ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2024 р. Справа№ 910/6717/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Демидової А.М.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Михалевич М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

на рішення господарського суду міста Києва від 12.08.2024 (повне рішення складено 12.08.2024)

у справі № 910/6717/24 (суддя Грєхова О.А.)

за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

про стягнення заборгованості з виплати дивідендів за 2018 рік у розмірі 7 266,48 грн, частини чистого прибутку за 2020 рік у сумі 14 454,32 грн, інфляційних втрат у розмірі 8 312,70 грн, 3 % річних у розмірі 1 808,58 грн та морального збитку у розмірі 12 000,00 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позову

В травні 2024 року ОСОБА_1 (далі за текстом - ОСОБА_1 ; позивач) звернулась до господарського суду міста Києва із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (далі за текстом - ПАТ "Укрнафта") про стягнення: заборгованості з виплати дивідендів за 2018 рік у розмірі 7 266,48 грн; частини чистого прибутку за 2020 рік у сумі 14 454,32 грн; інфляційних втрат у розмірі 8 312,70 грн; 3 % річних у розмірі 1 808,50 грн; морального збитку у розмірі 12 000,00 грн; судового збору у розмірі 3 028, 00 грн; витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм законодавства не виконав належним чином зобов`язання з виплати позивачу, як акціонеру ПАТ "Укрнафта", дивідендів за 2018 рік та частини чистого прибутку за 2020 рік.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/6717/24, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.08.2024 відмовлено у задоволенні клопотання ПАТ "Укрнафта" про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Рішенням господарського суду міста Києва від 12.08.2024 у справі № 910/6717/24 позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "Укрнафта" на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати дивідендів за 2018 рік у розмірі 6 794 грн 15 коп., заборгованість з виплати частини чистого прибутку за 2020 рік у розмірі 13 514 грн 78 коп., 3 % річних в розмірі 1 689 грн 43 коп., інфляційні втрати в розмірі 7 941 грн 13 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 089 грн 32 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що з прийняттям товариством рішення про виплату дивідендів та встановленням у такому рішенні строків проведення розрахунків з учасником (акціонером) у товариства виникає обов`язок виплати дивідендів у встановлений у рішення загальних зборів строк.

Суд першої інстанції встановив, що:

розмір дивідендів за 2018 рік, за вирахуванням податку на доходи фізичних осіб та військового збору, який підлягає виплаті позивачу становить 6 794,15 грн (7 266,48 грн - податок на доходи фізичних осіб (5 % від оподаткованого доходу) в розмірі 363,33 грн - військовий збір (1,5 % від об`єкта оподаткування) у розмірі 109,00 грн);

розмір частини чистого прибутку за 2020 рік, за вирахуванням податку на доходи фізичних осіб та військового збору, який підлягає виплаті позивачу становить 13 514,78 грн (14 454,32 грн - податок на доходи фізичних осіб (5 % від оподаткованого доходу) в розмірі 722,72 грн - військовий збір (1,5 % від об`єкта оподаткування) у розмірі 216,82 грн).

Ураховуючи встановлений судом факт прострочення виконання грошових зобов`язань, здійснивши перерахунок заявлених позивачкою до стягнення інфляційних втрат, трьох процентів річних, місцевий суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох процентів річних у зв`язку з неврахуванням позивачем належної до сплати відповідачем суми дивідендів за вирахуванням податку на доходи фізичних осіб та військового збору, а також включенням до розрахунку 3 % річних дня (01.07.2021), який не включається до періоду часу, за який може здійснюватися стягнення 3 % річних, оскільки обов`язок відповідача щодо виплати коштів вважається простроченим з 02.07.2021.

Відмова у задоволенні вимоги у стягненні моральної шкоди в розмірі 12 000,00 грн мотивована недоведеністю усіх необхідних елементів складу цивільного правопорушення.

Відмову у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу суд мотивував тим, що договір про надання юридичних послуг від 06.02.2024 укладено позивачкою з особою, яка не є адвокатом.

