ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

11 листопада 2024 року Справа № 924/597/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Мельник О.В. , суддя Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Приступлюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міськтепловоденергія"

на рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.08.2024

(ухвалене о 12:56 год. у м. Хмельницькому, повний текст складено 28.08.2024)

у справі № 924/597/24 (суддя Виноградова В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія"

до Комунального підприємства "Міськтепловоденергія"

про стягнення 4 064 285 грн 76 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - Савка О.Т.;

від відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія" звернулось до Господарського суду Хмельницької області з позовом про стягнення з Комунального підприємства "Міськтепловоденергія" 4 003 981 грн 08 коп. заборгованості за спожиту електричну енергію за лютий 2024 року.

Також позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 32 079 грн 90 коп. інфляційних втрат та 28 224 грн 78 коп. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем обов`язку зі сплати вартості електричної енергії, поставленої за договором на постачання електричної енергії №26-04/Вт від 26.04.2023.

Господарський суд Хмельницької області рішенням від 22.08.2024 у справі № 924/597/24 позов задовольнив частково. Стягнув з Комунального підприємства "Міськтепловоденергія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія" 4 003 981 грн 08 коп. заборгованості, 48 047 грн 77 коп. витрат зі сплати судового збору. У решті позову відмовив.

При ухваленні вказаного рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем на підставі договору постачання електроенергії від 26.04.2023 №26-04/Вт в лютому 2024 року поставлено відповідачу електричну енергію в обсязі 895 874 кВт/год на суму 5 255 104 грн 14 коп., однак відповідачем здійснено часткову оплату і залишок неоплаченої заборгованості становить 4 003 981 грн 08 коп.

Враховуючи, що доказів оплати вказаної заборгованості та доказів, котрі б спростовували підстави її виникнення та розмір, матеріали справи не містять, суд дійшов висновку, що вимоги в частині стягнення 4 003 981 грн 08 коп. заборгованості за поставлену електричну енергію є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відмовляючи в частині стягнення сум інфляційних втрат та річних, суд вказав, що позивачем не враховано обставин щодо початку та закінчення строку виконання відповідачем зобов`язання з оплати електричної енергії за лютий 2024 року.

Розглядаючи спірні правовідносини місцевий господарський суд застосував відповідні положення ст. ст. 11, 509, 526, 530, 599, 610, 611, 612, 625, 626, 655, 712, 714 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 174, 175, 193, 275 Господарського кодексу України, ст. ст. 1, 56, 57, 72, 74 Закону України "Про ринок електричної енергії", п. п. 1.1.1, 1.1.2, 1.2.15, 3.1.8, 3.1.9, 4.12, 4.13, 4.14, 4.21 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Комунальне підприємство "Міськтепловоденергія" звернулося з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, відповідно до якої просить рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.08.2024 у справі № 924/597/24 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована таким.

Аналіз пункту 5.7 Договору свідчить, що обов`язок відповідача зі сплати вартості отриманої електроенергії виникає не автоматично, а виключно після спливу 60 банківських днів з моменту отримання рахунку від позивача. Між тим, долучені до позовної заяви докази не містять підтвердження виконання з боку позивача договірного обов`язку з направлення на адресу відповідача відповідного рахунку.

Вказане виключає можливість обрахунку кінцевого строку виконання відповідачем його обов`язку з оплати такого рахунку і позбавляє можливості застосувати до відповідача положення статті 625 ЦК України.

Дослідивши надані позивачем акт приймання-передавання товарної продукції електричної енергії від 29.02.2024 та акт звірки взаємних розрахунків №82 вбачається, що ці акти не відповідають вимогам законодавства щодо оформлення первинних документів, оскільки не містять підпису споживача (відповідача) або інших даних що дають можливість ідентифікувати сторону, з огляду на що зазначені акти не можуть бути беззаперечними доказами факту постачання відображеного в них товару.

За таких обставин вбачається, що вимога про стягнення з відповідача заборгованості є передчасною, а від так в її задоволені суд мав відмовити.

Враховуючи викладене відповідач вважає, що рішення суду першої інстанції є помилковим.

Позивач подав суду апеляційної інстанції відзив, у якому вказує таке.

