РІШЕННЯ

м. Київ

07.11.2024Справа № 910/11192/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу №910/11192/24 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення грошових коштів

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. СУТЬ СПОРУ.

1.1. Позивач вважає, що внаслідок виплати страхового відшкодування власнику транспортного засобу (страхувальнику) за договором добровільного страхування наземного транспорту, він отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду (винуватця), цивільно-правова відповідальність якого була застрахована відповідачем.

2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

2.1. 30.05.2023 між ПрАТ «СК «Уніка» та ТОВ «Компанія Янг» був укладений договір №005129/4057/0000073 добровільного страхування наземних транспортних засобів, предметом страхування якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом, а саме: «DAF FT XF 105.460» державний номерний знак НОМЕР_1 .

2.2. 25.03.2024 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «DAF FT XF 105.460» державний номерний знак НОМЕР_1 та «Hyundai Coupe», державний номерний знак НОМЕР_2 .

2.3. Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.08.2024 у справі №331/2271/24, закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, на підставі п.7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

2.4. За своєю правовою природою звільнення від відповідальності у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою обставиною. Закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення. (постанови ВС викладеними у постановах від 04.03.2020 у справі № 641/2795/16-ц, від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16, від 16.04. 2019 у справі № 927/623/18, від 29.04.2020 у справі № 686/4557/18).

2.5. 27.03.2023 водій застрахованого транспортного засобу «DAF FT XF 105.460» Куцін В.М. звернувся до позивача із заявою №1 про подію з ознаками страхового випадку.

2.6. Відповідно до ремонтної калькуляції № від 08.04.2024 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «DAF FT XF 105.460» 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , становить 90 144, 49 грн.

2.7. Позивач склав страховий акт від №1 від 08.04.2024 згідно з яким пошкодження транспортного засобу «DAF FT XF 105.460» 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 29 779, 42 грн (вартість ремонту з урахуванням зносу 39 479, 42 грн - 9 700, 00 грн франшизи).

2.8. На підставі складеного страхового акту від №1 від 08.04.2024 позивач ПрАТ «СК «Уніка» сплатив страхувальнику ТОВ «Компанія Янг» суму страхового відшкодування в розмірі 29 779, 42 грн (платіжна інструкція №154682 від 09.04.2024).

2.9. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Hyundai Coupe» д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у відповідача згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/215329294.

2.10. Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 160 000,00 грн та франшизу у розмірі 0,00 грн.

2.11. Позивач, з посиланням на постанову Верховного Суду від 11.12.2019 у справі №465/4287/15 та від 12.02.2021 у справі №910/6013/20 зазначає, що заходи досудового врегулювання спору не проводилися. Позивач одразу звернувся до суду з даним позовом, оскільки досудовий порядок для спірних правовідносин не є обов`язковим.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ПОЗИВАЧА.

3.1. Предметом даного позову є стягнення з відповідача суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 29 779, 42 грн.

3.2. Юридичними підставами позову є статті 22, 526, 530, 610, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, статті 9, 12, 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закон України «Про страхування».

3.3. Фактичними підставами позову є бездіяльність відповідача в частині невиконання покладеного на нього обов`язку щодо відшкодування шкоди, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

3.4. 17.09.2024 до суду від ПрАТ «СК «Уніка» надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 16.09.2024.

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА.

4.1. Відповідач відзиву на позов не надав.

5. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

5.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Зобов`язано позивача надати суду письмові пояснення щодо обов`язку звернутися безпосередньо до страховика із заявою про страхове відшкодування впродовж одного року, в порядку ст. 37.1.4. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

5.2. На виконання вимог ГПК України ухвала суду про відкриття провадження у справі надіслана відповідачеві до його електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» та отримана ним 16.09.2024 (дата отримання судом інформації про доставку документа 17.09.2024), що підтверджується повідомленням №*1*11435541*1*0*.

5.3. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Заява про продовження строку на подання відзиву від відповідача до суду не надходила. Таким чином, враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи, проте не скористався правом на подання заяв по суті справи, суд, в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України, вирішує спір за наявними матеріалами.

5.4. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2024 повернуто заявнику без розгляду заяву (вх. №0711/82619/24 від 17.09.2024) адвоката Білоконь І.В. про виконання вимог ухвали.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

6. ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

6.1. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- Чи набув позивач прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування? Якщо так, то чи є це підставою для застосування способів захисту права обраних позивачем?

- Чи підтверджені та доведені документально витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги? Якщо так, то в якому розмірі?

6.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь на ключові питання, а відповідач негативну.

7. ВИСНОВОК СУДУ ПРО НАБУТТЯ ПОЗИВАЧЕМ ПРАВ КРЕДИТОРА ТА ЇХ РОЗМІР.

7.1. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 108 Закону України «Про страхування» страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

7.2. Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.

7.3. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 та статті 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

7.4. Відповідно до статей 512, 514 ЦК України, які кореспондуються з положеннями статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», у разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. В таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги у порядку суброгації від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора, а саме: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

7.5. Дана правова позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові КГС ВС від 19.09.2024 у справі № 910/10606/23.