Короткий зміст апеляційної скарги і заперечень на неї

В апеляційній скарзі ПАТ "Укрнафта" просить суд скасувати господарського суду міста Києва від 12.08.2024 у справі № 910/6717/24 в частині задоволених вимог про стягнення з ПАТ "Укрнафта" дивідендів за 2018 рік, частини чистого прибутку за 2020 рік з відповідними нарахуваннями на ці суми та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції відповідач зазначає нез`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована такими доводами:

суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в якості обґрунтування свого рішення послався на сертифікат акцій серії А № 21546 від 15.05.2033, в той час як рішення загальних зборів ПАТ "Укранафта" щодо розподілу дивідендів за 2018 рік та частини чистого прибутку за 2020 рік відбулися лише 18.05.2021, а матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що позивач на відповідну дату був акціонером або ж яка кількість акцій належала позивачу станом на момент прийняття відповідного рішення;

лише виписка з рахунку в цінних паперах депонента є допустимим доказом на підтвердження корпоративних прав акціонера та як наслідок наявності права на отримання відповідних виплат за результатами діяльності акціонерного товариства, тоді як сертифікат акцій не є належним доказом на підтвердження відповідних позовних вимог;

суд першої інстанції розглянув дану справу, спір у якій є корпоративним, у порядку спрощеного позовного провадження.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу та додаткові заперечення, відповідно до яких просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині - без змін.

Процедура апеляційного провадження

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2024 (у складі колегії суддів: Ходаківської І.П. - головуючої, Демидової А.М., Владимиренко С.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Укрнафта" на рішення господарського суду міста Києва від 12.08.2024 у справі № 910/6717/24 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 06.11.2024.

Присутній у судовому засіданні 06.11.2024 представник ПАТ "Укрнафта" підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

ОСОБА_1 явку свого представника у судове засідання 06.11.2024 не забезпечила. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи без участі її представника судом задоволено, оскільки участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком учасника справи, яке використовується ним на власний розсуд.

Фактичні обставини, встановлені місцевим господарським судом і перевірені судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктами 1.1 і 1.3 статуту відповідача, який розміщений у вільному доступі на його сайті, Відкрите акціонерне товариство "Укрнафта" засноване відповідно до наказу Державного комітету України по нафті і газу від 23.02.1994 №57 шляхом перетворення Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Укрнафта" у Відкрите акціонерне товариство відповідно до Указу Президента України "Про корпоратизацію підприємств" від 15.06.1993 №210/93. Рішенням загальних зборів акціонерів від 22.03.2011 змінено тип і назву товариства з Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" на ПАТ "Укрнафта".

Відповідно до пункту 3.1 статуту ПАТ "Укрнафта" акціонерами товариства є юридичні та фізичні особи, що набули право власності на акції, згідно з положеннями цього статуту та вимог чинного законодавства України.

Пунктом 3.2 статуту ПАТ "Укрнафта" передбачено, що кожною простою акцією товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи право на отримання дивідендів.

Згідно з пунктом 5.1 статуту, статутний капітал Товариства становить 13 557 127,50 грн.

Статутний капітал поділено на 54 228 510 простих іменних акцій номінальною вартістю 25 копійок (пункт 5.2 статуту).

За змістом пункту 6.1 статуту ПАТ "Укрнафта" акція товариства посвідчує корпоративні права акціонера щодо цього товариства.

Пунктом 6.16 статуту ПАТ "Укрнафта" встановлено, що документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери та прав за цінними паперами власника цінних паперів є виписка з рахунку в цінних паперах, яка видається депозитарною установою на вимогу власника цінних паперів або у інших випадках, установлених законодавством та договором про обслуговування рахунку в цінних паперах. Виписка з рахунку в цінних паперах не є цінним папером, а її передача від однієї особи до іншої не є вчиненням правочину щодо цінних паперів і не тягне за собою переходу прав на цінні папери та прав за цінними паперами.

Облік прав власності на акції товариства здійснюється відповідно до законодавства про депозитарну систему України (пункт 6.17 статуту ПАТ "Укрнафта").

Дивіденди виплачуються за підсумками календарного року виключно грошовими коштами. Дивіденди виплачуються на акції, звіт про результати розміщення яких зареєстровано у встановленому законодавством порядку. Рішення про виплату дивідендів приймається загальними зборами, якщо інше не встановлено законом. Виплата дивідендів власникам акцій одного типу та класу має відбуватись пропорційно до кількості належних їм цінних паперів, а умови виплати дивідендів (зокрема щодо строків, способів та суми дивідендів) мають бути однакові для всіх власників акцій одного типу та класу (пункт 6.18 статуту ПАТ "Укрнафта").

