ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. ЧернівціСправа № 926/2493/24

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Гурина М.О., за участю секретаря судового засідання Скрипник Д.М., розглянувши матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд.1, )

до фізичної особи-підприємця Хомякова Андрія Васильовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

про стягнення заборгованості в сумі 213467,67 грн.

Представники сторін:

від позивача Журавльова О.Л., представниця;

від відповідача не з`явився.

1. Стислий виклад позицій учасників справи

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Хомякова Андрія Васильовича в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором сумі 213467,67 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 01.12.2023 між сторонами було укладено договір про приєднання до Правил надання мікрокредиту в АБ «Укргазбанк» №444/2023/МС-2.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення кредиту та сплаті нарахованих процентів за користування кредитними коштами, у відповідача утворився борг в сумі 213467,67 грн, з яких: 185000,00 грн заборгованість за кредитом прострочена та 28467,67 грн заборгованість за процентами прострочена.

Відповідач наданим правом на подання відзиву не скористався, жодних пояснень на предмет спору не надав.

2. Рух справи

02.10.2024 відділом документального забезпечення та аналітичної роботи суду матеріали позовної заяви зареєстровані за вх.№2493.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2024 позовну заяву передано судді Гурину М.О.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 07.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання по суті призначено на 23.10.2024.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 23.10.2024 відкладено розгляд справи по суті на 13.11.2024.

На призначений день розгляду справи представниця позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити позов з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надсилання ухвал на адресу зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте конверти з ухвалами повернулись до суду неврученими із відміткою «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується довідками ф.20 відділення поштового зв`язку.

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

За таких обставин суд, керуючись статтями 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, констатує, що ним вживались усі можливі та передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд цієї справи, однак останній не скористався своїм правом на участь у судових засіданнях та подання заяв по суті спору.

Окремо суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відтак суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи.

За частиною 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За статтею 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із пунктом 1 частини третьої цієї статті Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин, суд вирішив за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні на підставі наявних матеріалів.

3. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив таке.

01.12.2023 між публічним акціонерним товариством «Укргазбанк» та фізичною особою-підприємцем Хомяковим Андрієм Васильовичем був укладений Договір №444/2023/МС-2 про приєднання до Правил надання мікрокредиту в АБ «Укргазбанк» за умовами якого загальний ліміт кредитної лінії встановлено в розмірі 200 00,00 грн (п. 1 Договору).

Відповідно до п. 2 Договору кредитна лінія відкривається з 01.12.2023 по 30.11.2023 (включно). Позичальник погашає кредит відповідно до графіку зменшення Ліміту кредитної лінії, встановленого Додатком 1 до Договору про приєднання.

Згідно п. 3 Договору за користування кредитом, в межах строку кредитування, визначеного п. 2 цього Договору, з урахуванням встановленого графіку зменшення Ліміту кредитної лінії, Позичальник сплачує Банку проценти, виходячи із встановленої Банком базової процентної ставки, в розмірі 32,05% процентів річних, в національній валюті.

Пунктом 4 Договору встановлено, що за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені Договором про надання мікрокредиту (прострочена заборгованість), з врахуванням встановленого графіку зменшення Ліміту кредитної лінії, процентна ставка встановлюється в розмірі 42,05% процентів річних.

За умовами п. 5 Договору тарифи на кредитні операції наведені у Правилах надання мікрокредиту в АБ «Укргазбанк».

В п. 6 Договору сторони визначили, що кредитні кошти надаються Банком Позичальнику на підставі Заяви на отримання кредиту відповідно до додатку № 1 до Правил надання мікрокредиту в АБ «Укргазбанк» в паперовій формі або у електронній формі, що направлена засобами КІБ/СЕД шляхом перерахування з позичкового рахунку НОМЕР_2 , відкритого в АБ «Укргазбанк» на поточний рахунок Позичальника ІBAN № НОМЕР_3 , відкритий в АБ «Укргазбанк». Надання заяви щодо видачі Кредиту може бути здійснено у електронній формі засобами КІБ/СЕД (за умова підключення Позичальника). При цьому Позичальник беззаперечно надає свою згоду та підтверджує, що надання заяви засобами КІБ та підписання її електронними підписами (Кваліфікованим ЕП чи Удосконаленим ЕП) уповноваженими (ою) особами (ою) Позичальника прирівнюється до документів, наданих в письмовій формі та скріплених власноручними підписами Уповноважених (ної) осіб (особи) Позичальника і відбитком печатки (за наявності).

