ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

06 листопада 2024 р. Справа № 902/1249/23

Господарський суд Вінницької області у складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Полотнянко Б.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції матеріали у справі

за заявою: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

за участю :

арбітражний керуючий Багінський А.О. (в режимі відеоконференцзв`язку)

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/1249/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 07.11.2023 року (суддя Лабунська Т.І.) відкрито провадження у справі № 902/1249/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Багінського А.О., призначено попереднє засідання.

Ухвалою попереднього засідання від 12.02.2024 року, окрім іншого, встановлено перелік та розмір визнаних судом вимог кредиторів, що підлягають внесенню арбітражним керуючим (керуючим реструктуризацією) Багінським А.О. до реєстру вимог кредиторів боржника фізичної особи ОСОБА_1 :

- ОСОБА_2 з грошовими вимогами у розмірі 1 405 262,72 грн боргу; 6 056,00 грн - судового збору (до задоволення вимог кредиторів).

Ухвалою від 09.04.2024 року суддею Лабунською Т.І. заявлено самовідвід від розгляду справи № 902/1249/23 за заявою ОСОБА_1 про неплатоспроможність. Задоволено самовідвід судді Господарського суду Вінницької області Лабунської Т.І. у справі №902/1249/23 за заявою ОСОБА_1 про неплатоспроможність. Постановлено справу №902/1249/23 передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2024 року, справу № 902/1249/23 передано на розгляд судді Тісецькому С.С.

Ухвалою суду від 12.04.2024 року прийнято справу № 902/1249/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , до свого провадження.

Постановою суду від 08.08.2024 року визнано ОСОБА_1 у справі №902/1249/23, банкрутом. Введено процедуру погашення боргів ОСОБА_1 у справі. Призначено керуючим реалізацією майна боржника у справі - арбітражного керуючого Багінського А.О. Призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 06.11.2024 року об 11:30 год..

16.10.2024 року до суду через систему "Електронний суд" від арбітражного керуючого Багінського А.О. надійшло клопотання б/н від 16.10.2024 року до якого долучено звіт №01-20/902/1249/23/2497 від 16.10.2024 року за результатами процедури погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 (із додатками) у справі № 902/1249/23.

Водночас, у поданому звіті, арбітражний керуючий просить суд:

- затвердити звіт керуючого реалізацією/арбітражного керуючого Багінського А.О. за результатами здійснення процедури погашення боргів ОСОБА_1 ;

- припинити процедуру погашення боргів ОСОБА_1 ;

- закрити провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 ;

- звільнити від боргів боржника фізичну особу ОСОБА_1 ;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь арбітражного керуючого Багінского А.О. суму основної винагороди в сумі 26 819,00 грн.

Ухвалою від 17.10.2024 року призначено звіт арбітражного керуючого Багінського А.О. №01-20/902/1249/23/2497 від 16.10.2024 року за результатами процедури погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 у справі № 902/1249/23 до розгляду в судовому засіданні на 06.11.2024 року об 11:30 год.

В судове засідання на визначену дату з`явився арбітражний керуючий. Боржник та кредитор правом участі в судовому засіданні не скористались, повноважних представників для участі в судовому засіданні не направили.

Про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, постановою від 08.08.2024 року та ухвалою суду від 17.10.2024 року, копії яких були надіслані до електронних кабінетів ЄСІТС та на електронні поштові адреси: боржнику - ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; представнику боржника - адвокату Василюку А.П. - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; арбітражному керуючому Багінському А.О. - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; представнику ОСОБА_3 - адвокату Сауляку Є.В.- ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5

Крім того, суд зазначає, що ухвали суду у даній справі офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua та знаходяться у вільному доступі.

За вказаних обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про дату, час та місце судового слухання, але боржник та кредитор не скористались правом на участь у судовому засіданні.

Згідно із ч.1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання представників сторін.

Будь-яких письмових заяв і клопотань щодо відкладення розгляду справи на день розгляду справи від учасників справи до суду не надійшло.

З огляду на вищезазначене суд дійшов висновку, що сторони належним чином було повідомлено про дане судове засідання. Неявка сторін є підставою до розгляду справи за їх відсутності, що передбачено п.1 ч.3 ст. 202 ГПК України.

Натомість, 05.11.2024 року до суду від адвоката Сауляка Є.В. надійшла заява б/н від 05.11.2024 року, в якій повідомлено про розірвання укладеного з ОСОБА_3 договору про надання правової допомоги від 07.08.2024 року.

В ході розгляду справи, арбітражний керуючий надав пояснення щодо обставин, наведених у звіті за результатами процедури погашення боргів боржника, просив його затвердити; припинити процедуру погашення боргів боржника; закрити провадження у даній справі; звільнити від боргів боржника; стягнути з кредитора - ОСОБА_3 на користь арбітражного керуючого Багінского А.О. суму основної винагороди в сумі 26 819,00 грн..

Також, заявив усне клопотання про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедури погашення боргів у даній справі, що наведений у звіті за результатами процедури погашення боргів боржника.

Суд, дослідивши звіт №01-20/902/1249/23/2497 від 16.10.2024 року за результатами процедури погашення боргів боржника та наявні матеріали справи, встановив наступне та дійшов такого висновку.

Так, за змістом клопотання, звіту та наявних матеріалів справи вбачається, що з метою розшуку майна керуючим реалізацією, арбітражним керуючим Багінським А.О. надіслані запити до уповноважених органів та установ, які згідно із власною компетенцією володіють інформацією про активи та зобов`язання осіб.

Згідно відповіді Державної авіаційної служби України, за ОСОБА_1 та членами її повітряні судна не зареєстровані.