Пунктом 6.20 статуту ПАТ "Укрнафта" передбачено, що для кожної виплати дивідендів наглядова рада товариства встановлює дату складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядок і строк їх виплати. Дата складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за простими акціями, визначається рішенням наглядової ради товариства, передбаченим першим реченням цього пункту, але не раніше ніж через 10 робочих днів після прийняття такого рішення наглядовою радою ПАТ "Укрнафта".

ПАТ "Укрнафта" в порядку, встановленому наглядовою радою, повідомляє осіб, які мають право на отримання дивідендів, про дату, розмір, порядок і строк їх виплати (пункт 6.21 статуту ПАТ "Укрнафта").

Для кожної виплати дивідендів наглядова рада ПАТ "Укрнафта" встановлює дату складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядок та строки їх виплати. Дата складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, не може передувати даті прийняття рішення про виплату дивідендів (пункт 6.22 статуту ПАТ "Укрнафта").

Відповідно до Сертифікату акцій серії А № 21546 ОСОБА_1 є акціонером ПАТ "Укрнафта".

Згідно з вказаним Сертифікатом позивачу належить 204 шт. акцій номінальною вартістю 0,25 грн. кожна.

18.05.2021 загальними зборами товариства (протокол № 31 від 18.05.2021) з пункту 17 порядку денного "Розподіл прибутку Товариства за підсумками 2018 року" прийнято рішення (протокол від 18.05.2021 засідання лічильної комісії про підсумки голосування): затвердити такий розмір та порядок розподілу прибутку Товариства за 2018 рік:

на виконання частини п`ятої статті 11 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" направити на виплату дивідендів за простими акціями частину чистого прибутку в сумі 1 931 619 526,20 грн, що складає 30% чистого прибутку Товариства за 2018 рік за даними річної фінансової звітності, підтвердженої аудиторським висновком;

решту чистого прибутку Товариства за 2018 рік в сумі 4 506 581 473,80 грн, що складає 70% чистого прибутку, направити на покриття накопиченого збитку;

затвердити загальний розмір дивідендів за простими акціями Товариства за результатами 2018 року в сумі 1 931 619 526,20 грн.;

нараховані за результатами 2018 року дивіденди, що припадають на 1 (одну) просту акцію, затвердити у сумі 35,62 грн.

Також, за результатами загальних зборів, з питання № 13 порядку денного: "Розподіл прибутку і збитків Товариства за підсумками 2020 року» прийнято рішення яким вирішено, що оскільки товариством не прийнято рішення про виплату дивідендів до 1 травня 2021 року, дивіденди не нараховувати, прибуток розподілити відповідно до вимог статті 21 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік".

Рішення про встановлення дати складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядку та строку їх виплати прийняте наглядовою радою Товариства 27.05.2021.

Дата складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за підсумками 2018 року, - 11.06.2021.

Розмір нарахованих дивідендів (загальний розмір), що підлягають виплаті відповідно до рішення загальних зборів акціонерів Товариства від 18.05.2021 - 1 931 619 526,20 грн. Нараховані за результатами 2018 року дивіденди, що припадають на 1 (одну) просту акцію, - 35,62 грн.

Строк виплати дивідендів за підсумками 2018 року:

- дата початку строку виплати дивідендів - 15.06.2021;

- дата закінчення строку виплати дивідендів - 17.11.2021.

Порядок виплати дивідендів:

- виплата дивідендів власникам акцій одного типу та класу відбувається пропорційно до кількості належних їм цінних паперів, а умови виплати дивідендів (зокрема, щодо строків, способу та суми дивідендів) однакові для всіх власників акцій одного типу та класу;

- дивіденди виплачуються виключно грошовими коштами;

- виплата дивідендів здійснюється шляхом виплати всієї суми дивідендів у повному обсязі або кількома частками пропорційно всім особам, які мають право на отримання дивідендів, за мірою надходження коштів на рахунок Товариства у межах встановленого строку виплати дивідендів;

- витрати, які виникають через необхідність перерахування дивідендів (сплата податків, зборів, тощо), проводяться за рахунок суми нарахованих дивідендів, призначених до виплати відповідній особі, яка має право на їх отримання;