До клопотання позивача від 17.07.2024 про долучення доказів долучено докази направлення стороні відповідного рахунка, актів прийняття-передавання, акта звірки, яким наочно відображає рух коштів за споживачем КП "Міськтепловоденергія", що підтверджується платіжними інструкціями.

В акті звірки № 82 зазначено: "Згідно з пунктом сьомим III Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 №879, підприємство зобов`язане підтвердити заборгованість або заявити свої заперечення. Очікуємо акт звірки протягом 10 днів. У разі не отримання акта звірки в наведений термін, вказана сума вважатиметься погодженою".

Тому, твердження відповідача про недотримання позивачем вимог законодавства в контексті оформлення акта приймання-передавання та акта звірки, не слід брати до уваги.

Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник позивача в судовому засіданні Північно-західного апеляційного господарського суду 11.11.2024 заявив, що з доводами скаржника не погоджується, вважає їх безпідставними, а оскаржене рішення таким, що відповідає встановленим обставинам справи та нормам закону. З огляду на зазначене, просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.08.2024 у справі № 924/597/24 залишити без змін.

В судове засідання 11.11.2024 представник скаржника не з`явився.

При цьому, від представника скаржника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивоване погіршенням стану здоров`я представника.

Зважаючи на відсутність інших представників, які могли б належним чином забезпечити захист інтересів відповідача у судовому засіданні, а також враховуючи обмеженість строку для передачі матеріалів справи керівнику скаржника для пошуку та залучення інших представників, просить суд відкласти судове засідання у справі №924/597/24 на іншу дату.

Також, просить суд врахувати неможливість у вихідний день оперативно отримати офіційне медичне підтвердження щодо погіршення стану здоров`я представника та вказує, що відповідний документ буде надано при першій можливості.

Щодо клопотання представника скаржника, суд вказує таке.

Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок сторони, і відповідно до положень статті 202 ГПК України справа, за умови належного повідомлення сторони про дату, час і місце судового засідання, може розглядатися без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає розгляду справи по суті.

При цьому, явка представників в судове засідання суду апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалася і представник не вказує в чому саме полягає необхідність його участі в судовому засіданні.

Також, в силу ст. 202 ГПК України відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд бере до уваги, що учасники справи не обмежені законом в кількості уповноважених осіб для представництва їх інтересів у тому числі і в суді апеляційної інстанції.

Разом із тим необхідно зазначити, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

За наведеного та враховуючи, що позиція скаржника викладена в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання представника скаржника про відкладення розгляду справи.

З огляду на приписи ст.ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки розгляду апеляційних скарг в апеляційній інстанції, той факт, що відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить довідка про доставку електронного листа (а. с. 212 на звороті), а також те, що явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалася, відмову в задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, колегія суддів визнала за можливе завершувати розгляд апеляційної скарги за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржене рішення залишити без змін, виходячи з такого.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що між Комунальним підприємством "Міськтепловоденергія" (Споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія" (Постачальник) 26.04.2023 укладено договір №26-04/Вт про постачання електричної енергії (далі Договір; а. с. 10-15), який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції Споживачу Постачальником електричної енергії (п. 1.1 Договору).

Відповідно п. 2.1 договору на умовах цього договору Постачальник продає "електричну енергію" Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, які приєднані до електричних мереж на території ліцензованої діяльності оператора систем розподілу АТ "Хмельницькобленерго", а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Очікуваний загальний обсяг споживання електричної енергії визначається сторонами в договорі та складає 11 640 000 кВт/год (п. 2.5 Договору).

У п. п. 2.6, 3.1 Договору сторони узгодили, що строк постачання електричної енергії з дня підписання договору по 31.12.2023 (включно). Початком постачання електричної енергії Споживачу є 01.05.2023, якщо інше не буде визначено законом та/або за письмовою домовленістю сторін договору.

Постачальник за цим договором не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої оплати за електричну енергію, окрім визначеної цим договором та додатками до нього (п. 3.4 Договору).

