ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2024 р. Справа№ 910/15939/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Кропивної Л.В.

Руденко М.А.

при секретарі судового засідання Рижій А.В.,

за участю представників:

від позивача - Шевченко І.В.,

від відповідача - Клян А.Ф.,

розглянувши апеляційну скаргу Громадської спілки "Асоціація сонячної енергетики України" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2024 у справі №910/15939/23 (суддя Головіна К.І., повний текст складено 24.05.2024) за позовом Громадської спілки "Асоціація сонячної енергетики України" до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

ВСТАНОВИВ наступне.

До Господарського суду м. Києва з позовом звернулась Громадська спілка "Асоціація сонячної енергетики України" (далі - ГС "АСЕУ", позивач) до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач) про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як керівник ГС "АСЕУ", здійснював поточне управління майном та фінансовими ресурсами асоціації, однак, після звільнення його з посади керівника ГС "АСЕУ", не повернув позивачу майно, яке було в його управлінні.

У позові позивач просить витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 майно, що належить позивачу і перебуває у відповідача без достатньої правової підстави, а саме:

- samsung 970 Evo series 500GB M.2 PCle 3.0 x4 V-NAND TLC

- tascam US- 4x4

- веб-камера Logitech Webcam HD Pro C920

- компьютер HP ProOne 440 G4

- конденсаторний студійний мікрофон Tascam ТМ-80

- конденсаторний студійний мікрофон Tascam ТМ-80

- МФУ HP Color LaserJet Pro M479dw з Wi-Fi.

- ноутбук HP 250 G7 Silver.

- рюкзак для ноутбука HP Value 15.6"

- фліпчарт мобільний магнітно-маркерний Axent 70 х 100 см

- шредер HSM Shredstar Х5 (4.5x30)

- штатив Arsenal ARS-3730

- ноутбук HP Pavilion х360

- письмові і електронні документи (їх проекти), що стосуються діяльності позивача, які підписувались/готувались/погоджувались/затверджувались/ передавались/надсилались відповідачем під час виконання своїх обов`язків директора чи першого віце-президента Асоціації Сонячної енергетики України, зокрема: первинні, банківські, фінансові документи, листи, пропозиції, меморандуми, протоколи, договори, угоди, довідки, висновки, рішення, наміри, позиції, повідомлення, а також інші документи позивача, пов`язані з господарським партнерськими, договірними чи іншими відносинами, тощо;

- листи, заяви, скарги, пропозиції, інші звернення, а також меморандуми, протоколи, угоди, договори, позиції, повідомлення, а також будь-які інші документи, які підписувались відповідачем, як директором чи першим віце-президентом Асоціації Сонячної енергетики України, або за його дорученням іншими особами, та які надсилались в паперовому або електронному вигляді до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб, громадських організацій та інших формувань, до державних та недержавних органів та установ, до міжнародних організацій, міжурядових організацій, благодійних та інших фондів, тощо;

- документи, що стосуються кадрових питань позивача, зокрема, накази, розпорядження, трудові договори, контракти, внутрішні положення та реєстри, листки непрацездатності, трудові книжки працівників, особові справи працівників, а також інші, документи, що стосуються трудових відносин, ведення кадрового обліку та звітності, тощо;

- документи, що стосуються організаційних питань діяльності позивача, зокрема: статути Асоціації сонячної енергетики України (всі редакції), рішення (протоколи) загальних зборів Асоціації сонячної енергетики України, рішення правління Асоціації Сонячної енергетики України, рішення комітетів Асоціації Сонячної енергетики України, розроблені та передані на погодження правлінню, загальним зборам або голові правління, проекти рішень, положень, інших внутрішніх документів, заяви про вступ (прийняття в члени) до Асоціації сонячної енергетики України, заяви членів Асоціації сонячної енергетики України щодо припинення/призупинення членства та інших питань, тощо;

- документи, що стосуються обліку та звітності позивача, зокрема: фінансова та податкова звітність, бухгалтерська документація, а також документи, згідно з якими здійснюється бухгалтерський облік;

- майно та матеріальні цінності позивача, яке перебуває/перебувало у фактичному володінні чи користуванні відповідача, зокрема: печатка та штампи позивача, засоби зв`язку (телефон, факс), ключі від вхідних груп орендованих приміщень, канцелярські вироби, бланки, тощо, а також електронні ключі (кваліфікований електронний підпис та електронна печатку) позивача, ключі доступу до системи банк-клієнт (чи іншої системи управління грошовими коштами позивача в банківських та інших фінансових установах);