Згідно відповіді Державної інспекції архітектури та містобудування України повідомлено, що інформації та документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, та документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, змін до них, їх скасування чи анулювання станом на дату станом на дату надання відповіді не виявлено.

Згідно відповіді Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниця на виконанні у Відділі перебуває зведене виконавче провадження № 69131328 до складу якого входять 3 виконавчі провадження, про стягнення коштів з ОСОБА_1 :

- № 67921381 з виконання виконавчого листа № 127/363/21 від 14.12.2021, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн. Постанову про відкриття виконавчого провадження винесено 17.12.2021. Державним виконавцем 17.12.2021 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанову про стягнення виконавчого збору. Того ж дня винесено постанову про арешт коштів боржника, яку шляхом накладення електронного цифрового підпису направлено до банків-учасників обміну на виконання. Разом з цим, 17.12.2021 винесено постанову про арешт майна боржника, на підставі якої внесено обтяження до відповідних Державних реєстрів.

- № 67921569 з виконання виконавчого листа № 127/363/21 від 18.11.2021, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики № 01 від 01.08.2018 в розмірі 50397,07 доларів США, з яких: 45 200 доларів США - основна сума боргу, 3 616 доларів США - 8% річних, 1 581,07 доларів США - пеня. Постанову про відкриття виконавчого провадження винесено 17.12.2021. Державним виконавцем 17.12.2021 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанову про стягнення виконавчого збору. Того ж дня винесено постанову про арешт коштів боржника, яку шляхом накладення електронного цифрового підпису направлено до банків-учасників обміну на виконання. Крім того, 17.12.2021 винесено постанову про арешт майна боржника, на підставі якої внесено обтяження до відповідних Державних реєстрів.

- № 69124224 з виконання виконавчого листа № 127/363/21 від 18.12.2021, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 9 942,51 грн. Постанову про відкриття виконавчого провадження винесено 31.05.2022. Державним виконавцем 31.05.2022 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанову про стягнення виконавчого збору. Того ж дня винесено постанову про арешт майна боржника, на підставі якої внесено обтяження до відповідних Державних реєстрів. Також 31.05.2022 та 23.11.2023 винесено постанови про арешт коштів боржника.

В ході здійснення виконавчих проваджень державним виконавцем направлялися запити до установ, що здійснюють реєстрацію прав громадян на рухоме та нерухоме майно. В Державну фіскальну службу України та Пенсійний фонд України направлялися запити щодо відкритих рахунків в банках та інших фінансових установах, джерел заробітної плати та отримання пенсії. Згідно отриманих відповідей встановлено, що за боржником рухоме та нерухоме майно не зареєстровано, боржник пенсії та заробітної плати не отримував, рахунки в банках та інших фінансових установах не значаться. Таким чином, при здійсненні виконавчих проваджень державним виконавцем вилучення майна, передача на відповідальне зберігання, реалізація та стягнення коштів з ОСОБА_1 не проводилось. В межах вищезазначених виконавчих проваджень, державним виконавцем 23.11.2023 винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі п. 4 ч. 1 ст. 34 ЗУ "Про виконавче провадження" (далі - Закон), у зв`язку з відкриттям провадження у справі про неплатоспроможність боржника, фізичної особи ОСОБА_1 , згідно ухвали Господарського суду Вінницької області № 902/1249/23 від 07.11.2023.

Згідно Інформації про власників цінних паперів акціонерних товариств результатів щодо ОСОБА_1 не знайдено. Пошук здійснювався на порталі за веб-адресою https://www.nssmc.gov.ua/for-market-participants/services/open-data/.

Згідно відповіді Державної митної служби, постанова Господарського суду Вінницької області від 08.08.2024 у справі № 902/1249/23 не містить вимог, адресованих Держмитслужбі, та до Держмитслужби не надходила. Таким чином, Держмитслужба не має правових підстав для надання інформації, що запитується, у розумінні статті 11 Митного кодексу України.

Згідно відповіді ГУ Держгеокадастру в Вінницькій області, за ОСОБА_1 та членами її сім`ї земельні ділянки не зареєстровані.

Згідно відповідей Південно-Східного, Західного, Південно-Західного, Центрально-Західного, Центрального, Північно-Східного, Південного міжрегіональних правлінь Державної служби з питань праці за ОСОБА_1 та членами її сім`ї великовантажні та інші технологічні т/з, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування не реєструвались.

Держпродспоживслужба відповіді на запит не надала.

Згідно відповіді ГУ ДПС у Вінницькій області ОСОБА_1 перебувала на податковому обліку в Вінницькій ДПІ ГУ ДПС у Вінницькій області з 09.02.2007 по 29.06.2021 як фізична особа - підприємець. ФОП ОСОБА_1 здійснювала підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування. ФОП ОСОБА_1 задекларовано дохід згідно декларації платника єдиного податку:

За І квартал 2020 року (№ від 27.04.2020 року) в сумі - 86 647,21 грн.;

За півріччя 2020 року (№ від 12.07.2020 року) в сумі - 137 047,21 грн.;

За ІІІ квартал 2020 року (№ 160624 від 05.11.2020 року) в сумі - 281 047,21 грн.;

За 2020 рік (№ 4955712 від 29.01.2021 року) в сумі - 425 047,21 грн.;

За І квартал 2021 року (№ від 28.04.2021 року) в сумі - 144 000 грн.;

За півріччя 2021 року (№ від 21.07.2021 року) в сумі - 240 000 грн.

Члени сім`ї боржника як фізичні особи - підприємці не зареєстровані.

Згідно відповіді Державної служби геології та надр України, спеціальні дозволи на користування надрами ОСОБА_1 та членам її сім`ї не видавались.