Згідно з п. 3.5 Договору договірні обсяги споживання електричної енергії визначаються Додатком №2, що є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. п. 5.1, 5.2 Договору Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за вартістю, що визначається відповідно до механізму визначення вартості електричної енергії, наведеного у Додатку №2. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення вартості електричної енергії. На момент укладення цього договору ціна електричної енергії, без урахування тарифів на її розподіл, становить 4,403424 грн за 1 кВт з урахуванням ПДВ та тарифу на передачу ПрАТ "НЕК "Укренерго".

Сторони у п. 5.3 Договору узгодили, що сума цього договору складає 51 255 855 грн 36 коп.

Відповідно до п. 5.4 Договору ціна електричної енергії зазначається Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії, у тому числі у разі її зміни, та фіксується Сторонами в актах прийняття - передавання товарної продукції.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 5.5 Договору).

Згідно з п. 5.7 Договору оплата вартості фактично спожитих протягом розрахункового періоду обсягів електроенергії здійснюється Споживачем після закінчення відповідного розрахункового періоду шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника із спеціальним режимом використання протягом 60 банківських днів з моменту отримання виданого Постачальником рахунку, який повинен бути виданий не пізніше 15-го числа (включно) після наступного місяця за розрахунковим.

Підпунктами 6.1, 6.2 Договору передбачено, що Споживач вправі, зокрема отримувати електричну енергію на умовах, зазначених у цьому договорі (пп. 2); вимагати від Постачальника пояснень щодо отриманих рахунків і у випадку незгоди з порядком розрахунків або розрахованою сумою вимагати проведення звіряння розрахункових даних та/або оскаржувати їх в установленому цим договором та чинним законодавством порядку (пп. 8); проводити звіряння фактичних розрахунків в установленому ПРРЕЕ порядку з підписанням відповідного акта (пп. 9) та зобов`язаний, зокрема забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами договору (пп. 1).

Відповідно до п. п. 7.1, 7.2 Договору Постачальник має право, серед іншого, отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію (пп. 1); проводити разом із Споживачем звіряння фактично використаних обсягів електричної енергії з підписанням відповідного акта (пп. 5) та зобов`язаний, зокрема нараховувати і виставляти рахунки та акти прийняття-передавання товарної продукції Споживачу за поставлену електричну енергію відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРРЕЕ та цим договором.

У п. 9.1 Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.

Цей договір набирає чинності з 01.05.2023 і діє до 31.12.2023, а в частині здійснення розрахунків Споживачем за фактично спожиту електричну енергію - до повного виконання зобов`язань (п. 13.1 Договору).

До договору сторонами узгоджено додатки: №1 "Точки розподілу електричної енергії", №2 "Порядок визначення та зміни ціни постачання електричної енергії"; №3 "Договірні обсяги споживання електричної енергії"; №4 "Інформація про технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі: електрична енергія" (а. с. 16-20).

У додатку №2 "Порядок визначення та зміни ціни постачання електричної енергії" сторони домовились, що зміна цін за одиницю товару регламентується щомісячно шляхом укладення додаткових угод, підготовлених відповідно до п. 1 цього додатку. Зміна ціни на ринку "на добу наперед" підтверджується інформацією з сайту Оператора ринку; зміна тарифів на послуги з передачі електричної енергії підтверджується постановами Регулятора.

29.12.2023 сторонами договору укладено до нього додаткову угоду №4, якою домовились продовжити строк дії договору і виклали п. 13.1 договору в редакції: "Даний договір набирає чинності з дати його укладення Сторонами та діє по 29.02.2024, а в частині здійснення розрахунків Споживачем за фактично спожиту електричну енергію - до повного виконання зобов`язань" (а. с. 20 на звороті).

На запит від 17.05.2024 № 8-29/24 АТ "Хмельницькобленерго" листом від 22.05.2024 надало позивачу інформацію щодо обсягів спожитої електричної енергії споживача - комунального підприємства "Міськтепловоденергія", які були покладені на постачальника ТОВ "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія" за період з 01.01.2024 по 29.02.2024 в розрізі ЕІС-кодів, зокрема, у лютому 2024 - в обсязі 895874 кВт/год (а. с. 7-8).