- для отримання дивідендів кожний акціонер Товариства повинен звернутися до своєї депозитарної установи, де він має рахунок у цінних паперах за акціями Товариства станом на 11.06.2021, укласти з цією депозитарною установою договір про обслуговування рахунку в цінних паперах (у разі відсутності договору);

- відповідальність за укладення договорів з депозитарною установою, своєчасність, достовірність та повноту наданих депозитарній установі банківських реквізитів, за вчинення необхідних дій для отримання дивідендів, передбачених відповідним договором та/або внутрішніми документами депозитарної установи, тощо, покладається на акціонера;

- дивіденди, нараховані на акції AT "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (код 20077720), виплатити в порядку, встановленому Законом України "Про управління об`єктами державної власності".

Позивач звертався до відповідача з вимогою про виплату дивідендів за 2018 та 2020 роки, у відповідь на яку відповідач листом від № 01/01/07/04/01-02/03/95 повідомило позивача про те, що виключним способом виплати дивідендів за 2018 рік є виплата через депозитарну систему України; разом з тим, через недосконалість чинного законодавства наразі існує спір між товариством і депозитарієм з приводу реалізації процесу виплати акціонерам дивідендів за 2021 рік, який буде вирішено найближчим часом.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначив, що відповідачем обов`язок зі сплати дивідендів за 2018 рік у розмірі 7 266,48 грн та частини чистого прибутку за 2020 років у сумі 14 454,32 грн не виконаний, у зв`язку з чим, позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом.

Також, у зв`язку з порушенням відповідачем строку виплати дивідендів за 2018 рік та частини чистого прибутку за 2020 рік позивачем нараховано та заявлено до стягнення інфляційні втрати в розмірі 8 312,70 грн, 3% річних у розмірі 1 808,50 грн та моральну шкоду у розмірі 12 000,00 грн.

Відповідач в свою чергу, заперечуючи проти позову в частині вимог про стягнення дивідендів за 2018 рік, у відзиві на позовну заяву зазначає, що ПАТ "Національний депозитарій України", на переконання скаржника, неправомірно 23.12.2021, 29.12.2021 та 11.02.2022 відхилило розпорядження скаржника про виплату доходів/сум погашення за цінними паперами від 22.12.2021 та 11.02.2022, оскільки сам Закон не містить вимоги про одночасну виплату дивідендів всім акціонерам, не містять умов та обмежень в черговості сплати дивідендів через депозитарну систему України, а навпаки, встановлює строк виплати дивідендів, що не має перевищувати 6 місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів. В свою чергу, заперечуючи проти вимог про стягнення частини чистого прибутку за 2020 рік відповідач зазначає, що посилання позивача на вимоги статті 21 Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік", як підстави для виплати частини чистого прибутку від діяльності товариства, не є такими, що ґрунтуються на нормах Конституції України, оскільки норми статті 21 вищенаведеного Закону не тільки не відповідають положенням Закону України "Про акціонерні товариства", як спеціального нормативного акта, а й суперечать та не узгоджуються з положеннями Цивільного кодексу України, який є основою для побудови даних правовідносин. Відповідач зазначає, що лише за наслідками розподілу прибутку ПАТ "Укрнафта" та сплати першочергових платежів, якими, зокрема, є податкові зобов`язання, товариство має право прийняти рішення про розподіл чистого прибутку (проте такого рішення не було прийнято) із зазначенням конкретної грошової суми, яка буде спрямована на виплату акціонерам. Проте, зі змісту рішення загальних зборів ПАТ "Укрнафта" від 18.05.2021 не вбачається волевиявлення товариства на розподіл саме чистого прибутку та спрямування частини чистого прибутку для виплати акціонерам або ж для виплати та розподілу дивідендів між акціонерами. Крім того, відповідач вказує, що право акціонерів на розподіл прибутку не є тотожним праву на отримання дивідендів та тим більше не свідчить та не може свідчити про право акціонерів на отримання частини чистого прибутку безпосередньо. Також, відповідач зазначає, що з рішення загальних зборів ПАТ "Укрнафта" не вбачається їх волевиявлення на встановлення терміну виплати частини чистого прибутку за 2020 рік у строк менший за шість місяців, а тому необґрунтованими є доводи позивача про те, що початковий період для обрахунку 3% річних та інфляційних втрат щодо несвоєчасної виплати частини прибутку за 2020 рік повинен розпочинатись з липня 2021 року. Також, заперечуючи проти вимог про стягнення морального збитку, відповідач зазначає, що позивач в поданій позовній заяві зазначає лише загальні посилання на норми права без обґрунтування причино-наслідкових обставин, які зумовили завдання моральної шкоди та у якій формі така моральна шкода знайшла своє відображення, а також доказів на підтвердження вини відповідача, внаслідок якої позивачу було завдано моральної шкоди, у зв`язку чим, відповідач зазначає, що саме по собі лише одне посилання позивача на норми права без обґрунтування реальних підстав та обставин за яких йому було завдано моральну шкоду не може бути підставою для задоволення таких вимог.

