ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" листопада 2024 р. Справа № 922/3873/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбак О.І.

при секретарі судового засідання Пугачові Д.І.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Глуско Україна" (вх. № 26355 від 18.10.2024) про визнання кредиторських вимог, поданої у справі

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус Ел Пі Джі" (адреса: 01133, м. Київ, вул. Коновальця Євгена, буд. 31; )
про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гермес Пром І" (адреса: 61045, м. Харків, вул. Отакара Яроша, буд. 20, корп. 2, кв. 114-А; )

за участю представників сторін:

кредитора (ТОВ «Оптімус Ел Пі Джі») - Лазаренко І.В. (довіреність № 17/07-1 від 17.07.2023)

заявник та інші кредитори, та ліквідатор - не з`явилися;

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Харківської області перебуває справа № 922/3873/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус Ел Пі Джі" про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гермес Пром І".

Постановою Господарського суду Харківської області від 12.01.2024 у справі № 922/3873/23 процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Гермес Пром І" (адреса: 61045, м. Харків, вул. Отакара Яроша, буд. 20, корп. 2, кв. 114-А; ) та повноваження розпорядника майна боржника - арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича (свідоцтво № 2022 від 08.11.2021) - припинено; визнано юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Гермес Пром І" (адреса: 61045, м. Харків, вул. Отакара Яроша, буд. 20, корп. 2, кв. 114-А; ) банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців; призначити ліквідатором банкрута - арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича, якого зобов`язано провести ліквідаційну процедуру.

Після винесення судом постанови про визнання боржника банкрутом ліквідатор Демчан О.І. подавав суду щомісячні звіти про виконану роботу.

Розгляд звіту ліквідатора неодноразово відкладався.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Глуско Україна" звернулося до Господарського суду Харківської області з заявою (вх. № 26355 від 18.10.2024) про визнання кредиторських вимог в межах справи № 922/3873/23 в якій просить суд визнати його грошові вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гермес Пром І" у розмірі 4 771 630,81 грн. та внести їх до реєстру вимог кредиторів.

Зазначена заява обґрунтована з посиланням на наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Гермес Пром І" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Глуско Україна" боргу у розмірі 4 771 630,81 грн., який, в т.ч. підтверджується судовим рішенням.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.10.2024 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Глуско Україна" (вх. № 26355/24 від 18.10.2024) про визнання кредиторських вимог у судовому засіданні на "11" листопада 2024 р. о(об) 10:20 год.

Ліквідатор Демчан О.І. надав до повідомлення про розгляд кредиторських вимог (вх.№27116 від 28.10.2024), в якому вважає, що вимоги ТОВ "Глуско Україна" є обґрунтованими та такими, що підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів у такій черговості: 1 черга - 4844,80 грн (судовий збір), 4 черга - 4652524,53 грн (основна заборгованість), 6 черга - 119106,28 грн (пеня).

У судове засідання 11.11.2024 прибув представник кредитора - ТОВ Оптімус Ел Пі Джі, який не заперечував проти задоволення заяви ТОВ "Глуско Україна".

Представник ТОВ "Глуско Україна" та ліквідатор у судове засідання 11.11.2024 не з`явилися, причину не прибуття не повідомили.

Оскільки їх неявка на судове засідання не перешкоджає розгляду заяви, суд вважає за необхідне розглядати цю заяву за їх відсутності, за наявними в матеріалх справи документами та матеріалами.

Розглянувши заяву ТОВ "Глуско Україна" (вх. № 26355 від 18.10.2024) про визнання кредиторських вимог, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.10.2020 між ТОВ "Глуско Україна" (кредитор) та ТОВ Гермес Пром І (боржник) укладено договір поставки нафтопродуктів та скрапленого газу № ГЛУ-Д-642.

Відповідно до п.п. 1.1, 3.4 Договору, Кредитор, як постачальник, зобов`язався передати, а Боржник, як покупець, прийняти та оплатити скраплений газ (далі - товар) на базисі поставки, в кількості, в асортименті, за цінами та термінами поставки, що обумовлені Договором та Додатками до нього, які є його невід`ємною частиною.

У п. 2.2 Договору сторони визначили, що станцією призначення є залізнична станція, зазначена у відповідному Додатку до Договору як остаточний пункт проходження товару залізницею, та на якій товар повинен бути отриманий покупцем.

Згідно з п.п. 5.2, 6.8 Договору, зобов`язання постачальника по поставці товару вважаються виконаними, право власності на товар та ризики по його втраті (псуванні) переходять від постачальника до покупця при базисі FCA та/або СРТ (незалежно від місця передачі товару та станції або пункту призначення, відповідно) - з дати штемпеля на залізничній квитанції на станції відправлення про прийняття товару залізницею або відповідної відмітки в товарно-транспортній накладній в пункті відправлення про прийом товару автотранспортом до перевезення.

Пунктом 6.4 Договору встановлено, що за результатами поставки товару за відповідним Додатком постачальником складається акт прийому-передачі товару та/ або видаткова накладна, яка підписується сторонами.

З метою узгодження всіх істотних умов поставки кожної партії товару між Кредитором і Боржником в період з 10.11.2020 по 02.02.2021 було укладено 4 додатки до Договору, згідно з якими постачальником до 06.03.2021 фактично поставлено газ вуглеводний скраплений паливний у кількості 1698,178 тон, що підтверджується відповідними транспортними і первинними обліковими документами, на загальну суму 33 383 678,73 грн (з ПДВ).

Сторонами Договору в період з 30.11.2020 по 28.02.2021 були укладені Доповнення до відповідних Додатків №№ 1-4, якими затверджено остаточну ціну товару. У зв`язку з цим, Кредитор та Боржник підписали коригуючі накладні №№ 1213, 1400, 1372, 1547 з метою визначення остаточної вартості усього обсягу поставленого товару.