- доступ до електронної пошти в корпоративному домені ІНФОРМАЦІЯ_1 (шляхом надання логіну і паролю);

- доступ (шляхом надання логіну та паролю, інші способи доступу) до інших емейлів, які декларувалися/використовувались як офіційні електронні адреси Асоціації Сонячної енергетики України, в тому числі ІНФОРМАЦІЯ_2;

- доступ (шляхом передачі логіну та паролю) до адміністрування сайту https://ascu.org.ua;

- доступ (шляхом передачі логіну та паролю або інші способи доступу) до платформ, що використовувалися в роботі Асоціації Сонячної енергетики України: Zoom, Google Meet, Skype, тощо;

- доступ (шляхом передачі логіну та паролю та/або інші способи доступу) до платформи для проведення вебінарів (webex або інші);

- доступ (надання логінів і паролів та/або інших способів доступу) до маркетингових інструментів Google, FB типу adwords та подібні платформи емейл-розсилок, прив`язка до Google -карт, бізнес аккаунт Google, тощо;

- cертифікати КЕП/ЕЦП.

До закінчення підготовчого провадження представник позивача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, у якій вказав, що позивачем було відновлено логіни та паролі доступу до електронної пошти в корпоративному домені ІНФОРМАЦІЯ_1, логіни і паролі доступу до адміністрування сайту https://aseu.org.ua; відновлено доступ до акаунтів на різних платформах за допомогою додаткових засобів регулювання через відповідні сервіси; створені інші акаунти на вказаних сервісах вебінарів та інструментах маркетингу для відновлення повноцінної роботи Асоціації; скасовано сертифікати КЕП/ЕЦП відповідача, як керівника ГС "АСЕУ", а також ключі доступу до системи банк-клієнт (чи іншої системи управління грошовими коштами позивача в банківських та інших фінансових установах) відповідно до діючого законодавства, а тому, оскільки відпала необхідність у витребуванні відповідного майна, позивач просив зменшити розмір позовних вимог, виключивши з них вимоги про витребування у відповідача такого майна:

- електронні ключі (кваліфікований електронний підпис та електронна печатку) позивача, ключі доступу до системи банк-клієнт (чи іншої системи управління грошовими коштами позивача в банківських та інших фінансових установах);

- доступ до електронної пошти в корпоративному домені ІНФОРМАЦІЯ_1 (шляхом надання логіну і паролю);

- доступ (шляхом надання логіну та паролю, інші способи доступу) до інших емейлів, які декларувалися/використовувались як офіційні електронні адреси Асоціації Сонячної енергетики України, в тому числі ІНФОРМАЦІЯ_2;

- доступ (шляхом передачі логіну та паролю) до адміністрування сайту https://ascu.org.ua;

- доступ (шляхом передачі логіну та паролю або інші способи доступу) до платформ, що використовувалися в роботі Асоціації Сонячної енергетики України: Zoom, Google Meet, Skype, тощо;

- доступ (шляхом передачі логіну та паролю та/або інші способи доступу) до платформи для проведення вебінарів (webex або інші);

- доступ (надання логінів і паролів та/або інших способів доступу) до маркетингових інструментів Google, FB типу adwords та подібні платформи емейл-розсилок, прив`язка до Google -карт, бізнес аккаунт Google, тощо;

- cертифікати КЕП/ЕЦП.

Вказана заява була була прийнята судом першої інстанції до розгляду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.05.2024 у справі №910/15939/23 у задоволенні позову відмовлено, враховуючи недоведеність факту вибуття майна з володіння позивача та наявність майна в натурі у незаконному володінні відповідача.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на доведеність обставин вибуття майна з володіння позивача та перебування спірного майна у незаконному володінні відповідача.

Також, скаржник вказує про порушення судом першої інстанції норм процесуального права через безпідставність відмови у задоволенні клопотань позивача про витребування доказів у ОСОБА_1 , залучення третіх осіб, залучення заяви свідка ОСОБА_2 , визнання обов`язкової участі відповідача в судових засіданнях.

Вказані клопотання апелянтом заявлені також в суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів, розглянувши вказані клопотання в судовому засідані 21.10.2024, дійшла висновку про відмову в їх задоволенні.

Мотивування відмови буде наведене нижче у даній постанові при оцінці доводів скаржника щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Представник апелянта - позивача у справі в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги та просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

ОСОБА_1 з 05.08.2018 був призначений на посаду першого віце-президента Громадської спілки "Асоціація сонячної енергетики України".

