ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2024м. ДніпроСправа № 904/3818/24

За позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради (49081, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Слобожанський, буд. 29, офіс 504, )

до Державного підприємства «Український інститут по проектуванню металургійних заводів» (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 17, )

про стягнення 2 270 002,29 гривень

Суддя Дичко В.О.

Секретар судового засідання Жукова К.Д.

Представники:

від позивача: Горяніна А.О., адвокат (довіреність № 1474 від 21.08.2024)

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Державного підприємства «Український інститут по проектуванню металургійних заводів» про стягнення 2 270 002,29 грн, у тому числі основного боргу в сумі 1 993 854,52 грн, інфляційних втрат у сумі 176 487,44 грн, 3%річних у сумі 91 387,32 грн та пені в сумі 8 273,01 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем неналежним чином виконувались обов`язки за договором № 080467 від 01.11.2021 про надання послуги з постачання теплової енергії, у зв`язку з чим виникла заборгованість за період з жовтня 2022 року до березня 2024 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.09.2024 о 10:00 год.

Поштове відправлення № 491 з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2024 про відкриття провадження у справі № 904/3818/24 вручено представнику відповідача 16.09.2024 (а.с. 106).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2024 відкладено підготовче засідання на 08.10.2024 об 11:00 год.

Поштове відправлення № 041 з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2024 про відкладення підготовчого засідання у справі №904/3818/24 вручено представнику відповідача 08.10.2024 (а.с. 112).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2024 відкладено підготовче засідання на 24.10.2024 об 11:00 год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2024 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, закрито підготовче провадження у справі № 904/3818/24 та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 07.11.2024 об 11:30 год.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом необхідно вказати наступне.

Господарським судом Дніпропетровської області на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 17, направлялись:

- ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2024 про відкриття провадження у справі № 904/3818/24, 02.10.2024 до Господарського суду Дніпропетровської області повернулось поштове повідомлення про вручення 16.09.2024 відповідачу;

- ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2024 про відкладення підготовчого засідання у справі № 904/3818/24, 22.10.2024 до Господарського суду Дніпропетровської області повернулось поштове повідомлення про вручення 08.10.2024 відповідачу.

Таким чином, відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі, а також про місце, дату та час проведення судового засідання у справі № 904/3818/24, однак правом на подання відзиву відповідач не скористався.

Будь-яких клопотань про продовження процесуального строку на подання відзиву в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, від відповідача до суду не надходило; поважних причин пропуску наведеного строку суду також не повідомлено.

Виходячи з вищевикладеного, а також ураховуючи достатність наявних у справі доказів, відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу по суті за наявними у ній документами.

У судовому засіданні 07.11.2024 представниця позивача підтримала позовні вимоги.

Ураховуючи предмет та підстави позову в даній справі, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

У порядку ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 07.11.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши подані документи, заслухавши пояснення представниці позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування в даній справі є встановлення обставин укладення сторонами договору про надання послуги з постачання теплової енергії, строк дії цього договору, порядок та строк оплати, наявність та періоди прострочення оплати.

Судом установлено, що 01 листопада 2021 року між Комунальним підприємством «Теплоенерго» Дніпровської міської ради (далі - виконавець) та Державним підприємством «Український інститут по проектуванню металургійних заводів» (далі - споживач) укладено договір № 080467 про надання послуги з постачання теплової енергії (далі - Договір, а.с. 24-29), згідно з пунктом 1 якого виконавець зобов`язується надавати споживачеві послугу з постачання теплової енергії для потреб опалення (далі - послуга) відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

У пункті 3 Договору вказана інформація про споживача:

1) місце надання послуг з постачання теплової енергії: вул. Січеславська Набережна, буд.17; вул. Воскресенська, буд. 8-10;

2) опалювана площа (об`єм) об`єкта, теплове навантаження на об`єкт теплоспоживання зазначені в додатку 2 до договору.

Згідно з пунктом 5 Договору об`єкт теплоспоживання обладнано вузлом (вузлами) комерційного обліку теплової енергії.

Місце встановлення вузла (вузлів) обліку на будівлю по вул. Січеславська Набережна, 17; вул. Воскресенська, буд. 8-10.

На підставі пункту 8 Договору постачання теплової енергії для потреб споживача здійснюється в потрібних йому обсягах:

1) на опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону;

2) на технологічні потреби - відповідно з виробничою програмою споживача.

Згідно з пунктом 12 Договору облік послуги з постачання теплової енергії здійснюється за показниками вузлів комерційного обліку.

Одиницею виміру обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал).

Відповідно до пункту 18 Договору зняття показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії щомісячно здійснюється споживачем, крім випадків, коли це проводиться виконавцем за допомогою дистанційних систем без присутності споживача.

