ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

11 листопада 2024 року Справа № 915/770/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Адаховської В.С.,

розглянувши заяву: Акціонерного товариства "ОТП" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43, ідентифікаційний код 21685166) про визнання грошових вимог у справі про неплатоспроможність

боржника: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

керуючий реструктуризацією: арбітражний керуючий Мотальова-Кравець Валерія Юріївна (свідоцтво №1907 від 25.04.2019, адреса офісу: м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 57, оф. 10, адреса ел. пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

У с т а н о в и в:

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19.09.2024 відкрито провадження у справі № 915/770/24 про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_1 , цією ж ухвалою, зокрема, введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, керуючим реструктуризацією призначено арбітражного керуючого Мотальову-Кравець Валерію Юріївну.

На офіційному вебпорталі судової влади України 20.09.2024 оприлюднено оголошення № 74111 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність для заявлення кредиторами грошових вимог до боржника.

На адресу Господарського суду Миколаївської області від Акціонерного товариства "ОТП Банк" надійшла заява № б/н та без дати (вх. № 13387/24 від 01.11.2024) з вимогами до боржника, у якій заявник просить суд визнати його грошові вимоги до боржника в сумі 39340,00 грн.

Дослідивши матеріали заяви, судом встановлено наступне.

Частиною 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

З 21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства (далі КУзПБ).

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ з дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУзПБ, подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 КУзПБ, заява кредитора має містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; найменування боржника, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); ім`я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи, або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені); виклад обставин, які підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування; відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог; перелік документів, які додаються до заяви.

До заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

Заява підписується кредитором або його уповноваженим представником.

Згідно з частиною 1 статті 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги викладене, подана заява не містить виклад обставин, які підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування.

До заяви не додано доказів надсилання копії заяви боржнику і керуючому реструктуризацією, а лише фіскальні чеки від 24.10.2024, які не є належними доказами направлення боржнику і керуючому реструктуризацією копії заяви та доданих до неї документів в розумінні вищенаведених положень ГПК України з огляду на відсутність опису вкладення. Фіскальні чеки не підтверджують, які саме додатки були надіслані боржнику і керуючому реструктуризацією.

Крім того, до заяви не додано документів, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

Так, до заяви кредитора додано незасвідчену копію розрахунку заборгованості за кредитним договором № від 27.04.2019, що не відповідає вказаному в додатку до цієї заяви. Також до заяви кредитора додана копія кредитного договору № від 27.04.2019, яка незасвідчена належним чином.

У відповідності до ч. 2, 5 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Копії письмових доказів, які подаються до суду, оформлюються відповідно до вимог п.5.26 "Національного стандарту України. Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163:2020", затвердженого наказом Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" від 01.07.2020 за №144. Відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів "Згідно з оригіналом", найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

До того ж, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 162 ГПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 164 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Відповідно до частин 1, 3 статті 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (частина 4 статті 56 ГПК України).

Згідно із частиною 1 статті 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Отже, представництво інтересів кредитора у цій справі може здійснювати адвокат як представник або керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) в порядку самопредставництва.

Так з урахуванням положень статті 56 ГПК України для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.

Судом встановлено, що подана до Господарського суду Миколаївської області заява (вх. № 13387/24 від 01.11.2024) Акціонерного товариства "ОТП Банк" з вимогами до боржника підписана представником Акціонерного товариства "ОТП Банк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Парус Фінанс" Паладич Аліною Олександрівною.

На підтвердження повноважень Паладич А.О. на підписання вказаної заяви від імені Акціонерного товариства "ОТП Банк", до заяви додано копію довіреності від 25.12.2023. Проте така довіреність не містить відомостей, що зазначена особа має статус адвоката; відсутні відповідні докази і в матеріалах справи.

Водночас до матеріалів справи не долучено документів, які б підтверджували повноваження представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Парус Фінанс" Паладич А.О. представляти Акціонерне товариство "ОТП Банк" в порядку самопредставництва у розумінні частини 4 статті 56 ГПК України.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 08.06.2022 у справі № 303/4297/20 дійшла висновку, що з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності). Зокрема такий висновок наведений у постановах Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 911/933/19, від 28 квітня 2020 року у справі №910/10553/18, від 09 червня 2020 року у справі № 904/92/20, від 17 вересня 2020 року у справі № 910/3850/19, від 08 грудня 2020 року у справі № 905/2488/15.

Також подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08 листопада 2022 року в справі №916/3626/20.

Зважаючи на викладене, суд доходить висновку, що надані заявником документи не підтверджують повноважень представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Парус Фінанс" Паладич А.О. на самопредставництво Акціонерного товариства "ОТП Банк", як і відсутні докази на підтвердження наявності у останньої повноважень представляти заявника як адвокат.

Згідно ч. 1 ст. 46 КУзПБ господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу. У разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог цього Кодексу, господарський суд постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. В ухвалі про залишення заяви без руху суд повідомляє заявнику про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов`язаний їх усунути, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Враховуючи наявність недоліків заяви про визнання грошових вимог, суд повідомляє про них заявника та встановлює йому 5-денний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 КУзПБ, якщо конкурсний кредитор усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду. В іншому разі господарський суд постановляє ухвалу про повернення заяви.

Керуючись ст. 45, 46 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України суд

У Х В А Л И В:

1. Залишити без руху заяву Акціонерного товариства "ОТП Банк" з вимогами до боржника (вх. № 13387/24 від 01.11.2024).

2. Заявнику усунути встановлені при поданні заяви недоліки у 5-денний строк з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху шляхом подання до господарського суду письмової заяви про усунення недоліків з дотриманням вимог, передбачених ст. 170 Господарського процесуального кодексу України.

3. Роз`яснити заявнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, заява у відповідності до приписів ч. 2 ст. 46 Кодексу України з процедур банкрутства повертається заявнику.

4. Копію ухвали суду направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає оскарженню.

Суддя В.С. Адаховська