Відповідно до п. 11 Договору Позичальник підтверджує:

- що всі умови Договору про надання мікрокредиту (в тому числі інформаційні додатки) є зрозумілими та не потребують додаткового тлумачення;

- що отримав від Банку інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», до підписання цього Договору про приєднання.

Фізичною особою-підприємцем Хомяковим А.В. підписано Анкету мікрокредитування від 16.11.2023 на отримання мікрокредиту в сумі 200000,00 грн.

На виконання умов Договору позивач надав відповідачу кредитні кошти в сумі 200000,00 грн, що підтверджується випискою з особового рахунку за період з 01.12.2023 по 04.09.2024.

Однак, відповідач порушив взяті на себе договірні зобов`язання в частині своєчасного повернення кредитних коштів та своєчасної сплати процентів за їх користування, що призвело до виникнення у нього простроченої заборгованості. В зв`язку з цим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 185000,00 грн заборгованості за кредитом прострочена та 28467,67 грн заборгованості за процентами прострочена.

4. Позиція суду по суті спору.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 181 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 634 Цивільного кодексу України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З огляду на викладене, суд констатує, що між сторонами був укладений кредитний договір.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст.1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 Цивільного кодексу України).

У ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України вказано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ч. 1, ч.2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Верховний Суд неодноразово відзначав, що виписки з особового рахунка клієнта банку (банківські виписки з рахунку позичальника) є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2019 у справі № 910/10254/18, від 19.02.2020 у справі № 910/16143/18, від 26.02.2020 у справі № 911/1348/16, від 19.11.2020 у справі № 910/21578/16, постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, від 21.09.2022 у справі № 381/1647/21, від 07.12.2022 у справі № 298/825/15-ц).

Надана до матеріалів справи виписка з особового рахунку за період з 01.12.2023 по 04.09.2024 свідчить про зарахування кредитних коштів в сумі 200000,00 грн на рахунок відповідача, що підтверджує належне виконання позивачем зобов`язань за Договором №444/2023/МС-2 про приєднання до Правил надання мікрокредиту в АБ «Укргазбанк» від 01.12.2023 щодо надання Позичальнику кредитних коштів в сумі 200000,00 грн, внаслідок чого у відповідача виник обов`язок повернути кредит та сплатити проценти у порядку та строки, визначені умовами цього Договору.

Згідно з Графіком зменшення ліміту відновлювальної кредитної лінії (додатку 1 до Договору) відповідач взяв на себе зобов`язання проводити погашення суми кредиту щомісячно до 15 число кожного місяця з 01.12.2023 по 30.11.2025.

Як свідчать виписка з особового рахунку за період з 01.12.2023 по 04.09.2024, відповідач частково повернув кредитні кошти в сумі 15000,00 грн, допускаючи при цьому прострочення платежів з 16.02.2024.

Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

В зв`язку з існуванням простроченої заборгованості у відповідача з повернення кредиту, позивач звернувся із цим позовом про стягнення загальної заборгованості за кредитним договором.

Отже, вимоги позивача про стягнення 185000,00 грн заборгованості по кредиту суд визнає обґрунтованими.

Також, в результаті неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань у нього утворилась прострочена заборгованість по процентах за користування кредитом станом на 04.09.2024 в сумі 28467,67 грн.

Доказів сплати заборгованості по процентах за користування кредитом відповідач суду не надав, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення даної заборгованості є обґрунтованою.

5. Висновки суду.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані сторонами докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням вищезазначеного та в аспекті забезпечення ефективного захисту прав позивача, наявність встановленої заборгованості відповідача перед позивачем, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, оскільки таке рішення відповідає завданням господарського судочинства та відповідає адекватним фактичним обставинам справи.

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до приписів частини 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» та статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в сумі 2561,62 грн покласти на відповідача з вини якого спір доведено до вирішення в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 5, 123, 129, 130, 185, 232, 233, 236 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Хомякова Андрія Васильовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд.1, ) 185000,00 грн заборгованості по кредиту, 28467,67 грн простроченої заборгованості по процентам, 2561,62 грн відшкодування витрат з оплати судового збору.

3. З набранням судовим рішенням законної сили видати наказ.

Повний текст рішення складено та підписано 14.11.2024

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в Західному апеляційному господарському суді в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.О. Гурин

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.