Згідно з п.п. 7.1-7.2 Договору, покупець зобов`язується здійснити попередню оплату вартості товару, визначеної в Додатку до Договору, не пізніше 2-х (двох) робочих днів з моменту підписання його сторонами відповідного Додатку. Зобов`язання покупця по оплаті товару виникають з моменту підписання відповідного Додатку до Договору.

Покупець не має права відмовитися від оплати товару після підписання відповідного Додатку до Договору.

Положеннями пунктів 2 кожного з укладених Доповнень до Додатків №№ 1-4 визначено, що розрахунки здійснюються протягом 3-х банківських днів з дати підписання сторонами Договору відповідної коригуючої накладної.

На підставі виставлених Кредитором рахунків-фактур та укладених Доповнень Боржник оплатив Кредитору частину вартості відвантаженого товару на суму 28 878 622,36 грн.

Отже заборгованість Боржника за поставлений в межах Договору товар становить 4 505 056,37 грн.

В подальшому ТОВ "Глуско Україна", звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ Гермес Пром І про стягнення заборгованості за поставлений товар у розмірі 4 505 056,37 грн., а також нарахованих в зв`язку з простроченням її оплати, інфляційних, річних та пені.

Рішення Господарського суду Харківської області від 21.10.2021 у справі № 922/2097/21 позовні вимоги ТОВ "Глуско Україна" задоволено повністю, стягнуто з ТОВ Гермес Пром І на користь ТОВ Глуско Україна - грошові кошти в сумі 4 771 630,81 грн (у тому числі: 4 505 056,37 грн основного боргу, 119 106,28 грн пені, 47 765,94 грн - 3% річних та 99 702,22 грн інфляційних втрат), а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 71 574,46 грн.

Однак, станом на дату подання заяви (вх. № 26355 від 18.10.2024), ТОВ Гермес Пром І не виконало своїх зобов`язань згідно Договору.

Зазначені вище обставини і стали причиною для звернення ТОВ "Глуско Україна" до Господарського суду Харківської області з заявою (вх. № 26355 від 18.10.2024) про визнання кредиторських вимог до боржника.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу приписів ст. ст. 691, 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 610 ЦК України вказує на те, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції можуть застосовуються у розмірі, визначеному умовами договору. При цьому їх розмір може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В даному випадку, наявність у ТОВ Гермес Пром І заборгованості перед ТОВ "Глуско Україна" підтверджується матеріалами, зокрема, рішенням Господарського суду Харківської області від 21.10.2021 у справі № 922/2097/21 яким стягнуто з ТОВ Гермес Пром І на користь ТОВ Глуско Україна - грошові кошти в сумі 4 771 630,81 грн (у тому числі: 4 505 056,37 грн основного боргу, 119 106,28 грн пені, 47 765,94 грн - 3% річних та 99 702,22 грн інфляційних втрат), а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 71 574,46 грн.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Доказів погашення ТОВ Гермес Пром І заборгованості перед ТОВ "Глуско Украна" відповідно до договору поставки нафтопродуктів та скрапленого газу № ГЛУ-Д-642 від 22.10.2020, в т.ч. на виконання вказаного рішення суду, матеріалів справи не містять.

Згідно з визначенням, яке містить ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Згідно з вимогами ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті. Склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України.

Розпорядник майна не пізніше ніж на 10 день з дня закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення у поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторам.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Таким чином, Норми КУзПБ не містять заборони кредитору заявляти конкурсні вимоги до боржника у ліквідаційній процедурі.

Для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів. Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунків з іншими кредиторами, то сплачені таким кредиторам кошти поверненню не підлягають (частина четверта статті 45 КУзПБ»)

З огляну на той факт, що заборгованість перед ТОВ «Глуско Україна» виникла до відкриття провадження у справі про банкрутство, заявлені грошові вимоги є конкурсними грошовими вимогами заявленими після закінчення строку, встановленого для їх подання.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ТОВ "Глуско Україна" (вх. № 26355 від 18.10.2024) з грошовими вимогами до боржника, та визнанню грошових вимог ТОВ "Глуско Україна" до ТОВ "Гермес Пром І" у загальній сумі 4771630,81 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства, розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Судом також встановлено, що за звернення із заявою з грошовими вимогами до боржника ТОВ "Глуско Україна" сплачено судовий збір у розмірі 4844,80 грн., який також підлягає визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів.

Керуючись ст. 1, 2, 45 Кодексу України з процедур банкрутства, ст .ст. 14, 73, 74, 75, 232-235, 240 ГПК України, суд -

Керуючись ст. 1, 2, 45 Кодексу України з процедур банкрутства, ст .ст. 14, 73, 74, 75, 232-235, 240 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Глуско Україна" (вх. № 26355 від 18.10.2024) про визнання кредиторських вимог.

Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Глуско Україна" (адреса Україна, 03110, місто Київ, Вулиця Солом`янська, будинок 11; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гермес Пром І" (адреса: 61045, м. Харків, вул. Отакара Яроша, буд. 20, корп. 2, кв. 114-А; ) в сумі 4 771 630,81 грн. (у тому числі: 4505056,37 грн основного боргу, 119106,28 грн пені, 47765,94 грн - 3% річних та 99702,22 грн інфляційних втрат), а також суми судового збору за подання до господарського суду заяви в розмірі 4844,80 грн.

Зобов`язати ліквідатора внести зазначені грошові вимоги до реєстру кредиторів згідно з черговістю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в строки та порядку, передбаченому ст. ст. 254-257 ГПК України з урахуванням вимог п. 4 Прикінцевих положень ГПК України та п. 17.5 перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали підписано 13.11.2024

Суддя Байбак О.І.