УХВАЛА

12 листопада 2024 року

м. Київ

cправа № 922/749/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В.

за участю секретаря судового засідання Амірханяна Р.К.

та представників

ОГП: Керничний Н.І.,

представники інших учасників справи в судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталонтехсервіс"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.08.2020

у справі № 922/749/20

за позовом Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 2

до: 1) Харківської міської ради; 2)Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради; 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтернативні джерела"

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору, повернення майна,

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 звернувся до господарського суду з позовом до Харківської міської ради, Управління та Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтернативні джерела", в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати п.27 додатку 1 до рішення 14 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 20.09.2017 № 757/17;

- визнати незаконним та скасувати п.60 додатку 1 до рішення 14 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 20.09.2017 № 757/17;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових будівель від 29.10.2018 №5643-В-С, укладений між Управлінням та ТОВ "Альтернативні джерела", посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гавриловою С.А. і зареєстрований в реєстрі за № 1640, скасувавши його державну реєстрацію;

- зобов`язати ТОВ "Альтернативні джерела" повернути територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради нежитлові приміщення 1-го поверху №6, 7 площею 401, 5 кв.м в нежитловій будівлі літ. "А 1 -1"; 1-го поверху №9, 10 площею 16, 1 кв.м та 2-го поверху №1-:-24 площею 275, 9 кв.м в нежитловій будівлі літ. "А-2" загальною площею 628 кв.м за адресою: м. Харків, вулиця Новомосковська, 6; нежитлові приміщення 1-го поверху №8-:- 12 площею 336 кв.м в нежитловій будівлі літ. "А 1 -1"; 1-го поверху №11-:-16 площею 61, 8 кв.м в нежитловій будівлі літ. "А-2" загальною площею 463, 3 кв.м за адресою: м. Харків, вулиця Новомосковська, 6; нежитлові приміщення 1-го поверху №1-:-5 площею 357, 5 кв.м в нежитловій будівлі літ. "А 1 -1"; 1-го поверху №1-:-8 площею 189,1 кв.м в нежитловій будівлі літ. "А-2" загальною площею 546, 6 кв.м за адресою: м. Харків, вулиця Новомосковська, 6; орендовані ТОВ "Альтернативні джерела" згідно з договором оренди №6597 від 26.05.2017 та №5775 від 18.05.2015.

Прокурор вважав, що п. 27 та п.60 додатку 1 до рішення 14 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 20.09.2017 № 757/17 "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" є незаконними та підлягають скасуванню, у зв`язку з тим, що прийнято з порушенням вимог ст. 345 ЦК України, ст. 25 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст.ст. 1, 2, 4, 29 Закону України "Про приватизацію державного майна", ст.ст.11, 18-2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)". Похідними вимогами від скасування рішення ХМР є вимоги щодо визнання недійсним договору №5643-В -С від 29.10.2018 купівлі-продажу нежитлових приміщень, скасування державної реєстрацію права власності та повернення спірних приміщень громаді. Прокурор вважає, що рішення Харківської міської ради щодо надання дозволу на проведення вищевказаної приватизації шляхом викупу є незаконним через не зазначення у звіті будь-яких відомостей про те, чи проводились ремонтні роботи у вказаних нежитлових приміщеннях, в тому числі, не зазначено про невід`ємні поліпшення, що стало причиною звернення до суду з відповідним позовом.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 01.07.2020 (суддя Присяжнюк О.О.) в позові відмовлено.

За висновком суду першої інстанції, твердження прокурора про невідповідність оспорюваного акта органу місцевого самоврядування вимогам чинного законодавства, що регулює порядок здійснення приватизації є необґрунтованими, оскільки Харківська міська рада прийняла рішення про приватизацію спірного об`єкту комунальної власності територіальної громади міста Харкова шляхом викупу ТОВ "Альтернативні джерела" з дотриманням вимог чинного законодавства, зокрема ч. 1 ст. 11 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Щодо решти вимог прокурора, то судом зазначено, що прийняття органами влади протиправних рішень не може бути наслідком позбавлення майна (законних сподівань на володіння майном) добросовісного набувача такого майна, оскільки це є надмірним тягарем для нього. Оскільки за висновком суду ТОВ "Альтернативні джерела" є добросовісним набувачем права власності на вказаний об`єкт приватизації, адже ним були дотримані визначені Харківською міської радою умови та порядок приватизації; суд дійшов висновку про необхідність врахування вимог ст. 1 Першого протоколу Конвенції та висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 29.10.2019 у справі № 905/2236/18, згідно з якими самі по собі допущені органами публічної влади порушення при визначенні умов та порядку приватизації не можуть бути безумовною підставою для визнання приватизаційних договорів недійсними, повернення приватизованого майна державі в порушення права власності покупця, якщо вони не допущені внаслідок винної, протиправної поведінки самого покупця.