7.6. Таким чином, страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед особою, якій завдано збитки (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування. При цьому зобов`язання не припиняються, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора): замість особи, якій завдано збитки, прав кредитора набуває страховик.

7.7. Перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) до страховика в порядку статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» є суброгацією (аналогічну правову позицію наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №910/2603/17).

7.8. Судом встановлено, що виплата страхового відшкодування була здійснена позивачем у зв`язку зі страховою подією та у повній відповідності до умов Договору №005129/4057/0000073 від 30.05.2023 добровільного страхування наземних транспортних засобів , укладеного з ТОВ «Компанія Янг».

7.9. Таким чином, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, є такими, що засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні.

7.10. Враховуючи вищевикладене, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення статті 993 ЦК України та статті 108 Закону України «Про страхування», які визначають спеціальний порядок переходу прав вимоги до винної особи від страхувальника (потерпілого) до страховика, що відшкодував шкоду потерпілому.

7.11. За приписами п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

7.12. За змістом статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

7.13. Відповідно до пункту 7.41. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, значення коефіцієнта фізичного зносу, який підлягає усуненню, не може перевищувати 0,7.

7.14. Позивач зазначає, що коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу «DAF FT XF 105.460» д.н.з. НОМЕР_1 , 2013 року випуску, становить 0,7.

7.15. Таким чином, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «DAF FT XF 105.460» д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження при ДТП з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та встановленої у договорі добровільного страхування франшизи становить 29 779, 42 грн.

7.16. Статтею 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

7.17. Таким чином, на підставі зазначених вище норм та у зв`язку з укладенням ПрАТ «СК «Еталон» з власником автомобіля та «Hyundai Coupe», д.н.з. НОМЕР_2 , полісу страхування цивільно-правової відповідальності серії ЕР №215329294, відповідач прийняв на себе обов`язок відшкодовувати завдану шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації цього транспортного засобу.

7.18. Зважаючи на положення ст. 993 ЦК України, ст.ст. 12, 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та з огляду на те, що полісом серії ЕР №215329294 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 160 000,00 грн і франшизу в сумі 0,00 грн, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача про те, що стягненню з відповідача підлягає сума страхового відшкодування в розмірі 29 779, 42 грн.

7.19. Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму страхового відшкодування.

7.20. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 29 779, 42 грн.

8. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ПІДТВЕРДЖЕННЯ ТА ДОВЕДЕННЯ ВИТРАТ НА ПРАВОВУ ДОПОМОГУ ТА ЇХ РОЗМІР.

8.1. Позивач зазначає, що ним були понесені витрати на правову допомогу в розмірі 7 000,00 грн, що відповідає попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат.

8.2. Суд погоджується з цим твердженням з огляду на наступне.

8.3. Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

8.4. Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

8.5. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

8.6. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

8.7. Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 ГПК України).

8.8. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, постанові КГС ВС від 11.09.2024 у справі № 910/11504/23).

8.9. Так в якості доказів, що підтверджують надання правової допомоги до матеріалів справи додано: Договір №1/20ю від 31.12.2020 про надання правової допомоги (укладений між Адвокатським бюро Олександра Лисова «Еквіт», яке в подальшому змінило найменування на Адвокатське бюро «Лисов2856» «Еквіт» та ПрАТ «СК «Уніка»; Додаткову угоду №3 від 01.12.2023 до Договору про надання правової допомоги про продовження строку дії Договору до 31.12.2024; ордер серії АА №1278640 від 02.02.2023; платіжну інструкцію №5000 від 14.05.2024 на суму 7 000, 00 грн; акт надання послуг №70 від 11.09.2024 на суму 7 000, 00 грн; рахунок №70 від 07.05.2024 на суму 7 000, 00 грн; розрахунок витрат на правову допомогу (страхова справа №35509) страхувальник ТОВ «Компанія Янг».

8.10. Досліджуючи надані позивачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в порядку статті 86 ГПК України, суд доходить висновку, що наданих доказів достатньо для встановлення факту надання Адвокатським бюро «Лисов2856» «Еквіт» професійної правничої допомоги позивачеві у справі №910/11192/24.

8.11. За висновками суду, заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критерію розумності їхнього розміру, є співмірним із складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), підтверджується відповідними доказами. Клопотань від відповідача ПрАТ «СК «Еталон» щодо зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу до суду не надходило.

8.12. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню з відповідача в розмірі 7 000, 00 грн, розрахованих пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

9. СУДОВІ ВИТРАТИ.

9.1. Частиною четвертою статті 129 ГПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 422, 40 грн покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 13, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (03067, місто Київ, вул. Гарматна, будинок 8, приміщення 6, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (04112, місто Київ, вул. Теліги Олени, будинок 6 літ. В, ) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 29 779, 42 грн, витрати на професійну правову допомогу в сумі 7 000, 00 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422, 40 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 07.11.2024.

Суддя Ігор Курдельчук