Отже причиною виникнення спору у цій справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з виплати дивідендів за 2018 рік у розмірі 7 266,48 грн, частини чистого прибутку за 2020 рік у сумі 14 454,32 грн, інфляційних втрат у розмірі 8 312,70 грн, нарахованих за періоди з 01.07.2021 - 24.05.2024, 17.11.2021 - 24.05.2024, а також 3 % річних у розмірі 1 808,58 грн, нарахованих з 01.07.2021 - 25.05.2024, 17.11.2021 - 25.05.2024 та моральної шкоди у розмірі 12 000,00 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Як вбачається із змісту апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції оскаржується у частині задоволених позовних вимог про стягнення заборгованості з виплати дивідендів за 2018 рік у розмірі 6 794 грн 15 коп., частини чистого прибутку за 2020 рік у розмірі 13 514 грн 78 коп., 3 % річних в розмірі 1 689 грн 43 коп., інфляційних втрат в розмірі 7 941 грн 13 коп., а тому з огляду на норми частини першої статті 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судом апеляційної інстанції переглядається в цій частині.

Частина перша статті 152 Цивільного кодексу України визначає, що акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 2 Закону України "Про акціонерні товариства" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) корпоративні права - сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами.

Частиною першою статті 9 Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" визначено, що акція - це іменний цінний папір, що посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також немайнові права, передбачені Цивільним кодексом України, цим Законом та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 116 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди).

Частиною першою статті 25 Закону України "Про акціонерні товариства" передбачено, що кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на: 1) участь в управлінні акціонерним товариством; 2) отримання дивідендів; 3) отримання у разі ліквідації товариства частини його майна або вартості частини майна товариства; 4) отримання інформації про господарську діяльність акціонерного товариства.

Статтею 30 Закону України "Про акціонерні товариства" визначено, що дивіденд - частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу. За акціями одного типу та класу нараховується однаковий розмір дивідендів. Виплата дивідендів власникам акцій одного типу та класу має відбуватися пропорційно до кількості належних їм цінних паперів, а умови виплати дивідендів (зокрема щодо строків, способу та суми дивідендів) мають бути однакові для всіх власників акцій одного типу та класу. Товариство виплачує дивіденди виключно грошовими коштами.

Виплата дивідендів за простими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів.

Згідно із частиною першою статті 32 Закону України "Про акціонерні товариства" загальні збори є вищим органом акціонерного товариства.

Пунктами 12, 15, 27 частини другої статті 33 Закону України "Про акціонерні товариства" передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів належить, зокрема, розподіл прибутку і збитків товариства з урахуванням вимог, передбачених законом; затвердження розміру річних дивідендів з урахуванням вимог, передбачених законом; вирішення інших питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів згідно із законом та/або статутом товариства.

Пунктом 6.18 Статуту визначено, що дивіденди виплачуються за підсумками календарного року виключно грошовими коштами. Дивіденди виплачуються на акції, звіт про результати розміщення яких зареєстровано у встановленому законодавством порядку. Рішення про виплату дивідендів приймається загальними зборами, якщо інше не встановлено законом. Виплата дивідендів власникам акцій одного типу та класу має відбуватись пропорційно до кількості належних їм цінних паперів, а умови виплати дивідендів (зокрема щодо строків, способу та суми дивідендів) мають бути однакові для всіх власників акцій одного типу та класу.