Згідно з абзацом 1 пункту 21 Договору споживач вносить плату виконавцю, яка складається з плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу на послугу та обсягу спожитої послуги.

Відповідно пункту 22 Договору тариф на послугу з постачання теплової енергії, що споживається згідно з цим договором, встановлюється органами місцевого самоврядування, відповідно до постанови НКРЕКП № 1085 від 07.07.2021.

Станом на дату укладення цього договору на підставі рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 1137 від 29.10.2021 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послуги з постачання теплової енергії КП«Теплоенерго» затверджено тариф на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послугу з постачання теплової енергії:

1 Гкал - 5 730,65 грн (без ПДВ); 6 876,77 грн (з ПДВ) «інші споживачі»

1 Гкал - 3 013,44 грн (без ПДВ); 3 616,13 грн (з ПДВ) «бюджетні установи»

У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу, виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу з посиланням на рішення відповідних органів на офіційному сайті підприємства www.teploenergo.dp.ua або в друкованих засобах масової інформації.

У разі зміни зазначеного тарифу протягом дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору. За потребою споживача сторони можуть укладати додаткову угоду до договору про зміну тарифу.

Згідно з пунктом 23 Договору тривалість розрахункового періоду - це період часу, за який визначається обсяг (кількість) спожитої теплової енергії та здійснюється розрахунок між виконавцем та споживачем. Розрахунковим періодом для об`єктів теплоспоживання, які обладнані приладами обліку, є період між датами попередньої та фактичної фіксації наданої звітності, для об`єктів без приладу обліку - календарний місяць.

Назва розрахункового періоду співпадає з назвою календарного місяця, на який припадає останній день розрахункового періоду.

Відповідно до пункту 24 Договору виконавець формує та не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, надає рахунок на оплату послуги та акт прийому-передачі (в 2-х примірниках) по формі додатку 4 до договору на паперовому носії за адресою виконавця послуг (в окремих випадках надає за допомогою поштового чи електронного зв`язку).

Рахунок на оплату спожитої послуги та акт прийому-передачі надається не пізніше ніж за 10 днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.

Отриманий акт прийому-передачі споживач або представник споживача повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу виконавця на протязі 10 днів з дати отримання. Датою отримання акта вважається:

1) при отриманні за адресою виконавця - дата вручення представнику споживача;

2) при направленні рекомендованим листом - дата, зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту - 3 дні, по області - 5 днів, по Україні - 7днів). При поверненні підприємством зв`язку рекомендованого листа з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо вважається, що споживач повідомлений про направлені документи;

3) при направленні електронною поштою - дата, зафіксована при відправленні листа з електронної пошти виконавця.

У разі неотримання виконавцем підписаного акта прийому-передачі або обґрунтованих заперечень його непідписання у вищезазначений термін, акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

Згідно з пунктом 25 Договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця після одержання акта прийому-передачі та рахунку від виконавця впродовж 5 банківських днів, але не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Відповідно до пункту 27 Договору під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначити номер та дату договору, номер особистого рахунку, розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата виконавцю, сплата пені, штрафів).

У разі коли споживачем не визначено розрахунковий період або коли за зазначений споживачем період виникла переплата, виконавець має право зарахувати такий платіж (його частину в розмірі переплати) в рахунок заборгованості споживача за минулі розрахункові періоди, якщо така є, а якщо такої немає, в рахунок майбутніх платежів споживача, починаючи з найближчих періодів (розрахункових місяців) до дати здійснення платежу.

Виконавець не має права зараховувати плату за послугу в рахунок погашення пені та штрафів, нарахованих споживачеві.

Згідно з пунктом 28 Договору плата за послугу не нараховується за час перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору, за період тимчасової відсутності в приміщенні (об`єкті нерухомого майна) споживача та у разі самовільного (без дотримання встановленої законодавством процедури) відключення (відокремлення) об`єкта теплоспоживання від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Згідно з підпунктами 3, 5 пункту 30 Договору споживач зобов`язаний:

- оплачувати надану послугу за ціною/тарифом у строки, що визначені відповідно до законодавства та договору, проводити звіряння розрахунків, підписувати та повертати виконавцю послуг акт звіряння розрахунків щороку по закінченню опалювального періоду;

- у разі несвоєчасного здійснення платежів за послугу сплачувати пеню в розмірах, установлених цим договором.

Згідно з пунктом 33 Договору сторони несуть відповідальність за невиконання умов договору відповідно до законодавства.

Згідно з абзацом 1 пункту 40 Договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє протягом року.

Відповідно до пункту 41 Договору якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про припинення, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Згідно з пунктом 43 Договору умови цього договору, крім ціни (вартості) послуги, можуть бути змінені виключно за згодою сторін.