Східний апеляційний господарський суд не погодився з висновками місцевого суду, зазначив, що Рада як орган місцевого самоврядування мала право самостійно обирати спосіб приватизації спірних нежитлових приміщень, однак лише за умови врахування чинних законодавчих обмежень; водночас спростував висновок суду першої інстанції про вчинення орендарем усіх необхідних дій для законного набуття права власності на орендовані ним нежитлові приміщення, зазначив, що відповідачем-3 не дотримано умов та порядку приватизації, передбаченого законодавством, тому постановою від 27.08.2020 рішення місцевого суду скасував, ухвалив нове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.03.2021 закрито касаційне провадження за касаційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтернативні джерела" та Харківської міської ради на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.08.2020 у справі № 922/749/20.

На адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталонтехсервіс" (особа, яка не брала участі у справі) на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.08.2020 у справі № 922/749/20, у якій скаржник зазначає, що постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.08.2020 у справі № 922/749/20 вирішено питання про права, інтереси та (або) обов`язки ТОВ "Еталонтехсервіс" без залучення до участі у справі. Посилається на те, що визнання недійсним договору купівлі продажу між ХМР та ТОВ "Альтернативні джерела" та повернення цього нежитлових приміщень по вул. Новомосковській, 6 у власність територіальної громади спричинить дуже великі негативні наслідки не тільки для ТОВ "Альтернативні джерела", а й для ТОВ "Еталонтехсервіс", оскільки з листопада 2018 року і до січня 2021 року ТОВ "Еталонтехсервіс" здійснювало реконструкцію вказаних приміщень, вклало у цю реконструкцію 7 000 000 грн, збільшило площу вказаних приміщень та повністю правомірно очікувало на отримання у власність визначену договором про спільну діяльність частини нежитлових приміщень. Відтак намагання виправити допущену в минулому органом місцевого самоврядування «помилку» не повинно непропорційним чином втручатися у нове право та перекладати на скаржника усі негативні наслідки такої «помилки», оскільки задоволення позову causa formalis (із формальних підстав) покладатиме на нього надмірний індивідуальний тягар. Крім того, територіальна громада в наслідок виправлення такої "помилки" отримає не ту будівлю, яка вибула з її володіння, а зовсім нову, реконструйовану, із значно збільшеною ринковою вартістю та площею.

Підставами для скасування постанови суду апеляційної інстанції зазначає п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України та вказує, що судом апеляційної інстанції не було враховано висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 17.04.2019 у справі № 373/2991/14-ц, від 07.04.2020 у справі № 916/2791/13, від 29.11.2018 у справі 924/1025/14 щодо втручання у право власності в контексті порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.07.2021 відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, надано строк для подання відзивів до 16.08.2021 та зупинено касаційне провадження у справі № 922/749/20 до закінчення перегляду в касаційному порядку судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 925/1133/18.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.07.2024 поновлено провадження у справі № 922/749/20 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталонтехсервіс" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.08.2020 та призначено останню до розгляду на 01.10.2024.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.09.2024, у зв`язку з запланованою відпусткою судді-доповідача повідомлено учасників справи, що розгляд касаційної скарги, призначений на 01.10.2024, не відбудеться, і буде проходити 12.11.2024.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження, порушеного за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталонтехсервіс" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.08.2020, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 296 ГПК України, з огляду на таке.

Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталонтехсервіс" не є учасником справи № 922/749/20, проте вважає, що прийнята апеляційним господарським судом постанова стосується його прав, інтересів та обов`язків.

Право на звернення до господарського суду в установленому ГПК України порядку гарантується (ч. 1 ст. 4 ГПК України).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, одним із проявів якого є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (ч. 1 ст. 129 Конституції України).

