РІШЕННЯ

11 листопада 2024 року м. Чернігівсправа № 927/841/24
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Фесюри М.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України,

, вул. Шота Руставелі, 9А, м. Київ, 01601, в особі Філії Корюківське лісове господарство, , вул. Індустріальна, 40, м. Корюківка, Чернігівська область, 15300,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю В.У.Д.І.Н.Д.У.С.Т.Р.І,

2, вул. Дудка, 60, м. Корюківка, Чернігівська область, 15300,

про стягнення 298 778,66 грн

без повідомлення (виклику) сторін

Обставини справи:

04.09.24, до Господарського суду Чернігівської області від Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України в особі Філії Корюківське лісове господарство надійшла позовна заява про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю В.У.Д.І.Н.Д.У.С.Т.Р.І 298 778,66 грн заборгованості, з яких 216 600,65 грн основного боргу, 14737,37 грн інфляційних втрат, 6146,58 грн трьох відсотків річних та 61294,06 грн пені. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов укладених між сторонами Договорів купівлі-продажу необробленої деревини №UUB-7199-1 від 18.08.23 та №UUB-6813-1 від 31.07.23 в частині оплати товару.

Також позивачем заявлено до стягнення 4481,68 грн витрат зі сплати судового збору та 18 400,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.24 справу №927/841/24 передано на розгляд судді Фесюрі М.В.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 09.09.24 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено учасникам справи процесуальні строки. Також пунктом 8 ухвали від 09.09.24 суд звернув увагу відповідача на обов`язок зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 ГПК України та повідомити, що у разі звернення до суду особою, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не виконала свого обов`язку, документи такої особи будуть залишатися судом без руху, або повертатися, залежно від виду процесуального документа.

Частиною 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала суду від 09.09.24 направлена позивачу до його електронного кабінету в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" та згідно довідкою про доставку електронного листа, роздрукованою з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", доставлена до електронного кабінету позивача 09.09.24 18:36.

Ухвала про відкриття провадження в справі направлена відповідачу засобами поштового зв`язку за адресою його державної реєстрації згідно з відомостями з ЄДРПОУ, а саме: вул. Дудка, 60, м. Корюківка, Чернігівська область, 15300, проте під час доставки адресату не вручена та повернута за зворотною адресою з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (поштове відправлення 471).

В силу статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" відомості, внесені до Єдиного державного реєстру, вважаються достовірними.

Відповідно до частини 5 статті 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження в справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, у разі якщо ухвала про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлені судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернутий підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення в справі (близький за змістом висновок викладений в постановах Верховного Суду від 12.04.2021 у справі № 910/8197/19, від 09.12.2021 у справі № 911/3113/20).

З наведеного слідує, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження в справі №927/841/24, проте правом на подання відзиву на позов в установлений строк не скористався, проти заявлених вимог не заперечив.

За частиною 2 статті 178 ГПК України в разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін (статті 13, 14 ГПК України).

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 248 ГПК України суд розглядає справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження в справі.

Суд також врахував, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Суд констатує, що сторонами не заявлені клопотання щодо розгляду даної справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи, в порядку визначеному статтею 252 ГПК України. Право сторін на подачу до суду клопотань наведеного змісту роз`яснене при відкритті провадження в справі в ухвалі суду від 04.12.2023.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

31 липня 2023 року Державне спеціалізоване господарське підприємство Ліси України в особі Філії Корюківське лісове господарство (Продавець, позивач) та Товариство з обмеженою відповідальністю В.У.Д.І.Н.Д.У.С.Т.Р.І (Покупець, відповідач) уклали договір купівлі-продажу необробленої деревини №UUB-6813-1 (надалі Договір 6813), відповідно до предмету якого за результатами аукціону продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти необроблену деревину (товар), що реалізована під час аукціону (аукціонів), яка відповідає умовам цього договору, за номерами лотів відповідно до п.1.1. цього договору, а покупець зобов`язується сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в розділі 4 цього Договору.

Вказаний договір укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем та скріплений електронно-цифровими підписами сторін.

Продавець продає, а покупець купує товар для власної переробки (п.1.2.).

Право власності на товар переходить до покупця з моменту виконання умов поставки відповідно до цього договору (пункт 1.4. Договору 6813).

Термін поставки згідно з цим договором: до 30 вересня 2023р. (п.3.1.).

