рокуСправа № 912/1883/24

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коваленко Н.М.

при секретарі судового засідання Пастуховій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №912/1883/24 від 01.08.2024

за позовом: Фізичної особи-підприємця Клінової Марії (далі - ФОП Клінова М.), ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Ватутіна (далі - ПСП ІМ. ВАТУТІНА), код ЄДР 13756231, с. Мала Вільшанка, Вільшанський район, Кіровоградська область, 26607

про стягнення 549 385,11 грн,

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача (в режимі відеоконференції) - адвокат Ковальчук О.М., ордер серія ВН №1393013 від 29.07.2024;

від відповідача - участі не брали.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява ФОП Клінової М. до ПСП ІМ. ВАТУТІНА з вимогами:

1. Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Ватутіна () на користь Фізичної особи-підприємця Клінової Марії (РНОКПП НОМЕР_1 ), заборгованість в розмірі 549 385, 11 грн., у тому числі: заборгованість з орендної плати у розмірі 481 145,79 грн основного боргу, 35 157,25 грн пені за несвоєчасне виконання зобов`язання, 24 007,83 грн інфляційних нарахувань та суму відсотків за користування грошовими коштами, що складає 9 074,24 грн.

2. Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Ватутіна () на користь Фізичної особи-підприємця Клінової Марії (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 8 240, 78 грн. за подачу позовної заяви, судовий збір у розмірі 1 514, 00 грн. за подання до господарського суду заяви про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову, витрати на правничу допомогу (які можуть бути уточнені).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобов`язань за Договором оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) №131 від 02.10.2023 в частині здійснення оплати.

Ухвалою від 01.08.2024 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/1883/24, ухвалив справу №912/1883/24 розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 20.08.2024 - 15:00, встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

19.08.2024 та 20.08.2024 до господарського суду в межах строку, встановленого судом, від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №б/н від 19.08.2024 з вимогами:

1. Долучити відзив на позовну заву ФОП Клінова Марія до Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Ватутіна про стягнення заборгованості до матеріалів справи №912/1883/24.

2. У задоволенні позовних вимог ФОП Клінова Марія відмовити повністю.

В обґрунтування поданого відзиву зазначено таке.

Відповідно до змісту Договору та його тлумачення, орендодавець мав надати орендарю оригінал рахунку на оплату та здійснити реєстрацію орендодавцем відповідної податкової накладної. Позивачем у позовній заяві не відображено та не надано відповідних доказів надання відповідачу оригіналу рахунку на оплату.

Також, позивачем не виконано обов`язок щодо реєстрації податкової накладної та не надано доказів такої реєстрації, що відповідно до умов Договору унеможливлює зі сторони відповідача здійснення оплати.

Таким чином, позивачем не обґрунтовано та не надано суду будь-яких даних щодо самого моменту виникнення заборгованості (зобов`язання) у відповідача.

Як наголошувалося відповідачем, п. 4.1 Договору передбачено, що розрахунок між Перевізником та Замовником здійснюється на підставі наданого Перевізником Замовнику рахунку шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок Перевізника.

В свою чергу, позивачем не надано доказів щодо направлення на адресу відповідача поштовим відправленням або кур`єрським відправленням рахунків на оплату.

Враховуючи викладене вище, обов`язок відповідача на здійснення оплати не наступив, а відтак подання позову та, тим більше, нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну оплату, є передчасним.

Позивачем зазначено, що вартість послуг правничої допомоги, а саме дії адвоката щодо написання, підготовки та подання позовної заяви до Господарського суду Кіровоградської області складає 61 500,00 грн.

При цьому адвокатом не зазначено який саме обсяг робіт включається в написання, підготовку та подання позовної заяви, який часу було витрачено адвокатом на такі дії тощо.

Як вбачається, до матеріалів справи додано акт приймання гонорару та прибутковий касовий ордер - тобто документи, які самостійно виписується адвокатом та не можуть підтверджувати реальність отримання таких коштів. При цьому не додано жодного банківського документу, що посвідчував би реальність здійснених позивачем витрат.

Зазначає, що зазначена вартість послуг адвоката по справі не відповідає наявним відомостям органів статистики або інших органів про ціни на ринку на аналогічні послуги.

Виходячи з вказаних обставин справи, доцільним є висновок, що зазначений позивачем орієнтовний розмір витрат на професійну правову допомогу не відповідає вимогам процесуального законодавства, зокрема, ст. 126 ГПК України, тобто, не доведено їх реальність, встановлення їхньої дійсності та необхідності, що у свою чергу мали б підтвердити їх розумний розмір.

20.08.2024 до суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання №б/н від 20.08.2024 про відкладення (перенесення) розгляду справи.

Протокольною ухвалою від 20.08.2024, на підставі ч. 5 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оголошено перерву в підготовчому засіданні до 17.09.2024 - 15:30 год.

26.08.2024 до суду від позивача в межах строку, встановленого судом, надійшла відповідь на відзив №б/н від 26.08.2024 з вимогами:

1. Прийняти дану відповідь на відзив Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Ватутіна на позовну заяву у справі № 912/1883/24 та врахувати її при вирішенні справи.

2. Не враховувати відзив Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Ватутіна від 19.08.2024 року при розгляді справи № 912/1883/24.

3. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування відповіді на відзив на позовну заяву зазначено таке.

Відповідно до п. 177.2 ст. 177 ПКУ, об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) i документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Так, до складу загального оподатковуваного доходу зараховується виручка, що надійшла фізичній особі - підприємцю як в грошовій, так і в натуральній формі, а саме: виручка у вигляді безготівкових грошових коштів, що надійшли на банківський рахунок чи в готівковій формі безпосередньо підприємцю чи його працівникам на місці здійснення розрахунків (в т.ч. відсотки банку); виручка в натуральній (негрошовій формі); суми штрафів і пені, отримані від інших суб`єктів підприємництва за договорами цивільно-правового характеру за порушення умов договорів та інші доходи, які пов`язані із здійсненням підприємницької діяльності.

Регуляція податку на додану вартість здійснюється відповідно до розд. V ПКУ.

Обов`язок зареєструватися платником ПДВ виникає, у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі операцій з постачання товарів/послуг з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі (зокрема, але не виключно шляхом встановлення спеціального застосунку або додатку на смартфонах, планшетах чи інших цифрових пристроях), нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи (п. 181.1 ПКУ).

За положеннями п. 201.10 ПКУ при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в ЄРПН. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в ЄРПН та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Відтак, однією із умов формування податкового кредиту покупцем є факт реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в ЄРПН.

За приписами п. 11 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідні положення ПКУ реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в ЄРПН запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить, зокрема понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

Оскільки ФОП Клінова Марія не є платником податку на додану вартість, відповідно реєстрація податкових накладних з її боку не може бути виконаною, так як вона не передбачена нормами ПКУ.

Таким чином, пояснення відповідача щодо несплати боргу за Договором з причин не реєстрації податкових накладних позивачем - не є релевантним у ситуації, коли інша сторона угоди не платник ПДВ.

31.10.2023 ФОП Кліновою М. направлено засобом поштового зв`язку "Нової пошти" наступні документи:

1. Акт надання послуг №10 від 23 жовтня 2023 року, згідно договору оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) №131 від 02.10.2023 р.;

2. Рахунок на оплату №1 від 23 жовтня 2023 року, згідно договору оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) №131 від 02.10.2023 р.;

3. Акт звірки взаємних розрахунків за період: 02.10.2023 - 31.10.2022 між Фіз. особа -підприємець Клінова Марія і ПСП "ІМ. ВАТУТІНА" за договором ДОГОВІР оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) № 131 від 02.10.2023 р., Орендар здійснив наступні виплати за Договором.

Даний факт підтверджується трек-номером поштового відправлення "Нової пошти": 59 09. Вище згадані документи були доставлені на адресу ПСП "ІМ. ВАТУТІНА" 02.11.2023, проте забрані ними не були.

Проте, зважаючи на заперечення відповідача щодо неотримання вказаних документів, ФОП Клінова М. направила повторно засобом поштового зв`язку "Укрпошти" із описом та повідомленням примірники аналогічних документів:

1. Акт звірки взаємних розрахунків за період: 02.10.2023 - 10.07.2024 між Фіз. особа -підприємець Клінова Марія і ПСП "ІМ. ВАТУТІНА" за договором ДОГОВІР оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) № 131 від 02.10.2023 р.;

2. Акт надання послуг №10 від 23 жовтня 2023 року, згідно договору оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) №131 від 02.10.2023 р.;

3. Рахунок на оплату №1 від 23 жовтня 2023 року, згідно договору оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) №131 від 02.10.2023 р.

Крім того, вважає за необхідне акцентувати увагу суду на той факт, що позивачем та відповідачем було підписано акт надання послуг №10 від 23 жовтня 2023 року, яким зафіксовано факт надання ФОП Кліновою М. послуг ПСП "ІМ. ВАТУТІНА" на суму 681 145, 79 грн.

Згідно довідки від АТ "Райффайзен банк", ПСП "ІМ. ВАТУТІНА" сплатило на рахунок позивача плату за оренду техніки з екіпажем згідно рахунку №1 від 23.10.2023 р., без ПДВ у формі наступних оплат: 1) 100 000, 00 грн. - Оплата (1 від 23.11.2023 року); 2) 100 000, 00 грн. - Оплата (2 від 30.11.2023 року).

Таким чином відповідачем була здійснена часткова оплата заборгованості за Договором.

Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу; при цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Такого висновку дійшов Верховний Суду складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи №127/23910/14-ц (постанова від 23 грудня 2020 року).

Отож, факт сплати відповідачем частини грошового зобов`язання у сумі 200 000 гривень свідчить про визнання ПСП "ІМ. ВАТУТІНА" заборгованості за договором оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) №131 від 02 жовтня 2023 року.

10.09.2024 до суду через систему "Електронний суд" від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі №б/н від 10.09.2024.

13.09.2024 до суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання №б/н від 12.09.2024 про долучення доказів з вимогами:

1. Долучити до матеріалів даної справи копії Акту звірки взаємних розрахунків за період: 02.10.2023 - 10.07.2024 між Фіз. особа - підприємець Клінова Марія і ПСП "ІМ. ВАТУТІНА" за договором ДОГОВІР оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) № 131 від 02.10.2023 р. та Акту надання послуг № 10 від 23 жовтня 2023 року, згідно договору оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) № 131 від 02.10.2023 р., підписані та завірені печаткою ПСП "ІМ. ВАТУТІНА".