Починаючи з 07.05.2018 Громадська спілка "Асоціація сонячної енергетики України" діяла на підставі статуту, затвердженого протоколом № 1 загальних зборів учасників Громадської спілки "Асоціація сонячної енергетики України" від 14.03.2018.

Згідно з п. 1.4 статуту (в редакції від 14.03.2018) асоціація є неприбутковою та неурядовою організацією. Метою її діяльності не є одержання прибутку. Члени (учасники) асоціації не мають на меті отримувати прибутки (дивідендів) від діяльності асоціації, відповідно до цього статуту.

Згідно з п. 5.1 статуту (в редакції від 14.03.2018) органами управління (керівними органами) діяльності Громадської спілки "Асоціація сонячної енергетики України" були: загальні збори учасників - вищий орган управління діяльністю асоціації; перший віце-президент - одноосібний виконавчий орган (керівник) асоціації; правління - здійснює контроль управлінських рішень, що приймаються першим віце-президентом на відповідність рішенням загальних зборів учасників, статутним цілям і напрямкам діяльності асоціації, а також за дотриманням першим віце-президентом, двома обраними віце-президентами відповідних напрямків діяльності асоціації, передбачених цим статутом, в процесі діяльності, прав та інтересів членів (учасників) асоціації. Порядок створення та діяльності правління визначається цим статутом.

Відповідно до п. 8.1 статуту (в редакції від 14.03.2018) першии? віце-президент є одноосібним виконавчим органом (керівником) асоціаціі?, підзвітнии? загальним зборам учасників та правлінню. Першии? віце-президент обирається правлінням асоціаціі? відкритим голосуванням простою більшістю голосів строком на 2 роки. До повноважень першого віце-президента входило, зокрема:

8.4.2 організація та керівництво поточною діяльністю асоціаціі?;

8.4.3 здіи?снення поточного управління маи?ном та фінансовими ресурсами асоціаціі? за погодженням з правлінням;

8.4.4 здіи?снення всіх необхідних діи? для відкриття, ведення, використання та закриття банківських рахунків на ім`я асоціаціі?;

8.4.5 розробка та складання штатною розкладу, будь-яких інших внутрішніх документів, пов`язаних з виплатою заробітної плати працівникам асоціації, а також правил внутрішнього трудового розпорядку, регламентів, положень та інших внутрішніх актів;

8.4.9 укладення та підписання договорів (угод), вчинення інших правочинів від імені асоціації, подання, заповнення та отримання будь-яких документів, пов`язаних зі створенням та діяльністю асоціації;

8.4.12 виконання будь-яких інших передбачених законодавством повноважень, необхідних для реалізації статутних завдань асоціації, що не входять до виключної компетенції загальних зборів учасників та повноважень правління.

Перший віце-президент, віце-президенти відповідних напрямків діяльності асоціації, звітують про результати своєї діяльності перед правлінням не рідше одного разу в шість місяців або частіше за вимогою правління або загальних зборів учасників. За результатами звітування правління асоціація визнає роботу керівних органів асоціації задовільною або незадовільною. У випадку визнання роботи керівного органу асоціації незадовільною правління може прийняти рішення про дострокове припинення повноважень посадових осіб керівного органу асоціації (п. 10.3 статуту в редакції від 14.03.2018).

Відповідно до п 15.11 статуту (в редакції від 14.03.2018) асоціація здійснює оперативний, бухгалтерський, податковий і статистичний облік і звітність відповідно до порядку, встановленого законодавством України. Річний звіт фінансово-господарської діяльності асоціації підлягає обговоренню і затвердженню їх на загальних зборах учасників (п. 15.12 статуту в редакції від 14.03.2018).

Також установлено, що 22.06.2022 Громадською спілкою Асоціація сонячної енергетики України" була прийнята нова редакція статуту, відповідно до п. 7.1 якого органами управління (керівними органами) діяльності ГС "Асоціація сонячної енергетики України" є: загальні збори, правління, голова правління, директор, заступники директора.

Відповідно до п. 11.1 статуту (в редакції від 22.06.2022) директор є керівним органом (керівником) асоціації, підзвітний загальний зборам, правлінню, голові правління. Директор призначається правлінням асоціації відкритим голосуванням простою більшістю голосів, строком на 2 роки, з автоматичною пролонгацією на дворічний термін, у разі відсутності рішення правління про звільнення його з посади.