Поставка товару за даним договором здійснюється окремими частинами (партіями товару) згідно з графіком поставки за формою, наведеною у додатку №1, який є невід`ємною частиною даного договору, на умовах FCA (нижній/проміжний склад продавця)/EXW (верхній склад продавця).

Сторони договору зобов`язані узгодити та підписати Графік поставки за формою, наведеною у додатку №1, в строк не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з дня підписання цього договору. Екземпляр підписаного сторонами графіку поставки, що призначений для Біржі, направляється покупцем на електронну адресу біржі не пізніше 3 (трьох) робочих днів з моменту їх укладання (3.2.).

Згідно з умовами пункту 4.1. договору загальна вартість товару, що є предметом цього договору, встановлена в гривні відповідно до умов біржового (аукціонного) свідоцтва №6813/310723/44872702/1 від 31.07.23 про результати аукціону та складає 1113300,00 грн, з ПДВ. Зміна вартості товару не допускається, окрім випадків, коли сторони погодили зміну умов поставки товару відповідно до п.3.3. цього договору (п.4.1.).

Покупець здійснює оплату (передоплата 100% вартості) кожної партії товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця в сумі, що зазначається в рахунку (рахунках) протягом 5 (п`яти) робочих днів після отримання рахунку (рахунків) з урахуванням умов, визначених пунтком 4.2. Договору, якщо інше не обумовлено сторонами згідно з пунктом 4.6. Договору (п.4.4.).

Сторони можуть домовитись про оплату партії товару після поставки, але в строк не більше 10 (десяти) робочих днів з моменту поставки відповідної партії товару, про що сторонами укладається додаткова угода до цього договору (п.4.6.).

Позивач вказує, що свої зобов`язання стосовно поставки на адресу покупця товару зазначеного у договорі 6813 позивач виконав у повному обсязі. Загальна вартість поставленого товару за Договором 6813 склала 1163237,77 грн, що підтверджується товарно-транспортними накладними серії ЮСБ:

№600685 від 01.08.2023 на суму 41023 грн з ПДВ;

№600727 від 11.08.2023 на суму 43078,28 грн з ПДВ;

№600728 від 11.08.2023 на суму 43505,94 грн з ПДВ;

№600729 від 11.08.2023 на суму 43629,02 грн з ПДВ;

№600730 від 11.08.2023 на суму 44493,35 грн з ПДВ;

№600745 від 15.08.2023 на суму 40685,69 грн з ПДВ;

№770465 від 16.08.2023 на суму 39361,25 грн з ПДВ;

№770466 від 16.08.2023 на суму 26822,44 грн з ПДВ;

№770473 від 17.08.2023 на суму 21592,07 грн з ПДВ;

№770474 від 17.08.2023 на суму 39631,32 грн з ПДВ;

№661026 від 18.08.2023 на суму 40727,83 грн з ПДВ;

№770475 від 18.08.2023 на суму 41753,82 грн з ПДВ;

№770476 від 18.08.2023 на суму 40572,30 грн з ПДВ;

№770477 від 18.08.2023 на суму 40335,85 грн з ПДВ;

№600751 від 21.08.2023 на суму 33760,81 грн з ПДВ;

№600759 від 22.08.2023 на суму 42098,56 грн з ПДВ;

№600767 від 22.08.2023 на суму 63496,99 грн з ПДВ;

№600775 від 23.08.2023 на суму 43299,10 грн з ПДВ;

№600781 від 23.08.2023 на суму 47744,36 грн з ПДВ;

№600789 від 24.08.2023 на суму 58016,96 грн з ПДВ;

№600793 від 24.08.2023 на суму 41463,04 грн з ПДВ;

№600794 від 24.08.2023 на суму 46369,01 грн з ПДВ;

№770489 від 28.08.2023 на суму 41181,11 грн з ПДВ;

№770490 від 28.08.2023 на суму 42555,43 грн з ПДВ;

№770492 від 28.08.2023 на суму 40572,86 грн з ПДВ;

№770500 від 30.08.2023 на суму 34978,00 грн з ПДВ;

№770501 від 30.08.2023 на суму 40656,04 грн з ПДВ;

№770502 від 30.08.2023на суму 39833,34 грн з ПДВ.

