ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2024 р. Справа№ 910/19775/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Доманської М.Л.

за участю секретаря судового засідання Дюкарєвої І.М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів"

на додаткове рішення Господарського суду м. Києва від 17.07.2024

у справі №910/19775/23 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів»

до Дочірнього підприємства "Поліграфічний комбінат "Зоря"

про захист порушених прав інтелектуальної власності

та за зустрічним позовом Дочірнього підприємства "Поліграфічний комбінат "Зоря"

до Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Дочірнього підприємства "Поліграфічний комбінат "Зоря"

1. Національної поліції України

2. Міністерства внутрішніх справ України

про визнання недійсним свідоцтва та визнання відсутнім авторських майнових прав на твір

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 11.11.2024

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.06.2024 року у справі №910/19775/23 у задоволенні первісних позовних вимог Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» до Дочірнього підприємства «Поліграфічний комбінат «Зоря» про захист порушених прав інтелектуальної власності - відмовлено повністю. Зустрічні позовні вимоги Дочірнього підприємства «Поліграфічний комбінат «Зоря» до Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» про визнання недійсним свідоцтва та визнання відсутнім авторських майнових прав на твір - задоволено повністю. Визнано недійсним свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір НОМЕР_2 від 01.03.2021 «Графічне зображення «Дизайн бланка «Службове посвідчення Національної поліції України» (2 варіанти)», авторські майнові права на який належать Державному підприємству «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів». Визнано відсутніми у Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» авторські майнові права на твір «Графічне зображення «Дизайн бланка «Службове посвідчення Національної поліції України» (2 варіанти).

Додатковим рішенням Господарського суду м. Києва від 17.07.2024 стягнуто з Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 38-44, ) на користь Дочірнього підприємства "Поліграфічний комбінат "Зоря" (04082, м. Київ, вул. Лугова, 1-А, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн 00 коп.

Ключовим мотивом рішення є:

- врахувавши складність розглянутої за участі представника позивача заяви про розстрочку виконання судового рішення, зважаючи на обсяг наданих адвокатських послуг, на переконання суду, співмірною є компенсація витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 50 000,00 грн, розмір якої є доведеним та обґрунтованим.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Державне підприємство "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 17.07.2024 року у справі №910/19775/23 скасувати.

Ключовим аргументом скарги є:

- оскільки умовами Договору про надання правової допомоги від 05.01.2024 № 05-01/2024 (між ПК «Зоря» та АО «Гестор Інтер») встановлено порядок оплати юридичних послуг, а саме - "після підписання Акта приймання-передачі юридичних послуг", але при цьому відповідачем здійснено оплату за надані юридичні послуги до 19.06.2024, тобто до моменту підписання Акта приймання-передачі від 19.06.2024, тому, на думку позивача, така оплата не є належним доказом понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню в цій справі.

Від Дочірнього підприємства "Поліграфічний комбінат "Зоря" надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ключовим аргументом відзиву є:

- згідно із ч. 8 ст. 129 та п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України стороні підлягає відшкодуванню розмір судових витрат, які сторона вже сплатила або має сплатити в майбутньому у зв`язку з розглядом справи. Таким чином, норми ГПК України не вимагають обов`язкового надання суду доказів фактичної сплати судових витрат, в т.ч. витрат на професійну правничу допомогу. ГПК України вимагає лише надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Тому не має жодного процесуального значення факт оплати чи неоплати отриманої відповідачем професійної правничої допомоги (а відтак момент здійснення відповідачем оплати - чи-то до моменту підписання акта приймання-передачі, чи-то після цього - не має суттєвого значення для вирішення питання відшкодування таких витрат).

Від Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" надійшла відповідь на відзив.