Протокольною ухвалою від 17.09.2024 господарський суд за власною ініціативою строк підготовчого провадження продовжив на 30 днів та оголосив перерву до 08.10.2024 на 12:00 год.

Ухвалою від 08.10.2024 господарський суд додаткові пояснення №б/н від 10.09.2024 відповідача залишив без розгляду; закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті 29.10.2024 о 12:00 год.

Документ в електронному вигляді "Ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду" від 08.10.24 по справі №912/1883/24 (суддя Коваленко Н.М.) було надіслано одержувачу Приватне сільськогосподарське підприємство імені Ватутіна ІПН/ в його електронний кабінет; документ доставлено до електронного кабінету 09.10.24 18:15, що підтверджується довідкою Господарського суду Кіровоградської області про доставку електронного листа.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 29.10.2024 за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини сторін.

02.10.2023 ФОП Кліновою М. (Орендодавець) та ПСП ІМ. ВАТУТІНА (Орендар) укладено Договір оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) №131 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого у порядку та на умовах визначених цим Договором Орендодавець зобов`язується передати Орендарю в тимчасове платне володіння та користування сільськогосподарську техніку (далі йменується - "Техніка" або "Майно"), перелік якої наведений в Додатку №1 до даного Договору, з персоналом (екіпажем) Орендодавця, який безпосередньо її обслуговує (водії-механізатори, якими здійснюється управління та технічна експлуатація техніки), а Орендар зобов`язується прийняти в тимчасове володіння та користування техніку Орендодавця та зобов`язується сплачувати Орендодавцю орендну плату. Перелік техніки, що передається в оренду за цим договором, наведені в Додатку №1 до цього Договору.

Відповідно до п. 1.2.-1.3. Договору Орендодавець засвідчує та гарантує, що він є власником Техніки, яка передається в оренду за цим договором, і що він має повне та нічим необмежене право на розпорядження такою Технікою (остання не є предметом судових спорів, не обтяжена правами третіх осіб, не перебуває під арештом і т.д.). Техніка, яка є предметом даного договору, передається в оренду з персоналом (екіпажом) Орендодавця, який обслуговує таку Техніку. Управління та технічна експлуатація Техніки, яка передається в оренду за цим Договором, проводяться виключно персоналом (екіпажом) Орендодавця, який перебуває у трудових та/або цивільно-правових відносинах з Орендодавцем. В період дії даного договору оренди персонал (екіпаж) Орендодавця не припиняє трудових та/або цивільно-правових відносин з Орендодавцем.

Згідно з п. 2.1.-2.3. Договору строк оренди Техніки становить - два місяці з дати складання та підписання Сторонами Акту приймання-передачі Техніки в оренду. Строк оренди договору може бути скорочений або продовжений за письмовою згодою Сторін, яка оформлюється відповідним додатком (додатковою угодою) до даного Договору. Орендар має право відмовитися від даного договору, попередивши Орендодавця за 5 (п`ять) календарні днів до передбачуваної дати припинення (розірвання) даного Договору за умови повного розрахунку з Орендодавцем.

Передача Техніки в оренду оформлюється Актом приймання-передачі техніки в оренду, який підписується уповноваженими представниками Сторін. Техніка вважається переданою в оренду із дня підписання сторонами Акту приймання-передачі техніки в оренду. При цьому, Сторони визнають, що подача Техніки технічні характеристики, якої не відповідають умовам цього Договору, прирівнюється Сторонами до не подачі Техніки. Орендодавець зобов`язується надати Техніку Орендарю за Актом приймання-передачі Техніки в оренду на протязі 5 (п`яти) днів із дня отримання заявки від Орендаря в телефонному режимі та/або на е-mаіl адресу, вказану в даному договорі. В Акті приймання-передачі Техніки в оренду зазначається найменування Техніки, її державний номер та інша інформація про технічний стан на момент передачі. Повернення Техніки із оренди оформлюється Актом прийому-передачі (повернення) Техніки із оренди, що підписується уповноваженими представниками сторін. (п. 4.1.-4.3. Договору)

Відповідно до п. 5.1.1. Договору Сторони погодили, що використання (керування, управління, технічне обслуговування тощо) Техніки здійснюється виключно персоналом (екіпажем) Орендодавця. Персонал (екіпаж) Орендодавця зобов`язується використовувати Техніку виключно за її призначенням та для цілей задоволення господарських потреб Орендаря. Персонал (екіпаж) Орендодавця зобов`язується чітко та повністю виконувати вказівки Орендаря щодо порядку використання Техніки, які будуть надаватися останнім персоналу (екіпажу) Орендодавця в період дії даного договору.

Згідно з п. 7.1.-7.2. Договору розмір орендної плати за користування Технікою встановлюється за погодженням Сторін та буде визначений останніми в Додатку до даного договору, який є його невід`ємною частиною. Орендодавець може надавати Орендарю знижку шляхом зменшення розміру орендної плати за користування Технікою в Акті виконаних робіт за період.