Позивач вказує, що відповідачем за Договором №UUB-6813-1 було частково оплачено за поставлений товар в сумі 269 097,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями: -№03/08/202322839 від 03.08.23 на суму 47315,25 грн з призначенням платежу як частина гарантійного внеску в рахунок оплати за майно по дог.№ UUB-6813-1 від 31.07.23;

-№260_00000/21f71bde-947a-4596-8625-68ae485c781d від 23.08.23 на суму 200 000 грн з призначенням платежу за лісоматеріали круглі соснові згідно акту звірки від 22.08.23;

-№266-00000/f28ccdd0-aabb-4580-8d2e-bacebba4437b від 30.08.23 на суму 200 000 грн з призначенням платежу за лісоматеріали круглі соснові згідно акту звірки від 30.08.23;

-№274-00000/745с38b8-56b4-4bd0-b7aa-563cbf11f435 від 01.09.23 на суму 83000,00 грн з призначенням платежу за лісоматеріали круглі соснові згідно акту звірки від 30.08.23;

-№295-00000/9с9df701-1ced-4540-a4a5-c660b2c31d92 від 13.09.23 на суму 100 000 грн з призначенням платежу за лісоматеріали круглі соснові згідно акту звірки від 10.09.23;

-№302-00000/619ф852ф-267d-42fd-9016-d0bdd2af09b2 від 19.09.23 на суму 80000 грн з призначенням платежу за лісоматеріали круглі соснові згідно акту звірки від 18.09.23;

, -№301-00000/37b3f6ed-f82e-4792-b767-326b69df151c від 16.09.23 на суму 100 000 грн з призначенням платежу за лісоматеріали круглі соснові згідно акту звірки від 18.09.23 (а.с. 46-49).

Розмір заборгованості за розрахунком позивача по Договору 6813 складає 156 751,83 грн.

Відповідно до наявного в матеріалах справи листа ТОВ «В.У.Д.І.Н.Д.У.С.Т.Р.І» (вих.№38 від 31.08.23), адресованого філії «Корюківське лісове господарство», відповідач просив залишок коштів по договору UBB-6620 від 21.07.23 у сумі 196 170,69 грн зарахувати як оплату по договору UBB 6813-1 від 31.07.23 (а.с. 50).

Позивачем надано Акт звірки взаємних розрахунків по стану за період листопад 2023 року за договором №UUB-6813 від 31.07.23, відповідно до якого розмір заборгованості ТОВ «В.У.Д.І.Н.Д.У.С.Т.Р.І» складає 156751,83 грн.

Згідно з умовами пункту 7.4. Договору 6813, за несвоєчасну або неповну оплату партії товару, в тому числі у випадку здійснення оплати партії товару покупцем на умовах відтермінування платежу, покупець сплачує продавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день такого прострочення.

Керуючись положеннями пункту 7.4. Договору 6813 позивач нарахував відповідачу за період з 07.09.2023 року по 30.08.2024 року 45867,08 грн пені.

Керуючись положеннями статті 625 ЦК України позивач нарахував відповідачу за період з 07.09.2023 року по 30.08.2024 року 4560,98 грн 3% річних та за період з 07.09.2023 року по 30.08.2024 року 10 931,71 грн інфляційних втрат.

Також 18 серпня 2023 року Державне спеціалізоване господарське підприємство Ліси України в особі Філії Корюківське лісове господарство (Продавець, позивач) та Товариство з обмеженою відповідальністю В.У.Д.І.Н.Д.У.С.Т.Р.І (Покупець, відповідач) уклали договір купівлі-продажу необробленої деревини №UUB-7199-1 (надалі Договір 7199), відповідно до предмету якого за результатами аукціону продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти необроблену деревину (товар), що реалізована під час аукціону (аукціонів), яка відповідає умовам цього договору, за номерами лотів відповідно до п.1.1. цього договору, а покупець зобов`язується сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в розділі 4 цього договору.

Вказаний договір укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем та скріплений електронно-цифровими підписами сторін.

Продавець продає, а покупець купує товар для власної переробки (п.1.2.).

Право власності на товар переходить до покупця з моменту виконання умов поставки відповідно до цього договору (пункт 1.4. договору).

Термін поставки згідно з цим договором: до 30 вересня 2023р. (п.3.1.).

Поставка товару за даним договором здійснюється окремими частинами (партіями товару) згідно з графіком поставки за формою, наведеною у додатку №1, який є невід`ємною частиною даного договору, на умовах FCA (нижній/проміжний склад продавця)/EXW (верхній склад продавця).

Сторони договору зобов`язані узгодити та підписати Графік поставки за формою, наведеною у додатку №1, в строк не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з дня підписання цього договору. Екземпляр підписаного сторонами графіку поставки, що призначений для Біржі, направляється покупцем на електронну адресу біржі не пізніше 3 (трьох) робочих днів з моменту їх укладання (3.2.).