У свою чергу статутом ГС "Асоціація сонячної енергетики України" (в редакції від 22.06.2022) було визначено повноваження директора, до яких входить, зокрема: організація та керівництво поточною діяльністю асоціації; здійснення поточного управління майном та фінансовими ресурсами асоціації за погодженням з правлінням, а у проміжках часу між засіданнями правління - з головою правління; здійснення усіх необхідних дій для відкриття, ведення, використання та закриття банківських рахунків на ім`я асоціації; розробка та складання штатною розкладу, будь-яких інших внутрішніх документів, пов`язаних з виплатою заробітної плати працівникам асоціації, а також правил внутрішнього трудового розпорядку, регламентів, положень та інших внутрішніх актів; укладення та підписання договорів (угод), вчинення інших правочинів від імені асоціації, подання, заповнення та отримання будь-яких документів, пов`язаних зі створенням та діяльністю асоціації; виконання будь-яких інших передбачених законодавством повноважень, необхідних для реалізації статутних завдань асоціації, що не входять до виключної компетенції загальних зборів та повноважень правління.

Згідно з п. 13.3 статуту (в редакції від 22.06.2022) голова правління, директор звітують про результати своєї діяльності перед правлінням не рідше одного разу в шість місяців або частіше за вимогою правління або загальних зборів. За результатами звітування правління визнає роботу керівних органів асоціації задовільною або незадовільною. У випадку визнання роботи керівного органу асоціації незадовільною правління може прийняти рішення про дострокове припинення повноважень посадових осіб керівного органу асоціації.

18.08.2022 Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) було прийнято рішення про реєстрацію статуту Громадської спілки "Асоціація сонячної енергетики України" в редакції від 22.06.2022.

Отже, починаючи з 18.08.2022 посада першого віце-президента Громадської спілки "Асоціація сонячної енергетики України" була виключена з категорії органів управління спілки, при цьому рішення про призначення чи переобрання ОСОБА_1 на посаду директора ГС "Асоціація сонячної енергетики України" уповноваженими органами спілки не приймалося.

Крім того із матеріалів справи, а саме - з протоколу загальних зборів дійсних членів Громадської спілки "Асоціація сонячної енергетики України" від 20.06.2023, вбачається, що відповідача - ОСОБА_1 було звільнено з посади першого віце-президента ГС "Асоціація сонячної енергетики України", припинено його повноваження як керівника, а також вирішено питання про внесення змін до відомостей про відповідача як керівника у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань шляхом виключення їх Реєстру як таких, що внесені помилково (у зв`язку з неприйняттям компетентним органом рішення про призначення ОСОБА_1 директором асоціації).

21.06.2023 на посаду директора асоціації була обрана ОСОБА_3 , яка листом від 03.07.2023 звернулася до ОСОБА_1 з вимогою про передачу: переліку майна та фінансових ресурсів АСЕУ; переліку банківських та фінансових установ, в яких відкриті поточні депозитні та інші рахунки асоціації; відомостей про кадрові (трудові) ресурси, оригіналів та копій листів, заяв, скарг, пропозицій, інших звернень, а також меморандумів, протоколів, угод, договорів, інших правочинів, документів, які підписувалися, готувалися, надсилалися, подавалися, вручалися та/або оприлюднювалися від імені АСЕУ; оригіналів усіх правовстановлюючих документів та документів, що стосуються організаційних питань діяльності асоціації; документів, що стосуються участі (членства) в АСЕУ, а також участі/членства АСЕУ в інших організаціях, об`єднаннях та юридичних особах; відомостей про осіб, яким були делеговані повністю або частково повноваження керівника АСЕУ; документів, що стосуються обліку та звітності АСЕУ; інформації та відомостей про всі проекти, в тому числі з розробки проектів нормативно-правових актів, справ, зокрема, судових, у яких АСЕУ приймає/приймало участь або до яких було залучено АСЕУ з метою здійснення контролю зі сторони громадськості; печаток та штампів АСЕУ.

Також 29.06.2023 голова правління АСЕУ ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_1 з вимогою щодо повернення протягом 7-ми днів майна, яке не було повернуте після внесення змін до статуту позивача та звільнення відповідача з посади першого віце-президента ГС "Асоціація сонячної енергетики України", однак, відповіді на дану вимогу позивач не отримав, майно не було повернуто, що й стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Так, позивач вважає себе власником майна, яке ОСОБА_1 після звільнення з посади першого віце-президента ГС "Асоціація сонячної енергетики України" не повернув йому та безпідставно користується ним, порушуючи право власності ГС "Асоціація сонячної енергетики України", у зв`язку з чим асоціація вимагає витребувати від ОСОБА_1 належне їй спірне майно.