Згідно відповіді Державної служби морського та річкового транспорту України, відсутні відомості щодо зареєстрованих суден, власниками або судновласниками якими є ОСОБА_1 та члени її сім`ї.

Згідно відповіді Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області громадяни ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно відповіді Управління державної реєстрації Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області щодо ОСОБА_1 наявні наступні актові записи:

про народження № 2513 від 02.07.1974, складений Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батько - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мати - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

про шлюб № 379 від 19.02.1994, складений Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (є відмітка про розірвання шлюбу на підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниця від 07.09.2011 № 2-2957);

про смерть № 1970 від 12.07.2007, складений Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

про смерть № 598 від 25.02.2016, складений Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Згідно відповіді ПАТ "МТБ Банк", ОСОБА_1 та члени її сім`ї не є клієнтами банку та не мають відкритих електронних гаманців.

Згідно відповіді Державної служби України з надзвичайних ситуацій від боржника та членів сім`ї ДСНС не отримувала і не реєструвала повідомлення про результати ідентифікацій об`єкта підвищеної небезпеки.

Згідно відповіді АБ "Південний" на ім`я ОСОБА_1 виявлено наступні рахунки: НОМЕР_2 , рух коштів на рахунку за період з 01.01.2020 року по 15.08.2024 року не відбувався.

На ім`я ОСОБА_1 - ФОП були наявні рахунки: НОМЕР_3 , закритий 23.04.2024; НОМЕР_4 , закритий 23.04.2024; НОМЕР_5 , закритий 23.04.2024;

На ім`я ОСОБА_5 : НОМЕР_6 , закритий 22.12.2022.

АТ КБ "ПриватБанк" у відповідь на запит направив таку інформацію стосовно рахунків ОСОБА_1 : НОМЕР_7 - дата відкриття 23.11.2021 р., залишок - 0 грн. Також надано виписку по рахунку.

Державна прикордонна служба України відповіді на запит не надала.

Згідно відповіді Офісу генерального прокурора, ОСОБА_1 та члени її сім`ї до кримінальної відповідальності як підозрювані не притягувались.

Згідно відповіді ГУ ПФУ в Вінницькій області, ОСОБА_1 на обліку в Головному управлінні не перебуває, пенсійне забезпечення не отримує.

Згідно відповіді АТ "Сенс Банк", станом на 15.11.2023 р. на ім`я ОСОБА_1 відкрито наступні рахунки: НОМЕР_8 (валюта Українська гривня), залишок коштів на рахунку відсутній, рух коштів по рахунку за період з 01.01.2020 р. по 15.08.2024 р. відсутній;

Згідно відповіді РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій області, за боржником та членами її сім`ї транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно відповіді ПАТ АБ "Укргазбанк" повідомлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відсутні як зареєстровані клієнти в АБС Банку.

Згідно відповіді УКРНОІВІ відомості про об`єкти інтелектуальної власності, що зареєстровані за ОСОБА_1 не виявлено.

Згідно відповіді КП "ВООБТІ" для отримання копій документів щодо житлового будинку АДРЕСА_2 необхідно звернутись до КП "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації".

У зв`язку із вищевикладеним, арбітражний керуючий звернувся із запитом до КП "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації", проте на дату написання звіту, відповідь на запит не надійшла.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта у ОСОБА_1 наявний житловий будинок (спільна часткова власність, частка 1/2) за адресою АДРЕСА_2 , набутий у власність на підставі договору про визначення часток у спільній сумісній власності на житловий будинок, серія та номер: 775, виданий 28.08.2018, видавник: Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Оленченко О.О.; свідоцтво про право власності, на будівлю, серія та номер: 1003, виданий 04.08.1999, видавник: Вінницька міська рада.

Боржником наданий Договір про визначення часток у спільній сумісній власності на житловий будинок від 28.08.2018 р., Технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду, фото будинку.

У членів сім`ї боржника також відсутнє будь-яке інше майно яке могло б слугувати місцем проживання сім`ї боржника.

На основі цих даних керуючим реалізацією разом боржником складено інвентаризаційний опис боржника ОСОБА_1 , відповідно до якого будь-якого іншого майна у боржника, яке б можна було включили в ліквідаційну масу, немає.

Також боржником надані довідки та документи щодо її підприємницької діяльності на території Республіки Польща, а саме: Розписка про доходи від 09.08.2024, Розписка про відсутність транспортних засобів від 09.08.2024, Довідка про доходи працівника за 2024 р., Бухгалтерський баланс для мікропідприємств станом на 31.12.2023 р., Бухгалтерський баланс, спрощена версія для мікропідприємств станом на 31.12.2021 р., Бухгалтерський баланс, спрощена версія для мікропідприємств станом на 31.12.2022 р., Виписка з земельного й іпотечного реєстру. Відповідно до цих документів жодного майна, яке можна було б включити у ліквідаційну масу немає.

Щодо можливості включення в будинку в ліквідаційну масу. Відповідно до даних інвентаризаційного опису, а також відомостей з ДРРП, у праві власності боржника знаходиться 1/2 будинку, за адресою АДРЕСА_2 , набутий у власність на підставі договору про визначення часток у спільній сумісній власності на житловий будинок, серія та номер: 775, виданий 28.08.2018, видавник: Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Оленченко О.О.; свідоцтво про право власності, на будівлю, серія та номер: 1003, виданий 04.08.1999, видавник: Вінницька міська рада.

Загальна площа зазначеного будинку, відповідно до правовстановлюючих документів складає 154,6 м.кв. Отже, на праві власності у боржника знаходиться частина будинку загальною площею 77,3 м.кв.