Згідно з умовами пункту 4.1. договору загальна вартість товару, що є предметом цього договору, встановлена в гривні відповідно до умов біржового (аукціонного) свідоцтва №7199/180823/44872702/1 від 18.08.23 про результати аукціону та складає 896 400,00 грн, з ПДВ. Зміна вартості товару не допускається, окрім випадків, коли сторони погодили зміну умов поставки товару відповідно до п.3.3. цього договору (п.4.1.).

Покупець здійснює оплату (передоплата 100% вартості) кожної партії товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця в сумі, що зазначається в рахунку (рахунках) протягом 5 (п`яти) робочих днів після отримання рахунку (рахунків) з урахуванням умов, визначених пунтком 4.2. Договору, якщо інше не обумовлено сторонами згідно з пунктом 4.6. Договору (п.4.4.).

Сторони можуть домовитись про оплату партії товару після поставки, але в строк не більше 10 (десяти) робочих днів з моменту поставки відповідної партії товару, про що сторонами укладається додаткова угода до цього договору (п.4.6.).

Позивач вказує, що свої зобов`язання стосовно поставки на адресу покупця товару зазначеного у Договорі 7199 позивач виконав у повному обсязі. Загальна вартість поставленого товару склала 328 945,82 грн, що підтверджується товарно-транспортними накладними серії ЮСБ:

№661168 від 20.09.2023 на суму 37 930,06 грн з ПДВ;

№600905 від 22.09.2023 на суму 38 757,56 грн з ПДВ;

№600906 від 22.09.2023 на суму 32 782,60 грн з ПДВ;

№770525 від 26.09.2023 на суму 35334,00 грн з ПДВ;

№770526 від 26.09.2023 на суму 25 599,60 грн з ПДВ;

№770530 від 26.09.2023 на суму 38942,69 грн з ПДВ;

№770538 від 27.09.2023 на суму 40520,03 грн з ПДВ;

№770549 від 28.09.2023 на суму 37843,87 грн з ПДВ;

№770550 від 28.09.2023 на суму 41235,41 грн з ПДВ;

Позивач вказує, що відповідачем було частково оплачено поставлений товар за Договором №UBB-7199-1 в сумі 269 097,00 грн, що підверджується платіжними інструкціями:

-№24692 від 23.08.23 на суму 38097,00 грн з призначенням платежу частина гарантійного внеску в рах. опл. за майно по дог.№UUB-7199-1 від 18.08.23;

-№260311_00000/b5bd924b-131b-417d-908e-225cbd2ce50d від 22.09.23 на суму 56000 грн з призначенням платежу за лісоматеріали круглі соснові згідно договору №UUB-7199-1 від 18.08.23,

№313_0000/b7d63979-d351-40cb-865d-9fb6854f93ab від 25.09.23 на суму 135 000 грн з призначенням платежу за лісоматеріали круглі соснові згідно договору №UUB-7199-1 від 18.08.23,

№325_00000/d757b6d6-489c-4cfb-a9e8-91e33a04073f від 28.09.23 на суму 40 000 грн з призначенням платежу за лісоматеріали круглі соснові згідно договору №UUB-7199-1 від 18.08.23 (а.с. 66-67).

Розмір заборгованості за розрахунком позивача за Договором №UBB-7199-1 складає 59848,82 грн.

Позивачем надано Акт звірки взаємних розрахунків по стану за період листопад 2023 року за договором №UUB-7199-1 від 18.08.23, відповідно до якого розмір заборгованості ТОВ «В.У.Д.І.Н.Д.У.С.Т.Р.І» складає 59848,82 грн.

Згідно з умовами пункту 7.4. договору, за несвоєчасну або неповну оплату партії товару, в тому числі у випадку здійснення оплати партії товару покупцем на умовах відтермінування платежу, покупець сплачує продавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день такого прострочення.

Керуючись положеннями пункту 7.4. договору позивач нарахував відповідачу за період з 13.10.2023 року по 30.08.2024 року 15 426,98 грн пені.

Керуючись положеннями статті 625 ЦК України позивач нарахував відповідачу за період з 13.10.2023 року по 30.08.2024 року 1585,60 грн 3% річних та за період з 13.10.2023 року по 30.08.2024 року 3805,66 грн інфляційних втрат.