Право на пред`явлення позову про витребування майна з незаконного володіння, унормовано статтею 387 Цивільного кодексу України, за приписами якої власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до системного тлумачення приписів статті 387 Цивільного кодексу України у поєднанні з комплексом норм, що регулюють набуття і реалізацію права власності, передбачений цією нормою спосіб захисту права власності є матеріально-правовою вимогою власника, що на момент подання позову фактично не володіє своїм індивідуально визначеним майном, до не власника, що на момент подання позову незаконно фактично володіє цим майном, про вилучення цього майна в натурі.

Тобто, позивачем за віндикаційним позовом є неволодіючий власник індивідуально визначеного майна.

Відповідно до частини першої статті 397 Цивільного кодексу України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Виходячи з цієї норми, фактичне володіння передбачає фактичне панування особи над річчю.

Під незаконним володінням слід розуміти фактичне володіння річчю, яке не має правової підстави (передбаченої законом, договором чи адміністративним актом) або правова підстава якого відпала чи визнана недійсною.

Тобто відповідачем за віндикаційним позовом виступає незаконний володілець майна.

Згідно статті 400 Цивільного кодексу України недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.

До предмету доказування у віндикаційному позові входять факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, факт вибуття майна з володіння позивача, наявність майна в натурі у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. Відповідні позиції викладені у постановах КГС ВС від 10.10.2023 у справі №924/1018/22, від 10.06.2020 у справі № 906/585/19, від 17.06.2020 у справі №916/227/18, від 23.10.2019 у справі № 5015/5293/11.

Також у постанові КГС ВС від 27.09.2018 у справі № 903/844/17 суд вказав, що в ході розгляду віндикаційного позову позивач має підтвердити право у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. На підтвердження наявності у позивача суб`єктивного права на витребуване майно позивач повинен надати суду відповідні докази. При цьому майно (у даному випадку окрема річ) повинно мати індивідуально-визначені ознаки, за якими суд може визнати за власником право власності на цю річ та вказати у резолютивній частині судового рішення (при задоволенні позову) найменування майна, що підлягає передачі, і місце його знаходження. Із вказаного слідує, що позивач повинен визначити у своїй позовній заяві саме майно, яке примусово повинно бути вилучено у відповідача, визначивши його родові чи індивідуальні ознаки, кількість, вагу, вартість тощо, а також обов`язково місце його знаходження.

Позивач на підтвердження наявності у нього права власності на спірне майно надав суду видаткові накладні: № 515770 від 03.06.2022; № 34306 від 19.01.2021; №34219 від 19.01.2021; № 1888187 від 11.09.2020; № 1809549 від 07.09.2020; №1449367 від 01.07.2020; № 1184352 від 05.06.2020; № 2027697 від 07.10.2020; №1831 від 07.10.2020, згідно з якими покупцем та одержувачем товару є Громадська спілка "Асоціація сонячної енергетики України".

Відповідно до наявних у справі платіжних інструкцій № 49 від 02.06.2022; №292 від 06.10.2020; № 293 від 07.10.2020; № 266 від 01.07.2020; № 328 від 18.01.2021; № 327 від 18.01.2021; №281 від 07.09.2020; №282 від 08.09.2020; № 265 від 04.06.2020 придбаний товар був оплачений ГС "Асоціація сонячної енергетики України" .

Також позивачем долучено до матеріалів справи відповідь ТОВ "НРП" №141 від 19.12.023 на адвокатський запит № S02-14/12/2003 від 14.12.2023 та ТОВ "Розетка.УА. " № 22-01/24-17 від 22.01.2024 на адвокатський запит № S01-08/01/2024, з яких вбачається, що ГС "АСЕУ" здійснило купівлю товару за видатковими накладними № 515770 від 03.06.2022; № 0034306 від 19.01.2021; №0034219 від 19.01.2021; № 1888187 від 11.09.2020; № 1809549 від 07.09.2020; №1449367 від 01.07.2020; № 2027697 від 07.10.2020, № 1184352 від 05.06.2020. Указаний товар був отриманий уповноваженою особою позивача, що підтверджується наявними на видаткових накладних підписами та відбитком печатки ГС "Асоціація сонячної енергетики України".

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач надав належні та вірогідні докази набуття ним права власності на спірне майно.