Відповідно до п. 7.3. Договору розрахунки за надані послуги між Орендарем та Орендодавцем проводяться в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на поточний рахунок Орендодавця у наступному порядку:

- поточні оплати здійснюються за кожні 10 (десять) календарних днів наданих послуг, в розмірі 80% (вісімдесят відсотків) від вартості відповідних наданих послуг, протягом 10 (десяти) банківських днів на підставі складеного та погодженого Сторонами реєстру наданих послуг, підписаного Сторонами Акту прийому-передачі наданих послуг та наданого Орендодавцем оригіналу рахунку/рахунку-фактури.

- остаточний розрахунок з Орендодавцем, в розмірі 20% (двадцяти відсотків) від вартості відповідних наданих послуг, проводиться протягом 10 (десяти) банківських днів після реєстрації Орендодавцем відповідної податкової накладної (та/або розрахунку коригування до податкової накладної) в Єдиному реєстрі податкових накладних на підставі складеного та погодженого Сторонами реєстру наданих послуг, підписаного Сторонами Акту прийому-передачі наданих послуг та наданого Орендодавцем оригіналу рахунку/рахунку-фактури.

Поточні оплати та остаточний розрахунок за надані послуги проводяться Орендарем тільки після отримання інформації, яка підтверджує факт належного виконання Орендодавцем наданих послуг, підписання Сторонами акту приймання - передачі наданих послуг за відповідний період та реєстрації Орендодавцем податкових накладних, в тому числі, за будь-яким попереднім актом приймання - передачі наданих послуг. Перед підписанням та відправкою на адресу Орендаря Актів приймання - передачі наданих послуг. Орендодавець зобов`язується відправляти електронні варіанти (примірники) таких актів на електронну адресу Орендаря, зазначену в даному договорі (або іншу адресу за вказівкою Орендаря), для їх звірки та погодження. (п. 7.4. Договору)

Орендар має право не здійснювати будь-яку чергову (наступну) поточну оплату та проводити остаточний розрахунок з Орендодавцем, якщо Сторони не провели звірку наданих послуг за будь-який попередній період надання послуг, за який мав складатись реєстр надання послуг та підписуватись акт приймання-передачі наданих послуг, до моменту складення та погодження Сторонами реєстру наданих послуг та підписання відповідного Акту прийому-передачі наданих послуг за період, що підлягав уточненню. (п. 7.5. Договору)

У разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за цим договором винна сторона відшкодовує іншій стороні збитки, заподіяні таким невиконанням. (п. 8.1. Договору)

Відповідно до п. 8.2. Договору за прострочення оплати оренди Орендар сплачує Орендодавцю пеню у розмірі облікової ставки Нацбанку України, що діяла в період прострочення, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення оплати.

Відповідно до п. 11.1. Договору цей Договір набуває чинності з дати його укладення, зазначеній в преамбулі цього Договору, та діє до "02" "листопада" 2023, а у випадку несвоєчасного виконання будь-якою стороною своїх договірних обов`язків - до повного виконання ними прийнятих на себе зобов`язань. Сторони погодили, що договір укладається в письмовій формі у паперовому або електронному вигляді із накладенням електронних цифрових підписів, при цьому договір підписаний із використанням електронних підписів, вважається таким, що має рівну юридичну силу з договором, складеним на паперовому носієві і підписаним власноручним підписом та не потребує затвердження на матеріальних носіях, папері.

Згідно з п. 11.3.-11.4. Договору Орендодавець свідчить про те, що він являється платником єдиного податку 3 групи. Орендар свідчить про те, що він являється платником спрощеної системи оподаткування (єдиний податок), 4 група, платник ПДВ.

Договір підписано сторонами та скріплено печаткою відповідача.

Перелік техніки, що передається в оренду за цим договором, наведений в Додатку №1 до цього Договору, а саме:

- Комбайн зернозбиральний JOHN DEERE S680 р.в. 2012 з жаткою, державний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про держреєстрацію НОМЕР_3 ;

- Комбайн зернозбиральний JOHN DEERE S670S STS р.в. 2012 з жаткою, державний номер НОМЕР_4 , свідоцтво про держреєстрацію НОМЕР_5 ;

- Комбайн зернозбиральний JOHN DEERE 9650 STS р.в. 2001 з жаткою, державний номер НОМЕР_6 , свідоцтво про держреєстрацію НОМЕР_7 .

Додатком №2 до Договору оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) №131 від 02.10.2023 погоджено, що вартість послуг по збору врожаю соняшника складає 30 доларів США/га, згідно курсу НБУ, станом на дату оплати.

Орендодавцем передано в користування Орендарю майно, а саме:

- Комбайн зернозбиральний JOHN DEERE S680 р.в. 2012 з жаткою, державний номер НОМЕР_2 . свідоцтво про держреєстрацію НОМЕР_3 ;

- Комбайн зернозбиральний JOHN DEERE S670S STS р.в. 2012 з жаткою, державний номер НОМЕР_4 , свідоцтво про держреєстрацію НОМЕР_5 ;

- Комбайн зернозбиральний JOHN DEERE 9650 STS р.в. 2001 з жаткою, державний номер НОМЕР_6 , свідоцтво про держреєстрацію НОМЕР_7 .

Факт передачі сільськогосподарської техніки від Орендодавця до Орендаря зафіксовано Актом приймання-передачі техніки від 03.10.2023.