26.01.24 позивачем на адресу ТОВ «В.У.Д.І.Н.Д.У.С.Т.Р.І» надіслано вимогу про стягнення за Договорами №UUB-6813-1 від 31.07.23 та №UUB-7199-1 від 18.08.23 заборгованості у розмірі 216 600,65 грн. Докази надсилання вимоги на адресу відповідача та отримання містяться в матеріалах справи (а.с. 70). Відповідь на вимогу з боку відповідача відсутня.

Також, у якості доказів на поставку відповідачу товару позивачем долучено до матеріалів справи податкові накладні.

Суд зазначає, що об`єднані позивачем позовні вимоги пов`язані між собою.

Виходячи з правової природи укладених правочинів між Державним спеціалізованим господарським підприємством Ліси України в особі Філії Корюківське лісове господарство та Товариством з обмеженою відповідальністю В.У.Д.І.Н.Д.У.С.Т.Р.І склались відносини з купівлі-продажу товару, які врегульовані §1 Глави 54 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Предметом позову в даній справі є стягнення вартості товару, переданого за однорідними Договорами, відсотків річних та інфляційних втрат, право на нарахування та стягнення яких обумовлені частиною 2 статті 625 ЦК України та пені відповідно до умов п.7.4. Договорів.

Тобто до обставин, які входять до предмету доказування в даній справі, належить наявність між сторонами договірних правовідносин; факт передачі товару, погодженого сторонами; порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо своєчасної оплати за переданий та отриманий ним товар; наявність достатніх правових підстав для стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат, пені за фактом порушення грошових зобов`язань.

За приписами статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачене розстрочення платежу.

Як вказує позивач на виконання умов Договору №UBB-6813-1 від 31.07.23 продавець передав, а покупець отримав обумовлений товар вартістю 1163237,77 грн, на підтвердження чого надано наступні товарно-транспортні накладні: №600685 від 01.08.2023 на суму 41023 грн з ПДВ;№600727 від 11.08.2023 на суму 43078,28 грн з ПДВ;№600728 від 11.08.2023 на суму 43505,94 грн з ПДВ;№600729 від 11.08.2023 на суму 43629,02 грн з ПДВ;№600730 від 11.08.2023 на суму 44493,35 грн з ПДВ; №600745 від 15.08.2023 на суму 40685,69 грн з ПДВ; №770465 від 16.08.2023 на суму 39361,25 грн з ПДВ; №770466 від 16.08.2023 на суму 26822,44 грн з ПДВ; №770473 від 17.08.2023 на суму 21592,07 грн з ПДВ; №770474 від 17.08.2023 на суму 39631,32 грн з ПДВ; №661026 від 18.08.2023 на суму 40727,83 грн з ПДВ; №770475 від 18.08.2023 на суму 41753,82 грн з ПДВ; №770476 від 18.08.2023 на суму 40572,30 грн з ПДВ; №770477 від 18.08.2023 на суму 40335,85 грн з ПДВ; №600751 від 21.08.2023 на суму 33760,81 грн з ПДВ; №600759 від 22.08.2023 на суму 42098,56 грн з ПДВ; №600767 від 22.08.2023 на суму 63496,99 грн з ПДВ; №600775 від 23.08.2023 на суму 43299,10 грн з ПДВ; №600781 від 23.08.2023 на суму 47744,36 грн з ПДВ; №600789 від 24.08.2023 на суму 58016,96 грн з ПДВ; №600793 від 24.08.2023 на суму 41463,04 грн з ПДВ; №600794 від 24.08.2023 на суму 46369,01 грн з ПДВ;№770489 від 28.08.2023 на суму 41181,11 грн з ПДВ; №770490 від 28.08.2023 на суму 42555,43 грн з ПДВ; №770492 від 28.08.2023 на суму 40572,86 грн з ПДВ; №770500 від 30.08.2023 на суму 34978,00 грн з ПДВ; №770501 від 30.08.2023 на суму 40656,04 грн з ПДВ; №770502 від 30.08.2023на суму 39833,34 грн з ПДВ.

Судом встановлено, що за доводами позивача, на виконання умов Договору №UBB-6813-1 від 31.07.23 продавець передав, а покупець отримав обумовлений товар на загальну суму 1 163 237,77 грн. Одночасно, за умовами Договору №UBB-6813-1 від 31.07.23 загальна вартість товару, що є предметом цього Договору, складає 1 113 300,00 грн з ПДВ Зміна вартості товару не допускається, окрім випадків, коли сторони погодили зміну умов поставки товару відповідно до п.3.3. цього Договору (п.4.1.). Таким чином, за твердженнями позивача, поставка відбулась за цим Договором у розмірі більшому, ніж передбачено умовами договору, однак доказів зміни умов поставки за цим договором матеріали справи не містять.