Відповідно до ст. 131 КУзПБ, до складу ліквідаційної маси може бути включено майно, що є часткою боржника у спільній власності. У такому разі відбувається виділення частки боржника із спільного майна за правилами, передбаченими цивільним законодавством. До складу ліквідаційної маси не включається житло, яке є єдиним місцем проживання сім`ї боржника (квартира загальною площею не більше 60 квадратних метрів або житловою площею не більше 13,65 квадратного метра на кожного члена сім`ї боржника чи житловий будинок загальною площею не більше 120 квадратних метрів) та не є предметом забезпечення, а також інше майно боржника, на яке згідно із законодавством не може бути звернено стягнення.

Отже, у зв`язку з тим, що будь-якого іншого майна у боржника немає, яке можна було б визначити його як інше місце проживання, а також враховуючи те, що загальна площа будинку, яка перебуває у власності боржника складає 77,3 м.кв., зазначене майно не може бути включене у ліквідаційну масу у процедурі погашення боргів.

А відтак, керуючий реалізацією, здійснив усю необхідну повноту дій для виявлення майна боржника, за рахунок якого можливо було б сформувати ліквідаційну масу та погасити вимоги кредитора, однак таке майно у боржника відсутнє. Також не виявлено, що боржник будь-яке майно відчужував у період за три роки до порушення провадження у справі про банкрутство.

11.10.2024 року відбулись збори кредиторів на яких прийнято рішення про схвалення звіту керуючого реалізацією.

Натомість, зборами кредиторів прийнято рішення про необхідність включити в ліквідаційну масу 1/2 частину будинку і вивести на реалізацію саме 1/2 частину будинку не виділяючи його в натурі.

Керуючий реалізацією/арбітражний керуючий Багінський А.О. не може виконати таке рішення зборів кредиторів, адже у відповідності до ч. 3 ст. 131 КУзПБ, до складу ліквідаційної маси може бути включено майно, що є часткою боржника у спільній власності. У такому разі відбувається виділення частки боржника зі спільного майна за правилами, передбаченими цивільним законодавством.

Після його виділення, його площа вже буде дорівнювати менше ніж 120 м.кв., що в свою чергу, відповідно до цієї ж статті, унеможливлює його включення у ліквідаційну масу.

Щодо нарахування основної винагороди керуючого реалізацією/арбітражного керуючого Багінського А.О., у звіті наведено наступне.

Повноваження керуючого реалізацією, арбітражний керуючий Багінський А.О. здійснює у період із 08.08.2024 року.

Відповідно до ст. ч.2 ст. 30 КУзПБ, розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реалізацією становить три розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

У 2024 році прожитковий мінімум в Україні складає 3 028 грн. 3028*3= 9 084 грн. на місяць.

Згідно наведеного розрахунку, винагорода керуючого реалізацією/арбітражного керуючого Багінського А.О. за період із 08.08.2024 року по 04.11.2024 року становить 26 819,00 грн.

На зборах кредиторів кредитор погодив звіт керуючого реалізацією про нарахування основної винагороди за період виконання ним повноважень керуючого реалізацією.

Керуючий реалізацією добросовісно та своєчасно виконував свої обов`язки та повноваження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , не допускав необґрунтованого затягування процедури погашення боргів, а також здійснив усю повноту дій задля відшукування майна боржника. Збори кредиторів не висловили жодних заперечень щодо дій керуючого реалізацією та схвалили його звіт. У зв`язку з відсутністю у боржника майна за рахунок якого можливо задоволити вимоги кредиторів та здійснити виплату основної винагороди, стягнення такої основної винагороди має бути здійснено з кредитора.

Посилаючись на наведені обставини, ст.ст. 30, 131, 134 КУзПБ та судову практику, арбітражний керуючий просить суд:

- затвердити звіт керуючого реалізацією/арбітражного керуючого Багінського А.О. за результатами здійснення процедури погашення боргів ОСОБА_1 ;

- припинити процедуру погашення боргів ОСОБА_1 ;

- закрити провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 ;

- звільнити від боргів боржника фізичну особу ОСОБА_1 ;

- затвердити звіт про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедури погашення боргів ОСОБА_1 , що наведений у звіті за результатами процедури погашення боргів боржника;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь арбітражного керуючого Багінского А.О. суму основної винагороди в сумі 26 819,00 грн.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

В силу ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах № 910/13407/17, № 915/370/16 та № 916/3545/15.

Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч. 2 ст. 6 КУзПБ, відповідно до цього Кодексу щодо боржника - фізичної особи застосовуються, зокрема, такі судові процедури: погашення боргів боржника.

Процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність разом з визнанням боржника банкрутом.

Згідно ст. 113 КУзПБ, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до ч. ч. 1-8 ст. 131 КУзПБ, майно боржника, що підлягає реалізації у процедурі погашення боргів боржника, складає ліквідаційну масу.

До складу ліквідаційної маси включається все майно боржника, що перебуває у його власності, а також те, що буде отримано боржником у власність після визнання його банкрутом і до завершення процедури погашення боргів боржника, крім майна, визначеного частинами шостою і сьомою цієї статті та статтею 132 цього Кодексу.

До складу ліквідаційної маси може бути включено майно, що є часткою боржника у спільній власності. У такому разі відбувається виділення частки боржника із спільного майна за правилами, передбаченими цивільним законодавством.

З моменту визнання боржника банкрутом розпорядження усіма правами щодо майна, включеного до складу ліквідаційної маси, здійснює керуючий реалізацією від імені боржника.

З моменту визнання боржника банкрутом і до винесення судового рішення про закриття процедури банкрутства реєстрація переходу права власності від/до боржника та обтяжень майна боржника, включаючи нерухоме майно і цінні папери, що існують в бездокументарній формі, відбувається виключно на підставі заяви керуючого реалізацією.