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді, для розгляду справи №910/19775/23 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Поліщук В.Ю., Остапенко О.М. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019 й може розглядати справи про банкрутство та справи у спорах, які пов`язані з процедурою банкрутства, справи у спорах щодо захисту прав на об`єкти інтелектуальної власності.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/19775/23, відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

На виконання ухвали від 18.07.2024 з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/19775/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2024 року у справі №910/19775/23, розгляд справи призначено на 14.10.2024.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 08.10.2024 суддю Поліщука В.Ю. було звільнено з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку, у зв`язку з чим було проведено повторний автоматизований розподіл справи № 910/19775/23.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи, для розгляду справи сформовано колегію у складі головуючого судді: Полякова Б.М. суддів: Остапенко О.М., Отрюха Б.В. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019 й може розглядати справи про банкрутство та справи у спорах, які пов`язані з процедурою банкрутства, справи у спорах щодо захисту прав на об`єкти інтелектуальної власності.

В судовому засіданні 14.10.2024 колегія суддів, порадившись на місці, вирішила оголосити перерву в розгляді справи до 04.11.2024.

В судовому засіданні 04.11.2024 колегія суддів, порадившись на місці, вирішила оголосити перерву в розгляді справи до 11.11.2024.

Розпорядженням керівника апарату від 11.11.2024 у зв`язку з перебуванням судді Остапенка О.М., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи №910/19775/23 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Отрюх Б.В., Доманська М.Л. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019 й може розглядати справи про банкрутство та справи у спорах, які пов`язані з процедурою банкрутства, справи у спорах щодо захисту прав на об`єкти інтелектуальної власності.

В силу положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.06.2024 у задоволенні первісних позовних вимог Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» до Дочірнього підприємства «Поліграфічний комбінат «Зоря» про захист порушених прав інтелектуальної власності - відмовлено повністю; зустрічні позовні вимоги Дочірнього підприємства «Поліграфічний комбінат «Зоря» до Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» про визнання недійсним свідоцтва та визнання відсутнім авторських майнових прав на твір - задоволено повністю; визнано недійсним свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір №102874 від 01.03.2021 «Графічне зображення «Дизайн бланка «Службове посвідчення Національної поліції України» (2 варіанти)», авторські майнові права на який належать Державному підприємству «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» (ідентифікаційний код: 16286441); визнано відсутніми у Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» (ідентифікаційний код: 16286441) авторські майнові права на твір «Графічне зображення «Дизайн бланка «Службове посвідчення Національної поліції України» (2 варіанти); стягнуто з Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 38-44; ідентифікаційний код: 16286441) на користь Дочірнього підприємства «Поліграфічний комбінат «Зоря» (04082, м. Київ, вул. Лугова, 1-А; ідентифікаційний код: 32068913) судовий збір у розмірі 4844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн. 80 коп.

Від представника Дочірнього підприємства "Поліграфічний комбінат "Зоря" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу та проведення експертизи.

Місцевий суд стягуючи з ДП "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" на користь ДП "Поліграфічний комбінат "Зоря" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000 грн, виходив з того, що компенсація витрат позивача на професійну правничу допомогу є доведеною та обґрунтованою.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 цього Кодексу зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

З урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.11.2018 по справі №910/23210/17 та від 24.01.2019 у справі №910/15944/17.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивач долучив до матеріалів справи: копії договорів про надання правової допомоги від 05.01.2024 №05-01/2024, від 09.01.2024 №03/2024, копії рахунків на оплату та платіжних інструкцій, копію акту виконаних робіт з надання послуг від 07.02.2024, копію рахунку, копію платіжної інструкції, копію акту приймання-передачі наданих юридичних послуг з детальним описом наданих послуг професійної правничої (правової) допомоги.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18, від 08.04.2020 у справі №922/2685/19, від 30.11.2020 у справі №922/2869/19.

З огляду на викладене, враховуючи складність розглянутої за участі представника позивача заяви про розстрочку виконання судового рішення, зважаючи на обсяг наданих адвокатських послуг, місцевий суд прийшов до правильного висновку, що співмірною є компенсація витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 50 000,00 грн, розмір якої є доведеним та обґрунтованим.