Як вказує позивач на виконання умов Договору №UBB-7199-1 від 18.08.23 продавець передав, а покупець отримав обумовлений товар вартістю 328945,82 грн, на підтвердження надано наступні товарно-транспортні накладні серії ЮСБ: №661168 від 20.09.2023 на суму 37 930,06 грн з ПДВ;№600905 від 22.09.2023 на суму 38 757,56 грн з ПДВ;№600906 від 22.09.2023 на суму 32 782,60 грн з ПДВ;№770525 від 26.09.2023 на суму 35334,00 грн з ПДВ;№770526 від 26.09.2023 на суму 25 599,60 грн з ПДВ; №770530 від 26.09.2023 на суму 38942,69 грн з ПДВ; №770538 від 27.09.2023 на суму 40520,03 грн з ПДВ; №770549 від 28.09.2023 на суму 37843,87 грн з ПДВ; №770550 від 28.09.2023 на суму 41235,41 грн з ПДВ.

Частинами першою та другою статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (частини перша, друга статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні»; в редакції, чинній у період здійснення спірної поставки товару).

Відповідно до ст. 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Кожною стороною (підприємством), що брала участь у здійсненні господарської операції, мають бути отримані первинні документи для записів у регістрах бухгалтерського обліку, інформація в яких ідентично засвідчує зміст господарської операції.

Письмовими доказами, що фіксують та підтверджують господарські операції, є первинні документи, які для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати, як обов`язкові реквізити, так і додаткові реквізити в залежності від характеру операції.

Накладна - документ, що використовується при передачі товарно-матеріальних цінностей від однієї особи іншій. Є декілька видів накладних, наприклад, видаткова накладна, товарно-транспортна накладна тощо. Товарно-транспортна накладна фіксує факт отримання/передачі товарів або послуг і по суті завершує купівлю-продаж між продавцем і покупцем.

Таким чином, товарно-транспортна накладна є первинним документом, який фіксує факт отримання покупцем товару.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі №904/887/18, яка в силу вимог ч. 4 ст. 236 ГПК України врахована судом.

Таким чином, підписання покупцем товарно-транспортних накладних, які є обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і, яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий (поставлений) товар. Строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2020 у справі №922/1467/19, яка в силу вимог ч. 4 ст. 236 ГПК України врахована судом.

Судом встановлено, що всі товарно-транспортні накладні подані позивачем на підтвердження виконання своїх зобов`язань за Договорами №UUB-6813-1 від 31.07.23 та №UUB-7199-1 від 18.08.23, копії яких долучено до справи:

- є неналежними та недопустимими доказами, оскільки у графі "деревину одержав за дорученням від_20_року № ПІБ дата" відсутні будь які зазначення, в тому числі, про уповноважену особу вантажоодержвувача, підпис уповноваженої особи, номер доручення дата, в графі «Прийняв до перевезення» відсутній підпис відповідальної особи, зазначено лише ПІБ, внаслідок чого суд позбавлений можливості ідентифікувати особу, якій передавався зазначений в накладних товар та вантажоодержувача, відтак позивачем не доведено факт здійснення господарської операції;

Крім цього, товарно-транспортна накладна може бути доказом переміщення товару, проте, не є документом, який підтверджує отримання покупцем товару. Матеріали справи не містять доказів, що особи, зазначені в товарно-транспортних накладних як водії, які отримували продукцію для перевезення її відповідачу, були уповноваженими відповідачем особами на отримання та перевезення зазначеної продукції чи є працівниками відповідача;

Крім того, позивачем не надано суду доказів повідомлення про готовність товарної партії та запрошення відповідача на відбір товару (до відвантаження), що передбачено п.3.4. Договору.

Будь-яких інших первинних облікових документів та інших товаросупровідних документів (в т.ч. специфікації, рахунок-фактура на оплату), передбачені умовами розділу 5 Договорів №UUB-6813-1 від 31.07.23 та №UUB-7199-1 від 18.08.23, оформлені у відповідності до вимог Договорів та чинного законодавства матеріали справи не містять.