Позивачем складено акт прийняття - передавання товарної продукції - електричної енергії від 29.02.2024 щодо поставки електричної енергії відповідачу в обсязі 895 874 кВт/год на суму 5 255 104 грн 14 коп. та виставлено рахунок №1957 від 29.02.2024 за лютий 2024 року на оплату спожитої електроенергії обсягом 895 874 кВт/год на загальну суму 5 255 104 грн 14 коп. (з ПДВ) (з яких 4 686 865 грн 55 коп. - вартість електричної енергії та 568 238 грн 59 коп. - тариф на послуги передачі електроенергії ПРАТ "НЕК "Укренерго"), в якому зазначено про загальне дебетове сальдо за активну електричну енергію на 29.02.2024 в сумі 13 003 981 грн 08 коп. (а. с. 6).

У підтвердження направлення вищезазначених рахунку та акту позивачем надано копію листування електронною поштою за 08.03.2024, копії списку згрупованих відправлень від 12.03.2024 з відомостями сайту АТ "Укрпошта" про отримання відправлення 21.03.2024 (а. с. 87 на звороті -89, 93).

Позивачем складено акт звірки взаємних розрахунків №82 по договору про постачання електричної енергії за період 01.03.2024 по 14.06.2024, в якому зафіксовано дебетове сальдо на 01.03.2024 -13 003 981 грн 08 коп. та на 14.06.2024 4 003 981 грн 08 коп. з відображенням оплат, здійснених відповідачем (а. с. 9).

Згідно з описом вкладення у цінний лист від 20.05.2024, накладною відділення поштового зв`язку від 20.05.2024 позивач направив відповідачу, зокрема рахунок №1957 від 29.02.2024, акт прийняття - передавання товарної продукції - електричної енергії від 29.02.2024, акт звірки взаємних розрахунків (а. с. 85 на звороті - 86).

При цьому позивачем у матеріали справи надано копію підписаного та скріпленого відтисками печаток сторін акту прийняття - передавання товарної продукції - електричної енергії від 29.02.2024 (а. с. 86 на звороті).

Відповідачем на виконання Договору від 26.04.2023 №26-04/Вт здійснювалась оплата за активну електроенергію згідно з наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями від 29.06.2023 №2088 на суму 2 164 586 грн 90 коп., від 25.07.2023 №2306 на суму 4 800 000 грн, від 30.08.2023 №2674 на суму 2 000 000 грн, від 30.08.2023 №2706 на суму 93 428 грн 03 коп., від 22.09.2023 №2913 на суму 2 000 000 грн, від 28.09.2023 №2980 на суму 2 000 000 грн, від 26.10.2023 №3245 на суму 3 361 311 грн, від 14.11.2023 №3403 на суму 3 700 000 грн, від 24.11.2023 №3546 на суму 1 600 000 грн, від 14.12.2023 №3802 на суму 3 885 969 грн, від 28.12.2023 №3970 на суму 2 500 000 грн, від 23.01.2024 №143 на суму 3 935 967 грн 57 коп., від 26.01.2024 №258 на суму 2 000 000 грн, від 22.02.2024 №559 на суму 5 000 000 грн, від 29.02.2024 №717 на суму 1 800 000 грн, від 14.03.2024 №839 на суму 2 000 000 грн, від 21.03.2024 №883 на суму 2 000 000 грн, від 28.03.2024 №1004 на суму 2 000 000 грн, від 18.04.2024 №1229 на суму 1 000 000 грн, від 23.04.2024 №1309 на суму 500 000 грн, від 28.05.2024 №1640 на суму 1 500 000 грн (а. с. 50-70).

Здійснені відповідачем у 2024 році оплати також відображені в наданих позивачем сальдових оборотах по споживачу станом на 10.07.2024 (а. с. 80).

Позивач вказуючи, що у відповідача існує заборгованість зі сплати вартості електричної енергії, поставленої за Договором в сумі 4 003 981 грн 08 коп., звернувся до суду із цим позовом. Також, позивачем нараховано та заявлено до стягнення суми інфляційних втрат та 3 % річних.

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В силу ст. 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

За змістом ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з приписами ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Статтею 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Згідно з п. п. 26, 68, 84 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" електрична енергія - це енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу; постачання електричної енергії - продаж, включаючи перепродаж, електричної енергії; споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів як, зокрема про постачання електричної енергії споживачу (ч. 1 ст. 4 зазначеного Закону).