В апеляційній скарзі (сторінки 3-5) позивач вважає, що оскільки умовами Договору про надання правової допомоги від 05.01.2024 № 05-01/2024 (між ПК «Зоря» та АО «Гестор Інтер») встановлено порядок оплати юридичних послуг, а саме - "після підписання Акта приймання-передачі юридичних послуг", але при цьому відповідачем здійснено оплату за надані юридичні послуги до 19.06.2024, тобто до моменту підписання Акта приймання-передачі від 19.06.2024, тому, на думку позивача, така оплата не є належним доказом понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню в цій справі.

Колегія суддів не погоджується із такими доводами позивача та, оскільки згідно із ч. 8 ст. 129 та п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України стороні підлягає відшкодуванню розмір судових витрат, які сторона вже сплатила або має сплатити в майбутньому у зв`язку з розглядом справи.

Таким чином, норми ГПК України не вимагають обов`язкового надання суду доказів фактичної сплати судових витрат, в т.ч. витрат на професійну правничу допомогу. ГПК України вимагає лише надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Крім того, відносини щодо надання правової допомоги є договірними, а порядок і строк оплати визначається виключно сторонами в договорі. Дії однієї із сторін договору - замовника (клієнта) по внесенню оплати до настання строку платежу та відсутність заперечень з боку виконавця (адвокатського об`єднання) свідчить, що сторони таким чином змінили порядок і строк оплати, яка за результатами надання юридичних послуг була зарахована в їх оплату. При цьому, зміна порядку і строку оплати (як в односторонньому, так й двосторонньому порядку) не робить факт попередньої оплати недійсним і не спростовує факт виконання сторонами договору.

Тобто, як замовник (клієнт), так й виконавець (адвокатське об`єднання) своє зобов`язання за вказаним Договором виконали повністю, що підтверджується як Актом приймання-передачі юридичних послуг від 19.06.2024, так й документами про оплату. Такі документи є належними, допустимими і достатніми для висновку про необхідність відшкодування вартості понесених відповідачем витрат на правову допомогу у зв`язку із розглядом цієї справи в суді.

А відтак доводи апеляційної скарги в цій частині не ґрунтуються на приписах ГПК України та є необґрунтованими.

Щодо доводів апеляційної скарги про ненадання відповідачем суду "Звіту/Додаткової угоди", то в цій частині доводи позивача також є необґрунтованими, оскільки норми ГПК України не передбачають конкретного переліку документів на підтвердження факту надання професійної правничої допомоги - юридичних послуг, їх виду і обсягу.

У зв`язку з цим надані відповідачем суду документи - "договір", "акт приймання- передачі" і "детальний опис наданих послуг" - за своїм змістом із достатньою повнотою підтверджують вид, обсяг та необхідність надання відповідачу конкретних юридичних послуг, спрямованих на захист його прав та інтересів у зв`язку із вказаною справою.

Наданий суду документ - "детальний опис наданих послуг" - за своїм змістом й є звітом, що й вимагають приписи ч. 3 ст. 126 ГПК України.

Таким чином, надані відповідачем суду письмові докази в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України є належними, допустимими і достатніми, щоб зробити однозначний висновок про обсяг наданих юридичних послуг та їх вартість, що підлягає сплаті відповідачем на користь адвокатського об`єднання за надані послуги професійної правничої допомоги, пов`язаної із цією справою.

Отже, понесені відповідачем витрати на правову допомогу повністю відповідають вимогам п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 129 та ч.ч. 2, 4 ст. 126 ГПК України.

Суд першої інстанції врахував критерій розумності і у зв`язку з цим зменшив суму відшкодування витрат на професійну правничу допомогу до 50 000 грн. Адже надані відповідачу юридичні послуги були реальними і необхідними для представництва відповідача в суді і захисту його прав та інтересів.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення першої інстанції - без змін як такого, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У зв`язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні апеляційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення, на скаржника покладаються витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 253-255, 269, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" на додаткове рішення Господарського суду м. Києва від 17.07.2024 у справі №910/19775/23 залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду м. Києва від 17.07.2024 у справі №910/19775/23 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу № 910/19775/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України.

Повний текст складено 13.11.2024.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді Б.В. Отрюх

М.Л. Доманська