Підписання покупцем товарно-транспортних накладних, які є обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і, яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий (поставлений) товар. Строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2020 у справі №922/1467/19, яка в силу вимог ч. 4 ст. 236 ГПК України врахована судом.

Таким чином, матеріали справи не містять первинних документів як належних доказів на підтвердження факту отримання відповідачем товару та наявності у нього заборгованості перед позивачем.

У разі наявності дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені права доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Частинами першою та другою статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (частини перша, друга статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні»; в редакції, чинній у період здійснення спірної поставки товару).

За приписами частин третьої, восьмої статті 19 ГК України, обов`язком суб`єктів господарювання є ведення бухгалтерського обліку та подання фінансової звітності згідно із законодавством, що забезпечує здійснення державою контролю і нагляду за господарською діяльністю суб`єктів господарювання, а також за додержанням ними податкової дисципліни.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (пунктом 201.10 статті 201 цього Кодексу).

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, тобто спричиняють правові наслідки.

Підставою для виникнення в платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником ПДВ при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце.

Такий висновок сформовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.06.2021 зі справи № 910/23097/17.

З урахуванням наведеного Верховний Суд зазначає, що, оцінюючи податкові накладні у сукупності з іншими доказами у справі, господарські суди повинні враховувати фактичні дії як постачальника так і покупця щодо відображення ними в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару.

Якщо сторона заперечує факт передачі товару за договором поставки за податковими накладними, але одночасно реєструє податкові накладні на придбання товарів від постачальника та формує як покупець податковий кредит за фактом поставки товару на підставі спірних видаткових накладних, і жодним чином не пояснює свої дії та правову підставу виникнення в платника права на податковий кредит з ПДВ за цими накладними, то така поведінка сторони не є добросовісною та розумною. У такому випадку дії сторони з реєстрації податкових накладних засвідчують волю до настання відповідних правових наслідків, тому податкова накладна, виписана однією стороною в договорі (постачальником) на постачання послуг на користь другої сторони (покупця), може бути допустимим доказом факту прийняття товару від контрагента на визначену суму, якщо покупець вчинив юридично значимі дії, зокрема, відобразив податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом.

Судом встановлено, що на підтвердження здійснення поставки Позивачем за Договорами №UUB-6813-1 від 31.07.23 та №UUB-7199-1 від 18.08.23 долучено до матеріалів справи податкові декларації, складені ним за результатами проведення таких господарських операцій. Водночас у матеріалах справи відсутні на підтвердження відображення за спірними Договорами №UUB-6813-1 від 31.07.23 та №UUB-7199-1 від 18.08.23 Відповідачем цих господарських операцій у своїй податковій звітності та вчинення останнім юридично значимих дій по оформленню податкового кредиту, у зв`язку з чим у суду відсутні допустимі докази щодо вчинення відповідачем юридично значимих дій з оподаткування.

Також на підтвердження наявності за відповідачем заборгованості за Договором №UBB-6813-1 від 31.07.23 у розмірі 156 751,83 грн позивачем надано суду Акт звірки взаємних розрахунків за період листопад 2023 року, за змістом якого за даними позивача станом на листопад 2023 року заборгованість відповідача за даним договором становить 156 751,83грн.

На підтвердження наявності за відповідачем заборгованості за Договором №UBB-7199-1 від 18.08.23 у розмірі 59848,82 грн позивачем надано суду Акт звірки взаємних розрахунків за період листопад 2023 року, за змістом якого за даними позивача станом на листопад 2023 року заборгованість відповідача за даним договором становить 59848,82 грн.

Суд вважає необґрунтованим посилання позивача на наявність складених та підписаних між сторонами Актів звірки взаєморозрахунків, як на підтвердження наявності заборгованості по Договорам №UBB-6813-1 від 31.07.23 та №UBB-7199-1 від 18.08.23, з огляду на таке.

Так, акт звірки розрахунків в будь-якому випадку не є первинним обліковим документом, виконує в бухгалтерському обліку допоміжну функцію для спрощення взаємних розрахунків за договорами і звірки фактів сплати коштів, використовується виключно в бухгалтерських службах і підлягає оцінці та перевірці судом нарівні з іншими документами у справі.