До складу ліквідаційної маси не включається житло, яке є єдиним місцем проживання сім`ї боржника (квартира загальною площею не більше 60 квадратних метрів або житловою площею не більше 13,65 квадратного метра на кожного члена сім`ї боржника чи житловий будинок загальною площею не більше 120 квадратних метрів) та не є предметом забезпечення, а також інше майно боржника, на яке згідно із законодавством не може бути звернено стягнення.

До складу ліквідаційної маси не включаються кошти, що перебувають на рахунках боржника у пенсійних фондах та фондах соціального страхування.

Продаж майна банкрута здійснюється відповідно до умов та в порядку, визначених цим Кодексом для юридичних осіб.

Як встановлено судом, боржнику на праві власності належить 1/2 будинку, за адресою АДРЕСА_2 , набутий у власність на підставі договору про визначення часток у спільній сумісній власності на житловий будинок, серія та номер: 775, виданий 28.08.2018, видавник: Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Оленченко О.О.; свідоцтво про право власності, на будівлю, серія та номер: 1003, виданий 04.08.1999, видавник: Вінницька міська рада.

Загальна площа зазначеного будинку, відповідно до правовстановлюючих документів складає 154,6 м.кв. Отже, на праві власності у боржника знаходиться частина будинку загальною площею 77,3 м.кв.

Як зазначено раніше, зборами кредиторів (протокол від 11.10.2024 року) прийнято рішення про необхідність включити в ліквідаційну масу 1/2 частину будинку і вивести на реалізацію саме 1/2 частину будинку не виділяючи його в натурі.

Разом з тим, з огляду на положення ч. 6 ст. 131 КУзПБ, враховуючи, що будь-якого іншого майна у боржника немає, яке можна було б визначити його як інше місце проживання, а також враховуючи те, що загальна площа будинку, яка перебуває у власності боржника складає 77,3 м.кв., суд дійшов висновку, що зазначене майно не може бути включене у ліквідаційну масу у процедурі погашення боргів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у процедурі погашення боргів, майнових активів боржника, що підлягають включенню до ліквідаційної маси в силу положень ст. 131 КУзПБ виявлено не було, про що надано відповідні письмові докази.

Таким чином, з наявних матеріалів справи вбачається, що в межах процедури погашення боргів арбітражним керуючим Багінським А.О. не встановлено належних боржнику активів, за рахунок яких можливо повністю задовольнити вимоги єдиного кредитора у цій справі, а саме: ОСОБА_3 ..

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 133 КУзПБ, вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, вважаються погашеними, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, щодо сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, а також інші вимоги особистого характеру, які не були задоволені або погашені частково у процедурі задоволення вимог кредиторів, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 134 КУзПБ, господарський суд при постановленні ухвали про завершення процедури погашення боргів боржника та закриття провадження у справі про неплатоспроможність ухвалює рішення про звільнення боржника - фізичної особи від боргів.

Фізична особа не звільняється від подальшого виконання вимог кредиторів після завершення судових процедур у справі про неплатоспроможність та обов`язку повернення непогашених боргів, а саме: 1) відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; 2) сплати аліментів; 3) виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи. Такі вимоги, що не були повністю погашені у справі про неплатоспроможність, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність у непогашеній частині.

Приписами п. 7 ч. 1, ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 90 КУзПБ передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), зокрема, у разі затвердження звіту ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) може бути закрито у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 5, 9, 11 і 12 частини першої цієї статті, на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) (до та після визнання боржника банкрутом), у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8 і 10 частини першої цієї статті, - лише до визнання боржника банкрутом, а у випадку, передбаченому пунктом 7 частини першої цієї статті, - лише після визнання боржника банкрутом.

Про закриття провадження у справі про банкрутство постановляється ухвала.

У випадках, передбачених пунктами 5-8 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Згідно постанови Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 24.01.2024 року у справі № 916/256/21, ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи. Затверджуючи звіт ліквідатора, господарський суд повинен дати оцінку належності проведення ліквідатором всієї ліквідаційної процедури, дотримання ним черговості задоволення вимог кредиторів, відповідності законодавству про банкрутство всіх обов`язкових додатків до звіту ліквідатора, зокрема, оцінити повноту пошуку, виявлення майнових активів банкрута, для включення їх в ліквідаційну масу, дати оцінку діям ліквідатора щодо пошуку, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, надати оцінку повноті реалізації ліквідатором активів боржника, а також з`ясувати чи здійснювались ліквідатором заходи для виявлення та повернення дебіторської заборгованості банкрута. Висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглядаючи ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора, в судовому засіданні господарський суд перевіряє обґрунтованість, правомірність та повноту дій ліквідатора, а також, достовірність змісту ліквідаційного балансу (відповідні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 08.08.2019 у справі № 922/2817/18, від 12.09.2019 у справі №914/3812/15, на які посилається скаржник).

КУзПБ передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури. Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі).

На необхідності дотримання зазначеного принципу, як вірно зазначає заявник касаційної скарги, неодноразово зверталася увага Верховним Судом під час касаційного перегляду судових рішень, зокрема у постановах від 08.05.2018 у справі № 904/5948/16, від 02.07.2019 у справі № 5011-46/1733-2012, від 12.09.2019 у справі № 914/3812/15, від 28.11.2019 у справі №918/1971/12, від 27.02.2020 у справі № 910/21227/16.

Завданням ліквідатора у ліквідаційній процедурі є не проста констатація факту відсутності майна, а дієвий і належний пошук майна банкрута. Отже, під час ліквідаційної процедури, ліквідатор має здійснювати заходи спрямовані на пошук, виявлення і повернення майна, яке перебуває у третіх осіб. Крім того, ліквідатор має здійснювати обґрунтовані і логічні дії, а також здійснювати запити до відповідних органів, з врахуванням минулої діяльності банкрута. При цьому, кількість запитів не є критерієм якості роботи ліквідатора. Таким критерієм є наповнення ліквідаційної маси (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 903/975/14, на який також посилається скаржник).