У разі зміни тарифу на теплову енергію з моменту його введення в дію застосовується відповідна нова ціна (вартість) послуги без внесення сторонами додаткових змін до цього договору.

Крім того, судом установлено, що 07.09.2022 відповідач звернувся до позивача з листом №07/09-09/56 (а.с. 34-35) щодо внесення змін до договору № 080467 від 01.11.2021 та додатків до нього у зв`язку зі зміною кількості площ, які передані в оренду бюджетним установам.

21 вересня 2022 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду до договору № 080467 від 01.11.2021 (а.с. 31-33), якою внесено зміни в додаток 2 «Розрахунок теплового навантаження» до вказаного договору.

27 вересня 2023 року Державне підприємство «Український інститут по проектуванню металургійних заводів» звернулось до Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради з листом № 27/09-02/56 (а.с. 37) щодо внесення змін до договору про постачання теплової енергії № 080467 від 01.11.2021 у зв`язку зі зміною кількості площ, які передані в оренду бюджетним установам.

01 жовтня 2023 року між сторонами договору № 080467 від 01.11.2021 укладено додаткову угоду до зазначеного договору (а.с. 35-36), якою внесено зміни в додаток 2 «Розрахунок теплового навантаження» до договору № 080467 від 01.11.2021 року.

На виконання умов Договору позивач з жовтня 2022 року до березня 2024 року надав відповідачу послуги з постачання теплової енергії на загальну суму 2 173 854,50 грн, на підтвердження чого позивачем складено акти прийому-передачі послуг (а.с. 49-54):

- № 080467 від 31.10.2022 на суму 4 468,74 грн (з ПДВ);

- № 080467 від 30.11.2022 на суму 68 322,80 грн (з ПДВ);

- № 080467 від 31.12.2022 на суму 521 217,84 грн (з ПДВ);

- № 080467 від 31.01.2023 на суму 730 419,66 грн (з ПДВ);

- № 080467 від 28.02.2023 на суму 618 674,18 грн (з ПДВ);

- № 080467 від 31.03.2023 на суму 692,02 грн (з ПДВ);

- № 080467 від 30.11.2023 на суму 28 276,41 грн (з ПДВ);

- № 080467 від 31.12.2023 на суму 7 064,75 грн (з ПДВ);

- № 080467 від 31.01.2024 на суму 198 799,02 грн (з ПДВ);

- № 080467 від 29.02.2024 на суму 241 586,80 грн (з ПДВ);

- № 080467 від 31.03.2024 на суму - 238 712,85 грн (з ПДВ);

- № 080467 від 31.05.2024 на суму - 6 954,87 грн (з ПДВ, перерахунок).

Позивачем також виставлялись на оплату рахунки (а.с. 43-48), які разом з актами прийому-передачі послуги направлялись відповідачу засобами електронного зв`язку (на вказану відповідачем адресу електронної пошти: , а.с. 57-62). Рахунок за жовтень 2022року вручено 04.11.2022 представнику відповідача, що підтверджується реєстром вручення рахунків Комунального підприємства «Теплоенерго» (а.с. 56).

Позивач зазначає, що рахунки та акти прийому-передачі послуги повторно направлені засобами поштового зв`язку на адресу відповідача, що підтверджується описами вкладень у цінні листи, списками згрупованих відправлень та фіскальними чеками від 13.05.2024 та 18.07.2024 (а.с.70-71).

Позивач звертався до відповідача з досудовою вимогою (а.с. 72), у якій вимагав погасити заборгованість за договором № 080467 у сумі 1 993 854,50 грн до 20.07.2024 року. Разом із досудовою вимогою позивач направив відповідачу акт звіряння взаємних розрахунків від 17.07.2024 (а.с. 73), який містить інформацію про часткову оплату відповідачем послуги з постачання теплової енергії у вересні 2023 року в сумі 50 000 грн, у жовтні 2023 року в сумі 60000грн та в листопаді 2023 року в сумі 70 000 гривень.

Отже, сума основної заборгованості Державного підприємства «Український інститут по проектуванню металургійних заводів» за Договором становить 1 993 854,50 грн (2 173 854,50 грн - 180 000 грн).

Позивач указує, що відповідач не виконував належним чином покладені на нього Договором обов`язки та не сплатив повну вартість наданих йому послуг з постачання теплової енергії, у зв`язку з чим у Державного підприємства «Український інститут по проектуванню металургійних заводів» виникла заборгованість за період з жовтня 2022 року до березня 2024 року в сумі 1 993 854,50 грн, що стало підставою виникнення спору.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

На підставі ч.ч. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 525, ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як зазначено в пункті 25 Договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця після одержання акта прийому-передачі та рахунку від виконавця впродовж 5 банківських днів, але не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Відповідач заборгованість у сумі 1 993 854,50 грн не сплатив, свого контррозрахунку або заперечень щодо суми та обсягів споживання теплової енергії не надав.