Згідно Акту приймання-передачі техніки від 22.10.2023 представник Орендаря Директор Черниш Гнат Богданович передав, а представник Орендодавця Клінова Марія, прийняв передану Техніку:

- Комбайн зернозбиральний JOHN DEERE S680 р.в. 2012 з жаткою, державний номер НОМЕР_2 . свідоцтво про держреєстрацію НОМЕР_3 .

- Комбайн зернозбиральний JOHN DEERE S670S STS р.в. 2012 з жаткою, державний номер НОМЕР_8 Н. свідоцтво про держреєстрацію НОМЕР_5 .

- Комбайн зернозбиральний JOHN DEERE 9650 STS р.в. 2001 з жаткою, державний номер НОМЕР_6 . свідоцтво про держреєстрацію НОМЕР_7 .

Відповідно до акту надання послуг №10 від 23.10.2023 зафіксовано факт надання ФОП Кліновою М. послуг на суму 681 145,79 грн.

Позивач вказує, що орендар здійснив такі виплати за Договором: 100 000,00 грн. - Оплата (1 від 23.11.2023); 100 000,00 грн. - Оплата (2 від 30.11.2023).

Таким чином, заборгованість з орендної плати за Договором склала 481 145,79 грн не враховуючи зміни курсу Долара США.

Претензією повідомлялось ПСП ІМ. ВАТУТІНА про порушення умов укладеного договору оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) №131 від 02.10.2023 в частині неповної оплати наданих послуг.

Відповідно до відомостей з офіційного сайту Укрпошти відправлення за трек-номером 528 доставлено до поштового відділення за адресою відповідача 20.07.2024, проте не було ним забрано.

Отже, послуги ФОП Кліновою М. надані в повному обсязі, що підтверджується Актом надання послуг №10 від 23.10.2023, який підписаний як Орендодавцем, так і Орендарем, а факт погодження об`ємів оренди підтверджується Актами приймання-передачі техніки від 03.10.2023 та 22.10.2023.

Крім того позивач нарахував 35 157,25 грн пені, 24 007,83 грн інфляційних втрат та 9 074,24 грн суму відсотків.

Відсутність розрахунку стало підставою для звернення з позовом у даній справі.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує таке.

Згідно з ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За змістом положень ст. 626-627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 525-526, 629 ЦК України та ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Згідно ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 283 ГК України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Так, на виконання умов Договору оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) №131 від 02.10.2023 позивачем (орендодавцем) було передано, а відповідачем (орендарем) прийнято у тимчасове платне володіння та користування сільськогосподарську техніку, що підтверджується Актом приймання-передачі техніки від 03.10.2023.

Факт виконання позивачем своїх зобов`язань перед відповідачем щодо оренди с/г техніки з екіпажем підтверджується прийняттям відповідачем наданих послуг за Актом наданих послуг №10 від 23.10.2023 в загальній сумі 681 145,79 грн, підписаним сторонами без будь-яких зауважень і заперечень. У вказаному акті зазначено, що замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

Відповідач здійснив часткову оплату, а саме: 23.11.2023 - 100 000,00 грн та 30.11.2023 - 100 000,00 грн.

У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як було встановлено вище, відповідно до п. 7.3. Договору розрахунки за надані послуги між Орендарем та Орендодавцем проводяться в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на поточний рахунок Орендодавця у наступному порядку:

- поточні оплати здійснюються за кожні 10 (десять) календарних днів наданих послуг, в розмірі 80% (вісімдесят відсотків) від вартості відповідних наданих послуг, протягом 10 (десяти) банківських днів на підставі складеного та погодженого Сторонами реєстру наданих послуг, підписаного Сторонами Акту прийому-передачі наданих послуг та наданого Орендодавцем оригіналу рахунку/рахунку-фактури.

- остаточний розрахунок з Орендодавцем, в розмірі 20% (двадцяти відсотків) від вартості відповідних наданих послуг, проводиться протягом 10 (десяти) банківських днів після реєстрації Орендодавцем відповідної податкової накладної (та/або розрахунку коригування до податкової накладної) в Єдиному реєстрі податкових накладних на підставі складеного та погодженого Сторонами реєстру наданих послуг, підписаного Сторонами Акту прийому-передачі наданих послуг та наданого Орендодавцем оригіналу рахунку/рахунку-фактури.

Поточні оплати та остаточний розрахунок за надані послуги проводяться Орендарем тільки після отримання інформації, яка підтверджує факт належного виконання Орендодавцем наданих послуг, підписання Сторонами акту приймання - передачі наданих послуг за відповідний період та реєстрації Орендодавцем податкових накладних, в тому числі, за будь-яким попереднім актом приймання - передачі наданих послуг. Перед підписанням та відправкою на адресу Орендаря Актів приймання - передачі наданих послуг. Орендодавець зобов`язується відправляти електронні варіанти (примірники) таких актів на електронну адресу Орендаря, зазначену в даному договорі (або іншу адресу за вказівкою Орендаря), для їх звірки та погодження. (п. 7.4. Договору)

Матеріалами справи підтверджено отримання відповідачем від позивача послуг з оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем підписаним та скріпленим печаткою відповідача Актом надання послуг №10 від 23.10.2023.