Звіт та ліквідаційний баланс, як підсумковий документ, що подається ліквідатором господарському суду в зв`язку з закінченням ліквідаційної процедури, не може бути затверджений господарським судом у відсутності доказів аналізу ліквідатором первісної бухгалтерської документації боржника, а також, у відсутності аналізу судом дій ліквідатора щодо виявлення майна банкрута, що підлягає включенню до ліквідаційної маси, а також, його дій щодо пошуку нерухомого, рухомого майна банкрута і дебіторської заборгованості (зазначений скаржником висновок Верховного Суду, що викладений у постановах від 29.03.2018 у справі № Б-39/134-10, від 26.07.2018 у справі № 904/9631/15).

Хоча вищезазначені висновки було сформовано Верховним Судом щодо здійснення процедури ліквідації юридичних осіб, разом з тим врахування зазначеного принципу також при розгляді справ про неплатоспроможність фізичних осіб є доцільним, враховуючи, що відповідно до статті 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою (відповідний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18.11.2021 у справі № 915/2487/19).

Принагідно, суд звертає увагу на те, що вказаною вище постановою Верховного Суду від 24.01.2024 року, залишено без змін ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.05.2023 року, якою затверджено звіт керуючого реалізацією майна та закрито провадження у справі № 916/256/21 про неплатоспроможність фізичної особи на підставі п.5 ч. 1 ст. 90 КУзПБ (затверджено звіт керуючого санацією або ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом), що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Також, відповідно до постанови Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 26.05.2022 року у справі № 922/1426/21, виходячи зі змісту статті 113 КУзПБ не виключає можливості закриття відкритого відповідно до положень КУзПБ провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи з підстав визначених пунктами 1 - 8 частини першої статті 90 КУзПБ (тією мірою, якою ці підстави можуть стосуватися фізичної особи), які носять загальний універсальний характер.

Тлумачення змісту частини першої статті 90 КУзПБ у взаємозв`язку зі статтею 113 КУзПБ із застосуванням системного способу її інтерпретації свідчить, що наведена норма та визначені нею підстави закриття провадження у справі про банкрутство (за винятком підстав визначених пунктами 1, 2, які стосуються виключно юридичної особи) є загальними по відношенню до норм Книги четвертої IV КУзПБ, яка містить підстави закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи (фізичної особи - підприємця), адже застосовуються до більш широкого кола відносин: як банкрутства юридичних осіб так і фізичних осіб (фізичних осіб - підприємців).

Тож закріплені в частині першій статті 90 КУзПБ підстави закриття провадження у справі про банкрутство (за винятком підстав визначених пунктами 1, 2, які стосуються виключно юридичної особи) застосовується щодо фізичних осіб (фізичних осіб - підприємців) з урахуванням Книги IV КУзПБ.

Отже, суд, оцінивши наданий звіт арбітражного керуючого Багінського А.О. №01-20/902/1249/23/2497 від 16.10.2024 року за результатами процедури погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 у справі № 902/1249/23 та додані до нього підтверджуючі документи, дійшов висновку, що керуючою реалізацією майна проведено у повній мірі дії, передбачені ст.ст. 131, 133 КУзПБ, та вжито усіх необхідних заходів щодо належного виконання процедури погашення боргів, за результатами яких не було виявлено майнових активів, які може бути включено до ліквідаційної маси банкрута та які можна було б направити на погашення кредиторської заборгованості.

Таким чином, беручи до уваги наведені вище обставини, суд дійшов наступних висновків: затвердити звіт керуючого реалізацією майна арбітражного керуючого Багінського А.О. №01-20/902/1249/23/2497 від 16.10.2024 року за результатами процедури погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 у справі № 902/1249/23; завершити процедуру погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 ; закрити провадження у справі №902/1249/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; звільнити фізичну особу ОСОБА_1 від боргів.

Також, суд припиняє повноваження арбітражного керуючого Белінської Н.О. як керуючого реалізацією майна боржника - ОСОБА_1 , а також припиняє дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою Господарського суду Вінницької області від 07.11.2023 року у справі № 902/1249/23, згідно ч. 5 ст. 121 КУзПБ.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 135 КУзПБ, протягом п`яти років після визнання фізичної особи банкрутом не може бути відкрито провадження у справі про неплатоспроможність за її заявою, крім випадку, якщо боржник погасив усі борги в повному обсязі у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Протягом п`яти років після визнання фізичної особи банкрутом така особа зобов`язана перед укладенням договорів позики, кредитних договорів, договорів поруки чи договорів застави письмово повідомляти про факт своєї неплатоспроможності інші сторони таких договорів.

Фізична особа не може вважатися такою, яка має бездоганну ділову репутацію, протягом трьох років після визнання її банкрутом.

Також, судом було розглянуто звіт про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедури погашення боргів ОСОБА_1 , що наведений у звіті №01-20/902/1249/23/2497 від 16.10.2024 року за результатами процедури погашення боргів боржника та звіт №01-20/902/1249/23/2497 від 16.10.2024 року за результатами процедури погашення боргів у справі № 902/1249/23 в частині вимог про стягнення з ОСОБА_3 на користь арбітражного керуючого Багінского А.О. суму основної винагороди в сумі 26 819,00 грн.

Так, за змістом звіту, повноваження керуючого реалізацією, арбітражний керуючий Багінський А.О. здійснює у період із 08.08.2024 року.