Ураховуючи вищевикладене, є правомірною та такою, що підлягає задоволенню, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача основної заборгованості в сумі 1 993 854,50 гривень.

Крім основного боргу, позивач нарахував та заявив до стягнення інфляційні втрати в сумі 176 487,44 грн, 3% річних у сумі 91 387,32 грн та пеню в сумі 8 273,01 гривень.

З приводу нарахування пені суд указує наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з пунктом 34 Договору у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі не більше 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу.

За прострочення виконання зобов`язань на підставі пункту 34 Договору позивач нарахував пеню за період прострочення з 13.12.2023 до 20.08.2024 року. При цьому розрахунки позивач здійснював окремо за кожним актом прийому-передачі послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.06.2019 у справі № 910/23911/16, від 22.08.2019 у справі № 914/508/17 та від 12.03.2020 у справі №907/65/18.

Суд вважає за можливе здійснити нарахування пені на суму боргу 28 276,41 грн за період з 13.12.2023 до 12.06.2024, на суму боргу 7 064,75 грн за період з 16.01.2024 до 15.07.2024, на суму боргу 198 799,02 грн за період з 14.02.2024 до 13.08.2024, на суму боргу 241 586,80 грн за період з 12.03.2024 до 20.08.2024 року.

Ураховуючи вищевикладене, за період з 13.12.2023 до 12.06.2024 пеня становить 517,46 грн (28 276,41 грн * 0,01% * 183 дні : 100%).

За період з 16.01.2024 до 15.07.2024 пеня становить 128,58 грн (7 064,75 грн * 0,01% * 182дні : 100%).

За період з 14.02.2024 до 13.08.2024 пеня становить 3 618,14 грн (198 799,02 грн * 0,01% * 182 дні : 100%).

За період з 12.03.2024 до 20.08.2024 пеня становить 3 913,71 грн (241 586,80 грн * 0,01% * 162 дні : 100%).

За розрахунками суду в зазначені періоди розмір пені становить 8 177,89 гривень.

Таким чином, позовна вимога про стягнення пені підлягає частковому задоволенню в сумі 8 177,89 гривень.

Щодо нарахування інфляційних втрат суд указує наступне.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у п. 28 постанови від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 наведено формулу, за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці).

За наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Для відокремлення інфляційних збитків за певний період від основної заборгованості від остаточного розрахунку основного боргу з інфляційною складовою, проведеного із застосуванням такої послідовності, необхідно відняти основний борг, який залишився непогашеним на кінець розрахункового періоду.

Указана правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Ураховуючи вищевикладене, позивачем інфляційні втрати розраховані правильно.

Отже, вимога позивача про стягнення інфляційних втрат підлягає задоволенню в сумі 176 487,44 гривень.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у сумі 91 387,32 грн за період з 10.11.2022 до 20.08.2024 року.

Судом перевірено здійснений позивачем розрахунок 3% річних та помилок у розрахунку не виявлено, тому стягненню підлягають 3% річних у сумі 91 387,32 гривень.

Ураховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2 269 907,15 грн, з яких основна заборгованість у сумі 1 993 854,50 грн, інфляційні втрати в сумі 176 487,44 грн, 3% річних у сумі 91 387,32 грн та пеня в сумі 8 177,89 гривень.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в сумі 27 238,88 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до Державного підприємства «Український інститут по проектуванню металургійних заводів» про стягнення 2 270 002,29 грн - задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Український інститут по проектуванню металургійних заводів» (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 17, ) на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради (49081, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп.Слобожанський, буд. 29, офіс 504, ) 2 269 907,15 грн (два мільйони двісті шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сім гривень 15 копійок), з яких основна заборгованість у сумі 1 993 854,50 грн (один мільйон дев`ятсот дев`яносто три тисячі вісімсот п`ятдесят чотири гривні 50 копійок), інфляційні втрати в сумі 176 487,44 грн (сто сімдесят шість тисяч чотириста вісімдесят сім гривень 44 копійки), 3% річних у сумі 91 387,32 грн (дев`яносто одна тисяча триста вісімдесят сім гривень 32 копійки), пеня в сумі 8 177,89 грн (вісім тисяч сто сімдесят сім гривень 89 копійок), судовий збір у сумі 27 238,88 грн (двадцять сім тисяч двісті тридцять вісім гривень 88копійок).

3. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 14.11.2024.

Суддя В.О. Дичко