Для кожної виплати дивідендів наглядова рада товариства встановлює дату складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядок і строк їх виплати. Дата складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за простими акціями, визначається рішенням наглядової ради товариства, передбаченим першим реченням цього пункту, але не раніше ніж через 10 робочих днів після дня прийняття такого рішення наглядовою радою товариства (пункт 6.20 статуту).

Товариство в порядку, встановленому наглядовою радою товариства, повідомляє осіб, які мають право на отримання дивідендів, про дату, розмір, порядок і строк їх виплати (пункт 6.21 статуту).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що рішення про виплату дивідендів та їх розмір приймається вищим органом управління товариством - загальними зборами товариства. Прийняття такого рішення належить до виключної компетенції загальних зборів.

Отже, підставою для виплати дивідендів є відповідне рішення загальних зборів, яким визначається сума прибутку, яку вирішено спрямувати на виплату дивідендів, порядок та строки такої виплати.

Суд має право прийняти рішення про стягнення дивідендів лише за наявності рішення загальних зборів юридичної особи про спрямування прибутку на виплату дивідендів, на підставі якого визначаються розмір належних позивачу - учаснику (акціонеру, члену) дивідендів, строки та порядок їх виплати, лише у разі невиплати господарським товариством дивідендів на підставі рішення загальних зборів або їх виплати в меншому розмірі, ніж передбачено відповідним рішенням.

Отже, задоволення позовних вимог про стягнення дивідендів є можливим виключно за умови наявності рішення загальних зборів юридичної особи про спрямування прибутку на виплату дивідендів, на підставі якого визначаються розмір належних позивачу - учаснику (акціонеру, члену) дивідендів, строки та порядок їх виплати. В іншому випадку дії суду призведуть до втручання у господарсько-управлінську діяльність суб`єкта господарювання.

Аналогічні правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 13.10.2021 у справі № 910/12317/18, від 02.02.2023 у справі №910/10164/21.

Судом першої інстанції встановлено, що ПАТ "Укрнафта" взяло на себе грошове зобов`язання здійснити виплату акціонерам дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності товариства у 2018 році у визначених наглядовою радою відповідача порядку та строки, тобто щодо виплати дивідендів за 2018 в розмірі 35,62 грн на 1 (одну) акцію у строк до 17.11.2021, що підтверджується рішенням засідання наглядової ради ПАТ "Укрнафта" (протокол № 9/21 від 27.05.2021 року з додатками).

Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову в частині стягнення на користь акціонера дивідендів за належні йому 204 шт. акцій за 2018 рік.

Отже, беручи до уваги, що право на отримання частки прибутку (дивідендів) акціонером передбачено статтею 116 Цивільного кодексу України і з цього питання були прийняті рішення загальними зборами відповідача, однак останній виплату дивідендів не здійснив, чим порушив свої зобов`язання і права позивачки, яка є акціонером ПАТ "Укрнафта" з кількістю акцій 204 штук, на мирне володіння майном, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача невиплачених дивідендів у загальному розмірі 6 794,15 грн (з вирахуванням податків і зборів (5 % податку з доходу фізичних осіб, 1,5 % військового збору)), а також нарахованих на цю суму 3 % річних та інфляційних втрат, є обґрунтованими.

Апеляційна скарга не містить заперечень щодо сум, заявлених позивачкою до стягнення.

Крім того, звертаючись до суду з цим позовом, позивачка посилається на те, що в силу вимоги абз. другого статті 21 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", у відповідача виник обов`язок перед акціонерами, у тому числі позивачкою, сплатити частину чистого прибутку за 2020 рік відповідно до кількості належних акціонерам акцій, зокрема позивачці 14 454,32 грн.

Відповідно до частини третьої статті 1 Закону України "Про акціонерні товариства" управління акціонерними товариствами, у статутних капіталах яких є корпоративні права держави або територіальної громади, здійснюється з урахуванням особливостей, визначених законом.

Згідно із частиною першою статті 172 Господарського кодексу України відносини, пов`язані з управлінням корпоративними правами держави, регулюються Законом України "Про управління об`єктами державної власності", іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

ПАТ "Укрнафта" є публічним акціонерним товариством, статутний капітал якого поділений на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями (частина перша статті 3 Закону України "Про акціонерні товариства", пункт 1.4 Статуту ПАТ "Укрнафта").