Одночасно, позивач зазначає, що майно, зазначене у видаткових накладних, а саме: Samsung 970 Evo series 500GB M.2 PCle 3.0 x4 V-NAND TLC - вартістю 1999,17 грн.; Tascam US- 4x4 - вартістю 7196,00 грн; Веб-камера Logitech Webcam HD Pro C920 - вартістю 4165,83 грн; Компьютер HP ProOne 440 G4 - вартістю 14165,83 грн; Конденсаторний студійний мікрофон Tascam TM-80 - вартістю 1976,00 грн; Конденсаторний студійний мікрофон Tascam TM-80 - вартістю 1976,00 грн; МФУ HP Color LaserJet Pro M479dw 3 Wi-Fi - вартістю 10749,17 грн; Ноутбук HP 250 G7 Silver - вартістю 14582,50 грн; Рюкзак для ноутбука HP Value 15.6" - вартістю 430,00 грн; Фліпчарт мобільний магнітно-маркерний Axent 70 х 100 см - вартістю 1816,67 грн; Шредер HSM Shredstar X5 (4.5Ч30) - вартістю 2018,33 грн; Штатив Arsenal ARS-3730 - вартістю 512,50 грн; Ноутбук HP Pavilion Ч360 - вартістю 17499,17 грн. було замовлене ОСОБА_1 під час трудових відносин з ГС "Асоціація сонячної енергетики України", однак, не було повернуте Спілці після звільнення відповідача з посади першого віце-президента ГС "Асоціація сонячної енергетики України", до повноважень якого входило управління майном та фінансовими ресурсами асоціації.

Проте, позивачем є недоведеними обставини того, що спірне майно, про витребування якого просить ГС "Асоціація сонячної енергетики України", дійсно вибуло із володіння асоціації, як і не надано доказів про перебування (заволодіння) такого майна у ОСОБА_1 .

Апелянт вважає, що надані ним до матеріалів справи під час розгляду даної справи судом першої інстанції копії видаткових накладних та копії платіжних інструкцій свідчать про передачу відповідного майна у володіння ОСОБА_1 та відповідно утримання його останнім.

Разом з тим, колегія суддів, як і суд першої інстанції, вважає, що вказані докази лише підтверджують обставини придбання такого майна від імені та в інтересах асоціації, тобто доводять факт передачі товарно-матеріальних цінностей від постачальника до покупця - ГС "Асоціація сонячної енергетики України" та вартість такого майна на момент покупки.

В свою чергу, наведені документи не доводять заволодіння відповідачем спірним майном та утримання його, зокрема, і станом на момент розгляду даної справи.

Крім цього, надана позивачем нотаріально засвідчена заява свідка ОСОБА_4 - керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Соколовський і Партнери", яке є одним із засновників ГС "Асоціація сонячної енергетики України", також не підтверджує факту заволодіння відповідачем спірним майном, оскільки з цієї заяви вбачається, що ОСОБА_4 лише вказав, що з номеру телефону НОМЕР_1 , який використовувався ОСОБА_1 під час перебування його в трудових відносинах з ГС "Асоціація сонячної енергетики України" та за допомогою якого останній обговорював робочі питання діяльності ГС "Асоціація сонячної енергетики України", здійснювалося замовлення товару.

Окрім наведеного, судом першої інстанції вірно враховано наступне.

Відповідно до п. 12.10 статуту ГС "Асоціація сонячної енергетики України", затвердженого протоколом загальних зборів учасників № 1 від 14.03.2018, право власності асоціації (зокрема, право щодо володіння, користування та розпорядження майном) реалізується загальними зборами учасників та правлінням асоціації в порядку, передбаченому законодавством України та статутом у відповідності до мети та напрямків діяльності асоціації. Аналогічне положення міститься в п. 15.11 статуту ГС "Асоціація сонячної енергетики України", затвердженого протоколом загальних зборів учасників № 9 від 22.06.2022, який діє з 18 серпня 2022 року.

Проте матеріалами справи не підтверджено того факту, що ОСОБА_1 входив до числа учасників загальних зборів чи до правління асоціації, при цьому на відповідача, як першого віце-президента ГС "Асоціація сонячної енергетики України", був покладений обов`язок здійснення поточного управління майном та фінансовими ресурсами асоціації за погодженням з правлінням. Відповідно до нової редакції статуту асоціації - посада першого віце-президента ГС "Асоціація сонячної енергетики України" взагалі була виключена.

Далі, як встановлено судом, рішенням загальних зборів учасників асоціації від 20.06.2023 ОСОБА_1 було звільнено з посади керівника ГС "Асоціація сонячної енергетики України" та призначено нового директора ОСОБА_3 , яка приступила до своїх повноважень 21.06.2023, що не заперечується сторонами.

Виходячи з цього та враховуючи положення статуту асоціації, питання про повернення майна, документів та печатки позивача мало вирішуватися під час вивільнення ОСОБА_1 з посади та з початком виконання своїх повноважень ОСОБА_3 .