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Для забезпечення постачання електричної енергії споживачам електропостачальники здійснюють купівлю-продаж електричної енергії за двосторонніми договорами та/або на ринку "на добу наперед", внутрішньодобовому ринку і на балансуючому ринку, а також шляхом імпорту.

Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.

Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до ст. 72 Закону України "Про ринок електричної енергії" роздрібний ринок функціонує для задоволення потреб споживачів у електричній енергії та пов`язаних з цим послуг. Учасниками роздрібного ринку електричної енергії є споживачі, електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачам. Постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за відповідним договором постачання електричної енергії споживачу, укладеним відповідно до правил роздрібного ринку. Передачу та розподіл електричної енергії, що постачається споживачам, здійснюють оператор системи передачі та оператори систем розподілу відповідно до договорів, що укладаються із споживачем та/або постачальником електричної енергії відповідно до кодексу системи передачі, кодексу систем розподілу та правил роздрібного ринку. Облік спожитої споживачем електричної енергії здійснюється постачальником послуг комерційного обліку. Відносини між учасниками роздрібного ринку регулюються правилами роздрібного ринку та договорами між його учасниками. Споживачі мають право вільно обирати електропостачальників. Постачання електричної енергії споживачам, а також надання послуг, пов`язаних з постачанням електричної енергії, здійснюються за вільними цінами, крім випадків, встановлених цим Законом.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), що регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами (п. 1.1.1).

За приписами п. 1.1.2 ПРРЕЕ, договір про постачання електричної енергії споживачу - це домовленість двох сторін (електропостачальник і споживач), що є документом певної форми, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником за вільними цінами; постачання електричної енергії - продаж електричної енергії споживачу відповідно до умов договору; розрахунковий період - період часу, зазначений у договорі, за який визначається обсяг спожитої та/або розподіленої/переданої електричної енергії, величина потужності та здійснюються відповідні розрахунки.

У п. 1.2.15 ПРРЕЕ зазначено, що на роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції (п. 3.1.8 ПРРЕЕ).

За змістом п. 3.1.9 ПРРЕЕ споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Із вище встановлених обставин справи вбачається, що у п. п. 2.5, 5.3, 2.6, 13.1 Договору сторони погодили очікуваний загальний обсяг споживання електричної енергії 11 640 000 кВт/год, суму договору 51 255 855 грн 36 коп., строк постачання електричної енергії - з дня підписання договору по 31.12.2023 (включно), дію договору до 31.12.2023.

Додатковою угодою від 29.12.2023 №4 строк дії Договору сторонами продовжено до 29.02.2024.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем на підставі договору постачання електроенергії від 26.04.2023 №26-04/Вт в лютому 2024 року поставлено відповідачу електричну енергію в обсязі 895 874 кВт/год на суму 5 255 104 грн 14 коп., про що сторонами підписано акт прийняття - передавання товарної продукції - електричної енергії від 29.02.2024 та що відображено в листі АТ "Хмельницькобленерго" від 22.05.2024 щодо обсягів спожитої відповідачем електричної енергії.

Доводи відповідача щодо невідповідності вищезазначеного акта вимогам до первинних документів, зокрема щодо відсутності підпису з боку відповідача, спростовуються змістом самого акту, засвідчена копія якого наявна у матеріалах справи. Крім того, відповідачем не спростовано споживання електричної енергії за договором в лютому 2024 року, не доведено споживання електричної енергії у вказаний період в іншому обсязі, ніж той, що зазначений в акті, а також не спростовано обсягів спожитої електричної енергії, про які позивача повідомив визначений договором оператор системи розподілу АТ "Хмельницькобленерго" у листі від 22.05.2024.

Зокрема, згідно зі ст. 74 Закону України "Про ринок електричної енергії" комерційний облік на ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог цього Закону, кодексу комерційного обліку та правил ринку. Метою організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії є надання учасникам ринку повної та достовірної інформації про обсяги виробленої, відпущеної, переданої, розподіленої, імпортованої та експортованої, а також спожитої електричної енергії у певний проміжок часу з метою її подальшого використання для здійснення розрахунків між учасниками ринку.