Відповідно до ст. ч.2 ст. 30 КУзПБ, розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реалізацією становить три розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

У 2024 році прожитковий мінімум в Україні складає 3 028 грн. 3028*3= 9 084 грн. на місяць.

Згідно наведеного розрахунку, винагорода керуючого реалізацією/арбітражного керуючого Багінського А.О. за період із 08.08.2024 року по 04.11.2024 року становить 26 819,00 грн.

На зборах кредиторів кредитор погодив звіт керуючого реалізацією про нарахування основної винагороди за період виконання ним повноважень керуючого реалізацією.

Керуючий реалізацією добросовісно та своєчасно виконував свої обов`язки та повноваження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , не допускав необґрунтованого затягування процедури погашення боргів, а також здійснив усю повноту дій задля відшукування майна боржника. Збори кредиторів не висловили жодних заперечень щодо дій керуючого реалізацією та схвалили його звіт. У зв`язку з відсутністю у боржника майна за рахунок якого можливо задоволити вимоги кредиторів та здійснити виплату основної винагороди, стягнення такої основної винагороди має бути здійснено з кредитора.

Посилаючись на наведені обставини, ст. 30 КУзПБ та судову практику, арбітражний керуючий просить суд:

- затвердити звіт про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедури погашення боргів ОСОБА_1 , що наведений у звіті за результатами процедури погашення боргів боржника;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь арбітражного керуючого Багінского А.О. суму основної винагороди в сумі 26 819,00 грн.

Приписи ст. 1 КУзПБ передбачають, що керуючий реалізацією - арбітражний керуючий, призначений господарським судом у справі про неплатоспроможність фізичної особи для здійснення реалізації майна банкрута та задоволення вимог кредиторів.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 12 КУзПБ, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 30 КУзПБ, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реалізацією становить три розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, погашення боргів боржника подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, арбітражний керуючий Багінський А.О. виконував повноваження керуючого реалізацією у справі № 902/1249/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 в період із 08.08.2024 року по 04.11.2024 року.

За відповідний період виконання повноважень керуючого реалізацією у цій справі арбітражному керуючому Багінскому А.О.. нараховано основну грошову винагороду в сумі 26 819,00 грн, про що складений звіт по нарахованій грошовій винагороді, в якому викладено згаданий вище розрахунок основної грошової винагороди.

Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2024 рік", установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб - 3028 гривень.

Отже, суд перевіривши наведений у звіті арбітражного керуючого Багінського А.О. розрахунок основної грошової винагороди, дійшов висновку, що нарахована основна грошова винагорода арбітражному керуючому Багінському А.О.. в загальному розмірі 26 819,00 грн за період виконання ним повноважень керуючого реалізацією у справі № 902/1249/23 (з 08.08.2024 року по 04.11.2024 року) є арифметично вірною та відповідає наведеним вище приписам законодавства.

На зборах кредиторів (протокол від 11.10.2024 року) кредитор погодив звіт керуючого реалізацією про нарахування основної винагороди за період виконання ним повноважень керуючого реалізацією.

Враховуючи наведені вище обставини та положення закону в їх сукупності, суд дійшов висновку про затвердження звіту арбітражного керуючого Багінського А.О. про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедури погашення боргів ОСОБА_1 , що наведений у звіті №01-20/902/1249/23/2497 від 16.10.2024 року за результатами процедури погашення боргів боржника.

Щодо вимог про стягнення з кредитора на користь арбітражного керуючого основної грошової винагороди, суд зазначає наступне.

Так, як вбачається з наявних матеріалів справи, боржником при зверненні до суду з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність було сплачено на депозитний рахунок Господарського суду Вінницької області авансування винагороди арбітражному керуючому в сумі 40 260,00 грн, що підтверджується копіями платіжних інструкцій: № 0.0..1 від 27.09.2023 року на суму 13 420,00 грн., №0.0..1 від 27.10.2023 року на суму 13 420,00 грн., № 0.0..1 від 25.11.2023 року на суму 13 420,00 грн.

Ухвалою від 28.05.2024 року, окрім іншого, ухвалено сплатити арбітражному керуючому Багінському А.О. 40 260,00 грн. - основну грошову винагороду за виконання повноважень керуючого реструктуризацією у справі 902/1249/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , з депозитного рахунку Господарського суду Вінницької області, за рахунок коштів, внесених ОСОБА_1 на депозитний рахунок Господарського суду Вінницької області згідно копій платіжних інструкцій: №0.0..1 від 27.09.2023 року на суму 13 420,00 грн., № 0.0..1 від 27.10.2023 року на суму 13 420,00 грн., № 0.0..1 від 25.11.2023 року на суму 13 420,00 грн.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що кошти внесені боржником на депозитний рахунок Господарського суду Вінницької області в якості авансування сплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого були сплачені арбітражному керуючому Багінському А.О. у повному обсязі, в сумі 40 260,00 грн. Однак, процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи - ОСОБА_1 тривала після закінчення авансованих заявником коштів.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 12 КУзПБ, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 30 КУзПБ передбачено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Згідно абзаців 6, 7 ч. 2 ст. ст. 30 КУзПБ, сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі. У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, або коштів фонду, створеного кредиторами для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (у разі його створення).

Частиною 5 ст. 30 КУзПБ передбачено, що кредитори можуть створювати фонд для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи) та затверджуються ухвалою господарського суду.

Статтею 114 КУзПБ визначено права та обов`язки арбітражного керуючого у справах про неплатоспроможність фізичних осіб. При цьому, згідно частини четвертої вказаної норми кредитори мають право за рахунок власних коштів встановити арбітражному керуючому додаткову винагороду.