У п. 5.21 постанови від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що тенденції нормативно-правового регулювання національної моделі касаційного оскарження свідчать про перехід на конституційному рівні до моделі обмеженої касації, що реалізується, зокрема, за допомогою введення переліку випадків, коли рішення підлягає касаційному оскарженню, а також низки процесуальних фільтрів.

За змістом ч. 1 ст. 287 ГПК України право подати касаційну скаргу на судове рішення мають учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки.

Вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на касаційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи: учасники справи; особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, незалучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Отже, оскаржуване незалученою особою судове рішення повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття судового рішення є скаржник, або якщо суд вирішив питання про обов`язки цієї особи чи про її інтереси у відповідних правовідносинах.

У разі якщо скаржник лише робить припущення, що оскаржуване рішення може вплинути на його права, інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що оскаржуваним рішенням вирішено питання про його права, інтереси та/або обов`язки, то такі посилання не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду скарги (подібний висновок викладений у п. 20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 921/730/13-г/3).

Праву особи, яка не брала участі у справі, на оскарження судового рішення, прийнятого про її права, обов`язки, свободи чи інтереси, кореспондують положення п. 8 ч. 1 ст. 310 ГПК України, за змістом яких визначено обов`язковою підставою для скасування судового рішення з направленням справи на новий розгляд прийняття судом рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі (аналогічний висновок міститься у п. 44 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2022 у справі № 32/77т).

Статтею 296 ГПК України визначено підстави для закриття касаційного провадження.

У п. 3 ч. 1 ст. 296 ГПК України встановлено, що суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після його відкриття за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Отже, суд касаційної інстанції з`ясовує чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків скаржника і у випадку встановлення вказаного - скасовує це рішення з направленням справи на новий розгляд (п. 8 ч. 1 ст. 310 ГПК України), а дійшовши висновку, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про його права і обов`язки стосовно сторін у справі судом не вирішувалися - закриває касаційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 296 ГПК України, оскільки в цьому випадку така особа не має права на касаційне оскарження рішення суду (подібний висновок міститься у п. 137 постанови Верховного Суду від 19.10.2022 у справі № 910/2653/21).

За результатами розгляду у відкритому судовому засіданні касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталонтехсервіс" Верховним Судом з`ясовано таке:

- предметом спору у справі є вимоги прокурора про визнання незаконним та скасування п.27 додатку 1 до рішення 14 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 20.09.2017 № 757/17; визнання незаконним та скасування п.60 додатку 1 до рішення 14 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 20.09.2017 № 757/17; визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 29.10.2018 №5643-В-С, укладеного між Управлінням та ТОВ "Альтернативні джерела", посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гавриловою С.А. і зареєстрований в реєстрі за № 1640, скасувавши його державну реєстрацію; зобов`язання ТОВ "Альтернативні джерела" повернути територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради нежитлові приміщення 1-го поверху №6, 7 площею 401, 5 кв.м в нежитловій будівлі літ. "А 1 -1"; 1-го поверху №9, 10 площею 16, 1 кв.м та 2-го поверху №1-:-24 площею 275, 9 кв.м в нежитловій будівлі літ. "А-2" загальною площею 628 кв.м за адресою: м. Харків, вулиця Новомосковська, 6; нежитлові приміщення 1-го поверху №8-:- 12 площею 336 кв.м в нежитловій будівлі літ. "А 1 -1"; 1-го поверху №11-:-16 площею 61, 8 кв.м в нежитловій будівлі літ. "А-2" загальною площею 463, 3 кв.м за адресою: м. Харків, вулиця Новомосковська, 6; нежитлові приміщення 1-го поверху №1-:-5 площею 357, 5 кв.м в нежитловій будівлі літ. "А 1 -1"; 1-го поверху №1-:-8 площею 189,1 кв.м в нежитловій будівлі літ. "А-2" загальною площею 546, 6 кв.м за адресою: м. Харків, вулиця Новомосковська, 6; орендовані ТОВ "Альтернативні джерела" згідно з договором оренди №6597 від 26.05.2017 та №5775 від 18.05.2015;