Господарським судом враховано, що позивач не є платником податку на додану вартість.

Доводи відповідача про відсутність доказів надання відповідачеві рахунку-фактури, що є підставою для оплати послуг відповідно до п. 7.3. Договору, тому, на думку відповідача, строк оплати не настав, а позовні вимоги є передчасними, господарським судом відхиляються як необґрунтовані, виходячи з такого.

Матеріали справи містять докази наданих послуг, а саме Акт надання послуг №10 від 23.10.2023 (підписано сторонами договору без будь-який зауважень та заперечень), що належить до первинних документів та фіксує факт здійснення господарської операції.

Господарський суд зауважує, що за своєю правовою природою рахунок на оплату товару (рахунок-фактура) не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти як оплату за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні ст. 614 ЦК України, а тому, не звільняє відповідача від обов`язку оплатити товар/надані послуги.

Така правова позиція є сталою в судовій практиці і викладена в постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №910/32579/15, від 22.05.2018 у справі №923/712/17, від 21.01.2019 у справі №925/2028/15, від 02.07.2019 у справі №918/537/18, від 29.08.2019 у справі №905/2245/17, від 26.02.2020 у справі №915/400/18, від 29.04.2020 №915/641/19.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Господарський суд вважає, що Акт надання послуг №10 від 23.10.2023 є належним доказом, що підтверджує факт вчинення господарської операції, так як містить відомості про дату складання документа; назви сторін; зміст та обсяг господарської операції; підписи сторін та печатку відповідача.

Відтак, відповідач з урахуванням умов договору, зобов`язаний був оплатити надані послуги оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) протягом 10 (десяти) банківських днів з дня підписання акту.

Судом враховано, що банківський день - це період робочого часу банку, протягом якого проводяться розрахункові операції з клієнтами банку і позначаються (датуються) цим числом.

До банківського дня не включаються вихідні та святкові дні.

Відповідно до ч. 6 ст. 6 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" у період дії воєнного стану не застосовуються норми статті 53, частини першої статті 65, частин третьої - п`ятої статті 67, статей 71, 73, 78-1 Кодексу законів про працю України та частини другої статті 5 Закону України "Про відпустки".

Судом також враховано, що поняття "банківський день" скасовано відповідно до повідомлення Національного банку України від 01.04.2023, згідно з яким з 01.04.2023 запрацювало нове покоління Системи електронних платежів Національного банку України (СЕП), тому система функціонує на базі міжнародного стандарту ISO 20022 та доступна для проведення міжбанківських платежів 24 години на добу 7 днів на тиждень, що передбачає цілодобове виконання міжбанківських платіжних операцій без призупинення роботи системи та миттєвий перехід від поточного до наступного календарного дня.

У той же час, суд відзначає, що Договір укладений сторонами після скасування Національним банком України поняття "банківський день" (01.04.2023), тому строк на оплату наданих послуг з оренди рахується в календарних днях.

Отже, відповідач повинен був здійснити оплату до 02.11.2023.

Проте, відповідачем оплачено надані позивачем послуги лише частково у розмірі 200 000,00 грн, а саме: 23.11.2023 - 100 000,00 грн, 30.11.2023 - 100 000,00 грн.

Крім того в матеріалах справи міститься Акт звірки взаємних розрахунків за період з 02.10.2023 - 11.07.2024 між Фіз. особа-підприємець Клінова Марія і ПСП "ІМ. Ватутіна" за договором договір оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) №131 від 02.10.2023, в якому зафіксовано існування заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 481 145,79 грн, на якому також знаходяться підпис особи та відбиток печатки ПСП ІМ. ВАТУТІНА.

З урахуванням вищенаведеного, а також тієї обставини, що відповідачем факти, викладені в позовній заяві, не спростовано, строк виконання зобов`язань за Договором є таким що настав, господарський суд вважає позовні вимоги про стягнення заборгованості за надану послугу в розмірі 481 145,79 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 8.2. Договору передбачено, що за прострочення оплати оренди Орендар сплачує Орендодавцю пеню у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення оплати.

При перевірці розрахунку пені, здійсненого позивачем господарським судом встановлено, що нарахування пені здійснено за період з 30.11.2023 по 29.05.2024, тобто поза межами строку, встановленого ч. 6 ст. 232 ГК України.

Господарським кодексом України закріплено право сторін на власний розсуд формулювати умови договору про штрафні санкції (з дотриманням правил ч. 1 ст. 231), їх розмір, спосіб обчислення, підстави застосування, співвідношення із збитками.

Згідно ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Разом з тим, відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України.

Згідно з ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Статтею 252 ЦК України передбачено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

У постанові від 20.08.2021 у справі №910/13575/20 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, уточнюючи правову позицію Верховного Суду щодо застосування ч. 6 ст. 232 ГК України, зазначив, що у кожному конкретному випадку господарські суди повинні належним чином проаналізувати умови укладених між сторонами договорів щодо нарахування штрафних санкцій, та встановити, чи містить відповідний пункт договору або певний термін, шляхом вказівки на подію (день сплати заборгованості, день фактичної оплати), або інший строк, відмінний від визначеного ч. 6 ст. 232 ГК України, який є меншим або більшим шести місяців. Верховний Суд у постанові від 20.08.2021 у справі №910/13575/20 зазначив, що, належним чином дослідивши умови договору, суди попередніх інстанцій правильно встановили, що у справі, яка переглядається, п. 7.2. Договору не містить ні іншого строку, відмінного від встановленого ч. 6 ст. 232 ГК України, який є меншим або більшим шести місяців, ні вказівки на подію, що має неминуче настати, ні зазначення "до дати фактичного виконання" тощо.