Верховним Судом у постанові від 11.09.2019 по справі №902/1260/15 зазначено, що акт звіряння взаєморозрахунків не є первинним документам, а відтак не є належним та допустимим доказом, з якого можливо встановити беззаперечну заборгованість. Акт звіряння взаєморозрахунків може лише опосередковано свідчити про наявність боргу за договором, однак судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

За висновками Верховного Суду, що викладені у постановах від 05.03.2019 по справі №910/1389/18, від 10.09.2019 по справі №916/2403/18, від 19.09.2019 по справі №910/14566/18, від 04.12.2019 по справі №916/1727/17, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

Отже, акт звірки взаєморозрахунків сам по собі не є первинним документом та, може бути належним доказом на підтвердження наявності заборгованості, лише за наявності первинних документів.

Дослідивши зміст поданих Актів звірки взаємних розрахунків, суд встановив, що фактично такі акти відображають інформацію бухгалтерського обліку позивача, обидва акти не містять прізвища, ініціалів та назви посади підписанта з боку відповідача.

Втім, як встановлено судом, позивачем не надано, а наявні матеріали справи не містять первинних документів (видаткових накладних, товарно-транспортних накладних тощо) на підтвердження наявності у відповідача заборгованості, яка відображена в акті звірки взаєморозрахунків.

З огляду на що, Акти звірки взаєморозрахунків, на які посилається позивач, за відсутності первинних документів, не може бути належним та допустимими доказом на підтвердження заборгованості за Договорами №UBB-6813-1 від 31.07.23 та №UBB-7199-1 від 18.08.23.

Суд також зазначає, що надані позивачем платіжні інструкції (№260_00000/21f71bde-947a-4596-8625-68ae485c781d від 23.08.23 на суму 200 000 грн з призначенням платежу за лісоматеріали круглі соснові згідно акту звірки від 22.08.23; №266-00000/f28ccdd0-aabb-4580-8d2e-bacebba4437b від 30.08.23 на суму 200 000 грн з призначенням платежу за лісоматеріали круглі соснові згідно акту звірки від 30.08.23; №274-00000/745с38b8-56b4-4bd0-b7aa-563cbf11f435 від 01.09.23 на суму 83000,00 грн з призначенням платежу за лісоматеріали круглі соснові згідно акту звірки від 30.08.23; №295-00000/9с9df701-1ced-4540-a4a5-c660b2c31d92 від 13.09.23 на суму 100 000 грн з призначенням платежу за лісоматеріали круглі соснові згідно акту звірки від 10.09.23;№302-00000/619ф852ф-267d-42fd-9016-d0bdd2af09b2 від 19.09.23 на суму 80000 грн з призначенням платежу за лісоматеріали круглі соснові згідно акту звірки від 18.09.23; №301-00000/37b3f6ed-f82e-4792-b767-326b69df151c від 16.09.23 на суму 100 000 грн з призначенням платежу за лісоматеріали круглі соснові згідно акту звірки від 18.09.23), не приймаються судом в якості належних доказів часткової оплати відповідачем по Договору №UBB-6813-1 від 31.07.23, оскільки за призначенням платежу неможливо встановити на виконання яких саме договірних зобов`язань були перераховано грошові кошти за відповідними платіжними інструкціями.

Отже, з урахуванням встановлених дефектів первинних документів позивач не був позбавлений можливості надати додаткові докази в підтвердження своїх доводів, зокрема докази оприбуткування товару відповідачем, докази щодо відстеження трекінгу відпущеної деревини, докази на підтвердження наявності договірних відносин між перевізниками та відповідачем тощо. А проте позивач своїм правом не скористався. Відповідних доказів позивач суду не надав, клопотань про їх витребування у встановлені процесуальним законом строки суду не заявлено.

Згідно з правилами статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За таких обставин суд позбавлений можливості встановити дійсні обставини отримання відповідачем товару, стягнення вартості якого становить предмет спору.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Приписами статей 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

З огляду на принцип змагальності сторін, розподіл обов`язку доказування та подання доказів, на позивача покладається обов`язок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Правилами статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За наслідками розгляду справи суд встановив, що надані позивачем докази отримання відповідачем товару не містять підпису та/чи відтиску печатки відповідача, а тому суд не має можливості встановити дійсні обставини отримання відповідачем товару. Позивач не довів обставин порушення його прав з боку відповідача.

За таких умов суд не має підстав для стягнення з відповідача заборгованості, штрафних санкцій, та відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. А тому у позові необхідно відмовити.

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.В. Фесюра

Веб адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/

Документи по справі можуть бути направлені на адресу суду: пр-т Миру, 20, м. Чернігів, 14000, та на електронну адресу Господарського суду Чернігівської області: Е-mail: ; тел. канцелярії .