- задовольняючи позовні вимоги суд апеляційної інстанції виходив з того, що Рада як орган місцевого самоврядування мала право самостійно обирати спосіб приватизації спірних нежитлових приміщень, однак лише за умови врахування чинних законодавчих обмежень;

- Верховний Суд в ухвалі від 31.03.2021 у цій справі зазначив, що зважаючи на положення законодавства, зокрема, ст.ст. 51, 16-2 Закону України "Про приватизацію державного майна", ст.ст. 3, 8, 11, 10, 18-2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" (чинних на час виникнення спірних правовідносин), орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про продаж об`єктів нерухомого майна, що перебувають у власності територіальної громади, а уповноважений нею орган приватизації має право укласти відповідний договір купівлі-продажу. При цьому такий продаж має бути проведений шляхом аукціону або за конкурсом; у виняткових випадках такий продаж може бути проведений шляхом викупу, а саме у цьому випадку продаж шляхом викупу орендарем об`єкта, який перебуває у нього в оренді, якщо орендар за згодою орендодавця за рахунок власних коштів здійснив поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менше 25 % ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду, визначеної суб`єктом оціночної діяльності, - суб`єктом господарювання для цілей оренди майна;

- відповідачем 3 не надано доказів, що він відповідає вимогам які ставляться до орендаря спірного приміщення, яке перебуває у нього в оренді, та забезпечує йому право на приватизацію цього об?єкта, шляхом викупу, відповідно вимог Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)";

- у цій справі судами попередніх інстанцій встановлено, що орендар звернувся з листами від 01.09.2017 та від 04.09.2017 Управління за дозволом на приватизацію орендованих за договорами оренди приміщень. На підставі вказаної заяви Рішенням 14 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 20.09.2017 № 757/17 (п. 27 та п.60 додатку 1) міська рада дозволила приватизувати вказані об`єкти нерухомого майна шляхом викупу. Після цього 29.10.2018 між ТОВ "Альтернативні джерела" та Управлінням укладено договір купівлі-продажу №5643- В-С, відповідно до якого ТОВ "Альтернативні джерела" приватизувало нежитлові приміщення загальною площею 1637, 9 кв.м, які перебували у нього в оренді за відповідним договором. При цьому доказів проведення невід?ємних поліпшень орендованого майна за час його оренди чи під час процедури приватизації, орендарем не надано та судами під час розгляду справи не встановлено;

- покупець, звертаючись до органів місцевого самоврядування про приватизацію орендованого нежитлового приміщення, та достовірно знаючи, що поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менш як 25% ринкової вартості майна, ним здійснені не були та жодні дії, які б свідчили про намір здійснити такі поліпшення, ним не вчинялись, усвідомлював що його звернення є протиправним оскільки суперечить п. 1 ч. 1 ст. 18-2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин);

- судом зазначено, що у даній справі апеляційним судом встановлено обставини порушення органами місцевого самоврядування умов та порядку приватизації та водночас виявлено наявність протиправної поведінки самого покупця, який за відсутності у нього законодавчо встановлених підстав для приватизації майна шляхом викупу у зв?язку з нездійсненням ним поліпшень майна, яке неможливо відокремити від відповідного об?єкта без завдання йому шкоди, звернувся до органів місцевого самоврядування з такою заявою, що свідчить про недобросовісність дій орендаря. Отже, позбавлення такої особи майна не суперечитиме принципам, встановленим статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки такі наслідки обумовлені протиправною поведінкою самого набувача майна. Повернення у власність територіальної громади майна (приміщення), незаконно відчуженого (шляхом викупу) фізичній особі органом місцевого самоврядування переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів у тому, щоби таке відчуження відбувалося у передбачений чинним законодавством спосіб та сприяло досягненню максимального економічного ефекту від продажу об?єкта комунальної власності. У даному випадку позбавлення відповідача 3 майна не порушуватиме принцип пропорційності втручання у право власності, оскільки викуп орендованого майна відповідачем 3 здійснено з порушенням вимог чинного законодавства, а саме п. 1 ч. 1 ст. 18-2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", внаслідок недобросовісних дій самого відповідача-3.

Верховний Суд зауважує, що особа, яка звертається з касаційною скаргою в порядку ч. 4 ст. 287 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в касаційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Доведення цих обставин покладено на скаржника, що також випливає із загального правила, встановленого ст. 74 ГПК України.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення наявні висновки суду про права та обов`язки цієї особи або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та обов`язки цієї особи. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не приймається до уваги.