У п. 10 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.

Суд бере до уваги, що доказів на спростування споживання відповідачем електричної енергії в лютому 2024 року в обсязі 895 874 кВт/год, що підтверджується підписаним сторонами актом прийняття - передавання товарної продукції - електричної енергії від 29.02.2024, листом оператора системи розподілу АТ "Хмельницькобленерго" від 22.05.2024, суду не подано.

Крім того, за умовами п. 6.1 Договору відповідач вправі, зокрема вимагати від постачальника пояснень щодо отриманих рахунків і у випадку незгоди з порядком розрахунків або розрахованою сумою вимагати проведення звіряння розрахункових даних та/або оскаржувати їх в установленому цим договором та чинним законодавством порядку (пп. 8); проводити звіряння фактичних розрахунків в установленому ПРРЕЕ порядку з підписанням відповідного акта.

Однак, доказів звернення до позивача із висловленням незгоди з порядком розрахунків або розрахованою сумою, зазначеною в акті прийняття - передавання товарної продукції - електричної енергії від 29.02.2024 та відповідному рахунку на оплату, ініціювання звіряння розрахунків з метою підтвердження своїх заперечень відповідачем не надано.

Статтею 57 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що електропостачальники мають право, з-поміж іншого, на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Споживач сплачує за поставлену йому електричну енергію та надані послуги згідно з умовами договорів, укладених відповідно до правил роздрібного ринку (ст. 72 Закону України "Про ринок електричної енергії").

У п. 6.2 укладеного сторонами договору зазначено, що споживач зобов`язується, серед іншого, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами договору; відповідно до п. 7.1 договору постачальник має право, зокрема отримувати від споживача оплату за поставлену електричну енергію.

Пунктом 4.13 Правил визначено, що для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Відповідно до п. 5.4 укладеного між сторонами договору ціна електричної енергії зазначається Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії, у тому числі у разі її зміни, та фіксується Сторонами в актах прийняття - передавання товарної продукції.

Згідно з п. 4.14 Правил платіжні документи (рахунки) на оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах електропостачальника, через персональну сторінку споживача на вебсайті електропостачальника або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу. Платіжний документ (рахунок) має надаватися споживачу в терміни та спосіб, визначені відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції або умов договору. Датою отримання платіжного документа вважається: 1) дата вручення, що підтверджується підписом одержувача (споживача або його уповноваженої особи); 2) дата його отримання від кур`єра; 3) відмітка про реєстрацію вхідної кореспонденції; 4) дата його відкриття споживачем на персональній сторінці (особовому кабінеті) споживача на офіційному вебсайті електропостачальника, оператора системи, що може бути підтверджено програмною платформою, яка забезпечує роботу персональної сторінки з визначенням дати та часу його відкриття; 5) дата отримання іншими засобами комунікації (електронною поштою, факсимільним зв`язком тощо) чи в інший спосіб з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу та комерційною пропозицією та/або договором споживача на розподіл (передачу) електричної енергії; 6) третій календарний день з дати його отримання поштовим відділенням зв`язку, на території обслуговування якого розташований об`єкт споживача (у разі направлення засобами поштового зв`язку рекомендованим або цінним листом).

Позивачем виставлено рахунок №1957 від 29.02.2024 за лютий 2024 року на оплату відповідачем спожитої електроенергії обсягом 895 874 кВт/год на загальну суму 5 255 104 грн 14 коп. (з ПДВ) з відображенням загального дебетового сальдо за електричну енергію на 29.02.2024 в сумі 13 003 981 грн 08 коп., у підтвердження направлення якого відповідачу позивач посилається, зокрема на копії списку згрупованих відправлень від 12.03.2024 з відомостями сайту АТ "Укрпошта" про отримання відправлення 21.03.2024, листування електронною поштою за 08.03.2024.

Однак наданий позивачем список згрупованих відправлень від 12.03.2024 за відсутності опису вкладення до листа, що направлений відповідачу, не дає можливості встановити, яка саме кореспонденція була направлена відповідачу.