Статутний капітал ПАТ "Укрнафта" становить 13 557 127,50 грн і поділений на 54 228 510 шт. простих іменних акцій, номінальною вартістю 0,25 грн (пункти 5.1, 5.2 Статуту. Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (частка держави у статутному капіталі якого становить 100 %) належить 27 114 256 акцій відповідача ПАТ "Укрнафта", тобто 50 % плюс 1 акція.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з частиною четвертою статті 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Частиною першою статті 32 Закону України "Про акціонерні товариства" загальні збори є вищим органом акціонерного товариства.

Згідно з пунктом 12 частини другої статті 33 Закону України "Про акціонерні товариства" до виключної компетенції загальних зборів належить розподіл прибутку і збитків товариства з урахуванням вимог, передбачених законом.

18.05.2021 відбулися загальні збори акціонерів ПАТ "Укрнафта", скликані відповідно до рішення його наглядової ради від 25.03.2021.

Прийняті загальними зборами акціонерів ПАТ "Укрнафта" рішення були оформлені протоколом № 31.

За результатами цих загальних зборів вирішено, зокрема, питання № 13 порядку денного: "Розподіл прибутку і збитків товариства за підсумками 2020 року. Прийняття рішення про виплату дивідендів та затвердження розміру річних дивідендів товариства".

По питанню № 13 порядку денного загальними зборами простою більшістю голосів акціонерів, що склала 99,963% від кворуму, прийнято рішення: "Оскільки товариством не прийнято рішення про виплату дивідендів до 1 травня 2021 року, дивіденди не нараховувати, прибуток розподілити відповідно до вимог статті 21 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік"".

Відповідно до абз. 2 статті 21 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, та господарські товариства, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких належать господарським товариствам, частка держави в яких становить 100 відсотків (крім тих, що визначені частиною першою цієї статті), які не прийняли рішення про нарахування дивідендів до 1 травня року, що настає за звітним, сплачують до державного бюджету та іншим учасникам господарського товариства пропорційно розміру їх акцій (часток) у статутному капіталі господарського товариства частину чистого прибутку в розмірі, визначеному за базовими нормативами відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів, установленими на відповідний рік, але не менше 90 відсотків, до 1 липня року, що настає за звітним.

Тобто саме загальні збори ПАТ "Укрнафта" в межах наданих їм повноважень прийняли рішення від 18.05.2021 про розподіл прибутку за підсумками 2020 року, визначивши спосіб розпорядження прибутком товариства в порядку, встановленому статтею 21 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік".

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачка, як акціонер ПАТ "Укрнафта", має право на частину чистого прибутку відповідно до кількості належних йому акцій.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача частини чистого прибутку за 2020 рік, за вирахуванням податку на доходи фізичних осіб та військового збору, який підлягає виплаті позивачу становить 13 514,78 грн (14 454,32 грн - податок на доходи фізичних осіб (5 % від оподаткованого доходу) в розмірі 722,72 грн - військовий збір (1,5 % від об`єкта оподаткування) у розмірі 216,82 грн), а також нарахованих на цю суму 3 % річних та втрат від інфляції, є обґрунтованими.

При цьому, апеляційна скарга не містить заперечень щодо сум, заявлених позивачкою до стягнення.

В апеляційній скарзі ПАТ "Укрнафта", зокрема, зазначило, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в якості обґрунтування свого рішення послався на сертифікат акцій серії А №21546 від 15.05.2033, в той час як рішення загальних зборів ПАТ "Укранафта" щодо розподілу дивідендів за 2018 рік та частини чистого прибутку за 2020 рік відбулися лише 18.05.2021, а матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що позивач на відповідну дату був акціонером або ж яка кількість акцій належала позивачу станом на момент прийняття відповідного рішення. Скаржник зазначив, що лише виписка з рахунку в цінних паперах депонента є допустимим доказом на підтвердження корпоративних прав акціонера та як наслідок наявності права на отримання відповідних виплат за результатами діяльності акціонерного товариства, тоді як сертифікат акцій не є належним доказом на підтвердження відповідних позовних вимог.