Господарський суд зазначає, що умовами Договору про нарахування пені за кожний день прострочення оплати не встановлено сторонами іншого строку, ніж передбачено ч. 6 ст. 232 ГК України.

Разом з тим при нарахуванні пені позивачем не враховано строки виконання зобов`язань відповідно до Договору.

Оскільки, відповідно до умов Договору, відповідач повинен був здійснити оплату до 02.11.2023, тому прострочення оплати наступило 03.11.2023.

Отже відповідно до норм ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування пені припиняється 03.05.2024.

За перерахунком суду розмір пені за період з 30.11.2023 по 03.05.2024 (в межах періоду, визначеного позивачем) становить 30 542,98 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних за період з 30.11.2023 по 16.07.2024, господарський суд встановив, що він здійснений арифметично правильно, відтак, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 9 074,24 грн - 3% річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також позивачем нараховано інфляційні нарахування у розмірі 24 007,83 грн за період з 01.12.2023 по 30.06.2024.

Проте, відповідно до п. Додатку №2 від 02.10.2023 до Договору оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) №131 від 02.10.2023 встановлений тариф на сільськогосподарську техніку, яка передається в оренду, а саме: вартість послуг по збору врожаю соняшника складає 30 доларів США/га, згідно курсу НБУ, станом на дату оплати.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державною службою статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України -гривня, іноземна валюта індексації не підлягає.

Норми частини другої статті 625 Цивільного кодексу України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

Одночасно з цим, у випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти.

За вказаного, позовні вимоги в частині стягнення 24 007,83 грн інфляційних втрат задоволенню не підлягають.

Відповідачем не надано суду жодних доказів які спростовують вимоги позивача чи підтверджують виконання відповідачем зобов`язань щодо сплати основної заборгованості та штрафних санкцій.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що відповідач, не надав доказів повного виконання взятих на себе зобов`язань, господарський суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі 481 145,79 грн основного бору, 30 542,98 грн пені за несвоєчасне виконання зобов`язання, 9 074,24 грн 3% річних та відмови в задоволенні решти позовних вимог.

У відповідності до ст. 129 ГПК України сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час визначення розміру судового збору суд враховує, що за правилами ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи, що позовна заява у даній справі подана в електронній формі через систему "Електронний суд", суд застосовує коефіцієнт 0,8 та стягує з відповідача судовий збір в розмірі 6 249,16 грн (7 811,45 грн (пропорційно задоволеним позовним вимогам) х 0,8 = 6 249,16 грн).

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що він має право звернутися до суду з клопотанням про повернення надлишково сплаченого судового збору в порядку, передбаченому ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Також у п. 2. прохальної частини позовної заяви позивач просив, зокрема, стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу (які можуть бути уточнені).

При цьому господарським судом враховано, що позивач не заявив в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України до закінчення судових дебатів про намір подати докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Зазначення позивачем у п. 2 прохальної частини позовної заяви прохання про стягнення судових витрат "які можуть бути уточнені", на думку суду не є такою заявою.

Щодо стягнення витрат позивача на професійну правничу допомогу, господарський суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Зі змісту ч. 3 ст. 126 ГПК України випливає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст. 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У свою чергу, вимоги ч. 8 ст. 129 ГПК України передбачають, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правничої допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію Договору №КМ/1 від 15.07.2024 про надання правничої допомоги, Додатку №1 до Договору про надання правничої допомоги №КМ/1 від 15.07.2024 Акт прийому-передачі гонорару (грошових коштів) Клієнтом ФОП Кліновою М. Адвокату Ковальчуку Олегу Миколайовичу, прибутковий касовий ордер.

Так, 15.07.2024 ФОП Кліновою М. (Клієнт) та адвокатом Ковальчуком О.М. (Адвокат) укладено Договір №КМ/1 від 15.07.2024 про надання правничої допомоги, відповідно до п. 2.1. якого Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання представляти інтереси Клієнта у Господарському суді Кіровоградської області з приводу стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Ватутіна () на користь Фізичної особи-підприємця Клінової Марії (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованості за договором оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) №131 від 02 жовтня 2023 року, а саме адвокат зобов`язується:

- написати, підготувати, та подати до Господарського суду Кіровоградської області позовну заяву про стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Ватутіна () на користь Фізичної особи-підприємця Клінової Марії (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованості за договором оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) №131 від 02 жовтня 2023 року;

- подавати заяви, клопотання, відповіді на відзиви, пояснення, заперечення та інші процесуальні документи у суді першої інстанції по даній справі;

- брати участь у судових засіданнях у Господарському суді Кіровоградської області по даній справі.