В свою чергу у справі № 922/749/20 судом апеляційної інстанції не вирішувалося питання про права та обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталонтехсервіс". У постанові суду апеляційної інстанції відсутні будь-які висновки щодо прав або обов`язків скаржника, а міститься виключно висновок про невідповідність законодавству оскаржених рішень Ради та договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Крім цього, судом апеляційної інстанції задоволено позов з урахуванням того, що орендар звернувся з листами від 01.09.2017 та від 04.09.2017 до Управління за дозволом на приватизацію орендованих за договорами оренди приміщень. На підставі вказаної заяви Рішенням 14 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 20.09.2017 № 757/17 (п. 27 та п.60 додатку 1) міська рада дозволила приватизувати вказані об`єкти нерухомого майна шляхом викупу. Після цього 29.10.2018 між ТОВ "Альтернативні джерела" та Управлінням укладено договір купівлі-продажу №5643- В-С, відповідно до якого ТОВ "Альтернативні джерела" приватизувало нежитлові приміщення загальною площею 1637, 9 кв.м, які перебували у нього в оренді за відповідним договором. При цьому доказів проведення невід?ємних поліпшень орендованого майна за час його оренди чи під час процедури приватизації, орендарем не надано та судами під час розгляду справи не встановлено. При цьому покупець, звертаючись до органів місцевого самоврядування про приватизацію орендованого нежитлового приміщення, та достовірно знаючи, що поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менш як 25% ринкової вартості майна, ним здійснені не були та жодні дії, які б свідчили про намір здійснити такі поліпшення, ним не вчинялись, усвідомлював що його звернення є протиправним оскільки суперечить п. 1 ч. 1 ст. 18-2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

В свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Еталонтехсервіс" у касаційній скарзі посилається на те, що з грудня 2018 року по січень 2021 року ТОВ "ЕТАЛОНТЕХСЕРВІС" виконало роботи по реконструкції - нежитлових приміщення 1-го (першого) поверху № 6,7 площею 401,5 кв.м. в нежитловій будівлі літ «А'-l»; 1-го (першого) поверху № 11-:-16 площею 61,8 кв.м. в нежитловій будівлі літ. «А-2» загальною площею 463,3 кв.м. за адресою: м.Харків, вулиця Новомосковська, 6 (шість); нежитлового приміщення першого поверху № 8-:-12 нежитлової будівлі літ. «А'-l» площею 336,0 кв.м., першого поверху № 9, 10 площею 16,1 кв.м. та другого поверху № 1-:-24 площею 275,9 кв.м. нежитлової будівлі літ. «А-2», загальною площею 628,0 кв.м. за адресою: місто Харків, вулиця Новомосковська, 6 (шість); нежитлового приміщення першого поверху № 1-:-5 в літ. «А'-l» площею 357,5 кв.м., першого поверху № 1-:-8 в літ. «А-2» площею 189,1 кв.м., загальною площею 546,6 кв.м. за адресою: місто Харків, вулиця Новомосковська, 6 (шість) на підставі договору про спільну діяльність, укладеного 01.11.2018, тобто вже після прийняття рішення Радою про продаж відповідного майна в порядку приватизації.

Відтак, оскільки ТОВ "Еталонтехсервіс" не є учасником цієї справи, не є стороною у спірних правовідносинах згідно з оспорюваними рішеннями ради та договором купівлі-продажу майна, оскаржуваною постановою суду апеляційної інстанції не вирішувалися питання про права, інтереси і обов`язки скаржника і спір у цій справі не було розглянуто і вирішено щодо правовідносин, учасником яких є скаржник, а доводи ТОВ "Еталонтехсервіс" про зворотнє зводяться до бажання повторного перегляду справи, що суперечить принципу «res judicata», то касаційне провадження, порушене за касаційною скаргою на постанову суду апеляційної інстанції від 27.08.2020, підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 296 ГПК України.

Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження відповідно до приписів ст. 296 ГПК України, судові витрати за розгляд касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 287, 296 ГПК України, Суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталонтехсервіс" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.08.2020 у справі № 922/749/20 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Волковицька Н.О.

Случ О.В.