Згідно ч.ч. 1, 4, 7 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Так, судом було затверджено звіт арбітражного керуючого Багінського А.О. про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедури погашення боргів ОСОБА_1 , що наведений у звіті №01-20/902/1249/23/2497 від 16.10.2024 року за результатами процедури погашення боргів боржника, про що зазначено вище.

Також, судом встановлено, що у даній справі фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого не створювався; у банкрута відсутні майнові активи, за рахунок яких можливе погашення суми основної грошової винагороди арбітражного керуючого Багінського А.О. в розмірі 26 819,00 грн. за виконання повноважень керуючого реалізацією за період з 08.08.2024 року по 04.11.2024 року.

При цьому, відмову від оплати винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956 року, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить ст. 43 Конституції України.

Крім того, суд зауважує на відсутності поданих чи задоволених скарг чи заперечень щодо дій (бездіяльності) арбітражного керуючого Багінського А.О. або інших обставин, які б свідчили про неналежне виконання ним своїх повноважень з метою затягування розгляду справи про неплатоспроможність боржника.

Кредитор за умови непогодження з роботою арбітражного керуючого, з належним виконанням покладених на нього функцій, з розміром оплати праці арбітражного керуючого вправі був подавати скарги на дії арбітражного керуючого, ставити питання про відсторонення його від виконання повноважень, оскаржувати ухвали суду про затвердження звітів про нарахування і виплату грошової винагороди, чого у цій справі судом не встановлено.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 14.12.2021 року у справі № 902/626/20, надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, повинно відбуватися на платній основі.

Кредитори як споживачі послуг арбітражного керуючого, які очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий в свою чергу правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, оплата грошової винагороди у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

При цьому, можливість покладення на кредиторів передбаченої законом грошової винагороди арбітражного керуючого у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, у разі якщо провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи триває після закінчення авансованих заявником коштів, повинна стимулювати кредиторів боржника здійснювати належний контроль за діяльністю арбітражного керуючого, приймати активну участь у такому провадженні та ухилятися від зловживання своїми правами і нехтування обов`язками, що, зокрема, може мати наслідком недопущення безпідставного затягування розгляду справи.

З огляду на викладене, відмінність боржників яка виражається у різному статусі юридичних та фізичних осіб і застосування до них різних процедур передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, жодним чином не може нівелювати право арбітражного керуючого на отримання передбаченої законом винагороди та на відшкодування його витрат.

За наведених вище обставин, положень законодавства та судової практики, суд дійшов висновку про те, що сплата основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого реалізацією майна у даній справі повинна здійснюватись за рахунок коштів єдиного кредитора у даній справі, виходячи з принципу пропорційності його грошовим вимогам.

Відтак, зважаючи на наведені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення вимог про стягнення з ОСОБА_3 на користь арбітражного керуючого Багінского А.О. суму основної винагороди в сумі 26 819,00 грн.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 9, 12, 30, 90, 113, 133, 134, 135 КУ з процедур банкрутства, ст. ст.2, 3, 13, 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 232-236, 242, 326 ГПК України, -

У Х В А Л И В :

1. Затвердити звіт арбітражного керуючого Багінського А.О. про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедури погашення боргів, що наведений у звіті №01-20/902/1249/23/2497 від 16.10.2024 року за результатами процедури погашення боргів боржника у справі №902/1249/23.

2. Задоволити клопотання арбітражного керуючого Багінського А.О., що міститься у прохальній частині звіту №01-20/902/1249/23/2497 від 16.10.2024 року за результатами процедури погашення боргів боржника у справі № 902/1249/23, в частині вимог про стягнення з кредитора на користь арбітражного керуючого основної грошової винагороди.

3. Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_9 ) на користь арбітражного керуючого Багінського Артема Олександровича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1871 від 20.12.2018; адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_10 ) 26 819,00 грн. основної грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реалізацією майна боржника у справі № 902/1249/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

4. Видати наказ після набрання ухвалою законної сили.

5. Затвердити звіт арбітражного керуючого Багінського А.О. №01-20/902/1249/23/2497 від 16.10.2024 року за результатами процедури погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 у справі № 902/1249/23.

6. Завершити процедуру погашення боргів фізичної особи - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

7. Звільнити фізичну особу - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від боргів.

Згідно ч. 2 ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства, фізична особа не звільняється від подальшого виконання вимог кредиторів після завершення судових процедур у справі про неплатоспроможність та обов`язку повернення непогашених боргів, а саме: 1) відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; 2) сплати аліментів; 3) виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи. Такі вимоги, що не були повністю погашені у справі про неплатоспроможність, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність у непогашеній частині.

8. Вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, вважаються погашеними, крім випадків, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

9. Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

10. Припинити повноваження керуючого реалізацією майна боржника арбітражного керуючого Багінського Артема Олександровича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1871 від 20.12.2018) (адреса: вул. Зарічанська, 5/3, оф. 312, м. Хмельницький, 29017) у справі № 902/1249/23.

11. Припинити дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою Господарського суду Вінницької області від 07.11.2023 року у справі № 902/1249/23.

12. Закрити провадження у справі № 902/1249/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

13. Копію ухвали надіслати рекомендованим листом згідно переліку; до електронних кабінетів ЄСІТС учасників справи та на електронні адреси: боржнику - ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; представнику боржника - адвокату Василюку А.П. - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; арбітражному керуючому Багінському А.О. - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ГУ ДПС у Вінницькій області - ; ГУ ПФУ у Вінницькій області - ; Регіональному відділу з питань банкрутства Управління банкрутства Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - ; Першому відділу ДВС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - ; Центральному міжрегіональному Управлінню Міністерства юстиції (м. Київ) - .

Згідно ч. 4 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника, прийняті господарським судом у справі про банкрутство (неплатоспроможність), набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 )