Відповідно до п. 3. Договору №КМ/1 від 15.07.2024 про надання правничої допомоги Адвокат та Клієнт погоджують такі гонорарні відносини:

3.1. Дії передбачені у п 2.1. даного договору та повне представництво (окрім представництва інтересів безпосередньо у судовому засіданні/участі адвоката у судових засіданнях у Господарському суді Кіровоградської області по даній справі) інтересів КЛІЄНТА у Господарському суді Кіровоградської області з приводу стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Ватутіна () на користь Фізичної особи-підприємця Клінової Марії (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованості за договором оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) № 131 від 02 жовтня 2023 року - складає 61 500 грн.; дані кошти сплачуються на день підписання даного договору за актом прийому-передачі грошових коштів.

3.2. Участь адвоката у судових засіданнях у Господарському супі Кіровоградської області по даній справі - складає 4000 грн.; дані кошти сплачуються протягом 10-ти днів після судового засідання за актом прийому-передачі грошових коштів, але не пізніше останнього судового засідання по справі. Компенсація витрат, пов`язаних з виконанням цієї угоди, що не охоплюються представництвом у Господарському суді Кіровоградської області та інші або додаткові послуги, умови врегульовані додатковою угодою.

Відповідно до п. 6 Договору №КМ/1 від 15.07.2024 про надання правничої допомоги цей договір є безстроковим та починає діяти з моменту його підписання обома сторонами до повного його виконання.

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 20.05.2020 у справі №904/1169/17 зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Разом з тим, за змістом п. 1 ч. 2 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Відповідний правовий висновок щодо застосування наведеної вище норми процесуального законодавства містить постанова Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч. 5-7, 9 ст. 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно матеріалів справи представництво інтересів позивача у справі здійснювалось адвокатом Ковальчуком О.М., який діяв на підставі ордеру серії ВН №1393013 від 29.07.2024.

Процесуальні документи, наявні у справі підтверджують надання правової допомоги позивачу у цій справі адвокатом Ковальчуком О.М., який також приймав участь у судових засіданнях 17.09.2024, 08.10.2024 та 29.10.2024.

В той же час, суд зазначає, що надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18.

Відповідач у поданому до суду відзиві на позовну заяву зазначив, що зазначена вартість послуг адвоката по справі не відповідає наявним відомостям органів статистики або інших органів про ціни на ринку на аналогічні послуги, зазначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає вимогам процесуального законодавства, зокрема, ст. 126 ГПК України, тобто, не доведено їх реальність, встановлення їхньої дійсності та необхідності, що у свою чергу мали б підтвердити їх розумний розмір.

Беручи до уваги наведене в сукупності та з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених і поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) і розумності їхнього розміру, з урахуванням заперечень відповідача, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору та складності цієї справи, з урахуванням обсягу наданих послуг (п. 2 ч. 5 ст. 129 ГПК України).

Господарський суд враховує, що дана справа має незначну складність; результат її вирішення не має вплинути на репутацію сторони; справа не викликала суспільного інтересу під час її розгляду; спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, відноситься до категорії спорів, що виникають у зв`язку із неналежним виконанням договору.

Крім того, спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Суд зазначає, що вказаний спір є незначної юридичної складності, що не вимагало аналізу великої кількості доказів, законодавства, значних затрат часу та зусиль, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу.

За вказаного, господарський суд вважає суму гонорару в розмірі 61 500,00 грн за повне представництво та 4 000,00 грн за участь адвоката у судових засіданнях завищеною, тому така сума підлягає зменшенню до 10 000,00 грн за представництво та 3 000,00 грн за участь адвоката у судових засіданнях (з урахуванням участі адвоката у трьох засіданнях по справі, а саме: 17.09.2024, 08.10.2024 та 29.10.2024).

Господарський суд зауважує, що визначення між адвокатом і клієнтом саме такої вартості послуг не суперечить вимогам законодавства, зокрема положенням Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Однак, такий розмір вартості адвокатських послуг не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у встановленому розмірі з іншої сторони. В будь-якому разі розмір витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Суд акцентує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для нього по суті додатковий спосіб отримання доходу (подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17, від 17.04.2024 у справі №915/436/23).

Отже, оцінивши подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат, господарський суд зазначає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи та які підлягають розподілу становлять 13 000,00 грн.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. За змістом п. 3 ч. 4 наведеної норм, в якій визначені правила розподілу судових витрат, витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог у справі, наявні підстави, передбачені нормою п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, для покладення на сторін судових витрат понесених на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, враховуючи часткове задоволення позову (94,79% задоволених позовних вимог від загальної суми заявлених), з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 322,70 грн.

Решта витрат на правову допомогу позивача покладається на останнього.

Керуючись ст. 74, 76-77, 129, 233, 236-241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Ватутіна (код ЄДР 13756231, с. Мала Вільшанка, Вільшанський район, Кіровоградська область, 266070) на користь Фізичної особи-підприємця Клінової Марії ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) заборгованість у розмірі 520 763,01 грн, в тому числі: заборгованість з орендної плати у розмірі 481 145,79 грн основного боргу, 30 542,98 грн пені за несвоєчасне виконання зобов`язання, 9 074,24 грн 3% річних, а також 6 249,16 грн судового збору та 12 322,70 грн витрат на правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити позивачу засобами поштового зв`язку, представнику позивача та відповідачу через систему "Електронний суд".

Повне рішення складено 08.11.2024.

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.