Пунктом 6.16 статуту ПАТ "Укрнафта" передбачено, що документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери та прав за цінними паперами власника цінних паперів є виписка з рахунку в цінних паперах, яка видається депозитарною установою на вимогу власника цінних паперів або у інших випадках, установлених законодавством та договором про обслуговування рахунку в цінних паперах. Виписка з рахунку в цінних паперах не є цінним папером, а її передача від однієї особи до іншої не є вчиненням правочину щодо цінних паперів і не тягне за собою переходу прав на цінні папери та прав за цінними паперами.

Реалізація права власності на набуті цінні папери можлива після належного їх оформлення - видачі особі сертифіката (при документарній формі випуску) або зарахування цінних паперів на рахунок особи та отримання нею виписки з рахунку у цінних паперах (при бездокументарній формі випуску).

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії сертифікату акцій серії А № 21546 ОСОБА_1 є акціонером ВАТ "Укрнафта" (ПАТ "Укрнафта"), якому належить 204 шт. акцій номінальною вартістю 0,25 грн кожна.

До матеріалів справи додана копія підписаної депозитарною установою та депонентом заяви про приєднання до договору про обслуговування рахунку у цінних паперах від 22.10.2021.

Депозитарною установою було виставлено рахунок № 742 від 28.09.2021 про відкриття рахунку у цінних паперах.

Відповідно до наявного у матеріалах справи листа ПАТ "Укрнафта" від 03.07.2023 (а.с.12), відповідач повідомив позивачку, що за рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 1320 від 06.11.2022 "Про забезпечення проведення в системі депозитарного обліку депозитарних операцій щодо примусового відчуження у власність Держави акцій, емітентами яких є: ПАТ "Укрнафта", ПАТ"Укртатнафта", AT "Мотор Січ", ПрАТ "АвтоКрАЗ", ПрАТ "Запоріжтрансформатор" було здійснено безумовну операцію щодо переказу акцій ПАТ "Укранафта" на рахунок у цінних паперах на ім`я Держави (керуючим рахунком за яким є Міністерство оборони України), з рахунків депозитарних установ, в яких обліковувалися акції власників ПАТ "Укрнафта". У зв`язку з цим, відповідач зазначив, що позивачка починаючи з листопада 2022 року не є акціонером ПАТ "Укрнафта".

Відсутність в матеріалах справи виписки з рахунку в цінних паперах депонента не обмежує позивачку, як акціонера ПАТ "Укрнафта", у праві на отримання дивідендів за 2018 рік та частини чистого прибутку за 2020 рік.

Щодо процесуального порядку розгляду справи.

Відповідно до частини 3 статті 12 ГПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з частинами 1, 2 статті 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині 4 цієї статті.

В свою чергу, пунктом 3 частини 4 статті 247 ГПК України передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, у спорах, які виникають з корпоративних відносин, та спорах з правочинів щодо корпоративних прав (акцій).

Суд першої інстанції припустився помилки розглянувши дану справу у порядку спрощеного позовного провадження, як малозначну, відповідно до пункту 1 частини 5 статті 12 ГПК України.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 277 ГПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Отже, наведена скаржником процесуальна підстава апеляційного оскарження, отримала підтвердження під час апеляційного провадження, в зв`язку з чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню саме з цієї підстави.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до вимог статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України).

З огляду на викладені обставини, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати

Відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За змістом частини 9 статті 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, п. 7 ч. 3 ст. 277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" задовольнити частково.

Рішення господарського суду міста Києва від 12.08.2024 у справі №910/6717/24 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, провулок Нестерівський, 3-5; ідентифікаційний код: 00135390) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) заборгованість з виплати дивідендів за 2018 рік у розмірі 6 794 (шість тисяч сімсот дев`яносто чотири) грн 15 коп., заборгованість з виплати частини чистого прибутку за 2020 рік у розмірі 13 514 (тринадцять тисяч п`ятсот чотирнадцять) грн 78 коп., 3% річних в розмірі 1 689 (одна тисяча шістсот вісімдесят дев`ять) грн 43 коп., інфляційні втрати в розмірі 7 941 (сім тисяч дев`ятсот сорок одна) грн 13 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 089 (дві тисячі вісімдесят дев`ять) грн. 32 коп. В іншій частині позову відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Видачу наказу доручити господарському суду міста Києва.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови підписано - 11.11.2024.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді А.М. Демидова

С.В. Владимиренко