При цьому звільнення ОСОБА_1 та призначення нового директора відбувалося на підставі рішення загальних зборів учасників ГС "Асоціація сонячної енергетики України", оформленого протоколом від 20.06.2023. Проведенню цих зборів мала передувати відповідна підготовка та учасники, що були присутні на зазначених зборах, могли врегулювати порядок передачі майна асоціації, якщо в цьому була дійсна потреба, зокрема вирішити питання про обов`язкове повернення відповідачем переданих йому в користування товарно-матеріальних цінностей, встановити строки та порядок такої передачі, тощо.

Однак матеріали справи свідчать та сторонами не заперечується той факт, що учасники спірних відносин не складали та не підписували жодного акту приймання-передачі документації, майна та печатки асоціації.

Разом з цим саме на нового директора ГС "Асоціація сонячної енергетики України" ОСОБА_3 з моменту призначення її на посаду покладався обов`язок щодо забезпечення подальшого належного зберігання нею майна, господарської та іншої документації про діяльність товариства та саме нею мали бути вжиті заходи з метою організації належної процедури передачі майна та документації від попереднього керівника новопризначеному директору.

Слід зазначити, що надані позивачем суду інвентаризаційний опис від 28.06.2023 та акт контрольної перевірки інвентаризації цінностей від 28.06.2023, складені ОСОБА_3 після звільнення ОСОБА_1 , також не підтверджують обставин заволодіння саме відповідачем спірним майном.

Крім цього, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що з моменту звільнення ОСОБА_1 асоціація була будь-яким чином обмежена у можливості здійснювати свою діяльність, подавати фінансову звітність, укладати договори, вести кадрову роботу чи що її було обмежено у будь-яких інших напрямах діяльності через відсутність майна, документації, печатки.

За таких обставин, позивач не довів обставин того, що майно та документи про діяльність асоціації вибули із володіння асоціації та не перебувають за місцем здійснення діяльності ГС "Асоціація сонячної енергетики України" після звільнення ОСОБА_1 з посади керівника та відповідно утримання вказаною особою спірного майна.

Стосовно доводів скаржника про безпідставність незадоволення місцевим господарським судом клопотань позивача про: витребування доказів у ОСОБА_1 , залучення третіх осіб, залучення заяви свідка ОСОБА_2 , визнання обов`язкової участі відповідача в судових засіданнях, а також щодо заявлення цих клопотань в суді апеляційної інстанції, слід зазначити наступне.

Так, у підготовчому засіданні місцевого господарського суду представник позивача заявив клопотання про поновлення строку на подачу клопотання про витребування доказів у ОСОБА_1 , а саме - заяви про прийняття на роботу, звільнення з роботи, інші документи, в яких зазначені анкетні дані співробітників працевлаштованих відповідачем.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач зазначив, що після ознайомленням з поданим відповідачем відзивом у позивача виникли підстави для подачі вказаного клопотання, адже йому не було відомо про дані співробітників, які були працевлаштовані в ГС "Асоціація сонячної енергетики України", та які (дані) є необхідними для спростування аргументів відповідача щодо доступу та користування майном ГС "Асоціація сонячної енергетики України" іншими особами (співробітниками), та в подальшому при необхідності залучення таких співробітників до участі у справі.

Статтею 81 ГПК України передбачено право учасника справи, у разі неможливості самостійно надати докази, подати клопотання про витребування доказів судом. Відповідне клопотання такого учасника повинно містити вказівку на те: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ або може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно; докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Розглянувши зазначене клопотання, суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 11.01.2024, задовольнив його частково, вирішив визнати поважними причини пропуску встановленого ч. 2 ст. 80 ГПК України строку для подачі заявленого клопотання, поновити цей пропущений строк та відмовити у витребуванні зазначених доказів, оскільки вважав, що обставини, встановлені на підставі витребуваних доказів, не мають значення для правильного вирішення справи у спірних правовідносинах.

Колегія суддів погоджується із наведеним висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, позивач, обґрунтовуючи вказане клопотання про витребування доказів, вказав, що за результатом розгляду даної справи може бути встановлено, що спірне майно знаходиться у певних працівників ГС "Асоціація сонячної енергетики України", а отже вони будуть зобов`язані його повернути. В свою чергу, для подання до суду заяви про залучення цих працівників до участі у справі, як третіх осіб, позивач має вказати їх персональні дані.