Крім того, беручи до уваги вищенаведені положення п. п. 4.13, 4.14 Правил та відсутність узгодження сторонами у договорі можливості отримання споживачем електронного платіжного документа або інших способів надання споживачу платіжного документа з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу тощо, суд критично оцінює доводи позивача про направлення відповідачу рахунку №1957 від 29.02.2024 за лютий 2024 року електронною поштою 08.03.2024 (а. с. 90).

Разом з тим, направлення відповідачу рахунку №1957 від 29.02.2024 за лютий 2024 року підтверджується описом вкладення у цінний лист від 20.05.2024 та накладною відділення поштового зв`язку від 20.05.2024, отримання вказаної кореспонденції відповідачем відбулось 22.05.2024 згідно з відомостями сайту АТ "Укрпошта" щодо відстеження поштового пересилання.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно зі строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом. Зазначені строки не можуть бути меншими за 5 днів з дня надання платіжного документа споживачу (п. 4.21 Правил).

Відповідно до п. 4.12 Правил розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

У п. 5.7 Договору сторони погодили, що оплата вартості фактично спожитих протягом розрахункового періоду обсягів електроенергії здійснюється Споживачем після закінчення відповідного розрахункового періоду шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника із спеціальним режимом використання протягом 60 банківських днів з моменту отримання виданого Постачальником рахунку, який повинен бути виданий не пізніше 15-го числа (включно) після наступного місяця за розрахунковим.

Таким чином, з огляду на підтверджені обставини отримання відповідачем рахунку позивача №1957 від 29.02.2024 на оплату спожитої у лютому 2024 року електричної енергії на суму 5 255 104 грн 14 коп. саме 22.05.2024, встановлений п. 5.7 Договору 60-денний строк (у банківських днях) закінчився 14.08.2024.

За приписами ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи слідує, що вартість отриманої електричної енергії в лютому 2024 року відповідачем оплачена частково, залишок неоплаченої заборгованості становить 4 003 981 грн 08 коп.

Доказів оплати вказаної заборгованості, як і доказів, котрі б спростовували підстави її виникнення та розмір, матеріали справи не містять.

Тому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість та задоволення позову в частині стягнення 4 003 981 грн 08 коп. заборгованості за поставлену електричну енергію.

Крім того, позивач вважаючи, що відповідачем прострочено виконання обов`язку з оплати вартості електричної енергії, спожитої у лютому 2024 року, нарахував та заявив до стягнення з відповідача 32 079 грн 90 коп. інфляційних втрат (за період з квітня по травень 2024 року) та 28 224 грн 78 коп. 3% річних (за період з 21.03.2024 по 14.06.2024).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд апеляційної інстанції погоджується із місцевим господарським судом, що позивачем не враховано обставин щодо початку та закінчення строку виконання відповідачем зобов`язання з оплати електричної енергії за лютий 2024 року, а саме, що строк оплати вартості електричної енергії, спожитої відповідачем у лютому 2024 році сплинув 14.08.2024, то нарахування інфляційних втрат і 3% річних в заявлених розмірах та за визначені позивачем періоди є необґрунтованим, відповідно, у позові в частині їх стягнення необхідно відмовити.

З огляду на вище викладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про часткове задоволення позову, а саме в частині стягнення 4 003 981 грн 08 коп. заборгованості та відмови в позові щодо стягнення 32 079 грн 90 коп. інфляційних втрат і 28 224 грн 78 коп. 3% річних.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.08.2024 у справі № 924/597/24 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міськтепловоденергія" - без задоволення.

З огляду на те, що апеляційна скарга залишається судом апеляційної інстанції без задоволення, а в ухвалі про відкриття апеляційного провадження суд на підставі ч. 5 ст. 262 ГПК України зупинив дію оскаржуваного рішення, то суд дійшов висновку про поновлення дії рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.08.2024 у справі № 924/597/24.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міськтепловоденергія" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.08.2024 у справі №924/597/24 - без змін.

2. Поновити дію рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.08.2024 у справі № 924/597/24.

3. Справу № 924/597/24 надіслати Господарському суду Хмельницької області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "14" листопада 2024 р.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Олексюк Г.Є.