Колегія суддів вказує, що позивач, звертаючись до суду з позовом, визначає в чому саме полягає порушення його прав конкретно визначеною ним особою - відповідачем.

Визначення такої особи не може бути альтернативним.

До предмету доказування у віндикаційному позові входить, зокрема, факт наявності майна в натурі у незаконному володінні відповідача (заволодіння саме визначеною позивачем особою спірним майном).

Докази, які просить витребувати апелянт, не спрямовані на доведення обставин заволодіння саме відповідачем спірним майном, а тому колегія суддів вважає правомірною відмову суду першої інстанції у задоволенні вказаного клопотання та відповідно не знаходить підстав для витребування цих документів.

Стосовно клопотання апелянта про залучення третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які на момент звільнення ОСОБА_1 перебували у трудових відносинах з ГС "Асоціація сонячної енергетики України" та відмови суду першої інстанції в його задоволенні, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі (ч. 3 вказаної статті).

Отже, підставою для залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору є вплив рішення у справі на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін.

Проте, позивачем не наведено жодних доводів стосовно того, як рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки вказаних осіб.

Отже, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення вказаного клопотання та вважає правомірною відмову суду першої інстанції в його задоволенні.

Щодо клопотання позивача про визнання обов`язкової участі відповідача у судових засіданнях з метою з`ясування особистої позиції ОСОБА_1 , а також непогодження із висновком суду першої інстанції про відмову в його задоволенні, слід зазначити наступне.

Так, інтереси відповідача у даній справі представляють уповноважені представники (адвокати) ОСОБА_1., про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, а враховуючи положення статті ст. 42 ГПК України, особиста присутність у судових засіданнях відповідача є правом останнього.

Отже, підстави для задоволення вказаного клопотання скаржника відсутні.

Одночасно, колегія суддів визнає обґрунтованою відмову місцевого господарського суду у задоволенні вказаного клопотання.

Стосовно клопотання позивача про долучення до матеріалів справи доказів, а саме - нотаріально завіреної заяви свідка ОСОБА_2 від 13.12.2023, та відмови суду першої інстанції в його задоволенні, Суд зазначає наступне.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач зазначив, що оскільки відповідач у відзиві на позовну заяву стверджує, що працівники ГС "АСЕУ" користувалися майном асоціації, а ОСОБА_2 була працевлаштована у ГС "АСЕУ" в період із жовтня 2022 по листопад 2022, то їй, у зв`язку з виконанням своїх посадових обов`язків, була відома інформація відносно роботи асоціації та перебування належного позивачу майна. У клопотанні позивач просить долучити вказану заяву свідка, адже до отримання відзиву, позивачу не було відомо про повідомлені в ньому обставини, а саме - про доступ 10 співробітників асоціації до спірного майна та факт користування цим майном іншими працівниками ГС "АСЕУ", у зв`язку з чим у позивача виникла необхідність подання нових доказів у справі для спростування позиції відповідача.

Розглянувши заявлене клопотання, суд першої інстанції вирішив відмовити у його задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії та відповідає завданню господарського судочинства (ч. ч. 1, 2 ст. 114 ГПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 88 ГПК України заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 80 ГПК України встановлено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідно до ч. 4 ст. 80 ГПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

За змістом ч. 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Приписами ч. 1 ст. 118 ГПК України встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (ч. ч. 1, 2 ст. 119 ГПК України).

У даному випадку заява свідка була подана з пропуском процесульного строку, передбаченого для подачі доказів, при цьому до клопотання про долучення доказів (заяви свідка) позивач не подав заяви про поновлення відповідного процесуального строку, але в судовому засіданні представник позивача вказав на наявність обставин, що зумовили несвоєчасну подачу доказу, зокрема, подання відповідачем відзиву.

Розглянувши вказані доводи позивача, місцевий господарський суд дійшов висновку, що заявник не навів поважних причин пропуску строку для подання заяви свідка, не надав належних обґрунтувань та доказів відповідним обставинам, а тому судом було відмовлено у поновленні процесуального строку для долучення доказів до матеріалів справи.

Згідно з приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Враховуючи недоведення скаржником обставин неможливості вчасного подання наведеного доказу до суду першої інстанції, колегією суддів відмовляється у задоволенні наведеного клопотання скаржника.

За наведених обставин, доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права через безпідставність відмови у задоволенні наведених клопотань, не знайшли свого підтвердження.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Громадської спілки "Асоціація сонячної енергетики України" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2024 у справі №910/15939/23 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - позивача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 13.11.2024 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді Л.В. Кропивна

М.А. Руденко