ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року Справа № 915/286/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання за наявними матеріалами, справу

за позовом: Фізичної особи - підприємця Крицула Володимира Володимировича, АДРЕСА_1

електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Кушнір Альбіни Валеріївни, АДРЕСА_2

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2

про: стягнення 124 418,00 грн.

Фізична особа - підприємець Крицула Володимир Володимирович звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 12.03.2024 (вх.№3281/24 від 19.03.2024) в якій просить суд в погашення боргу за виконане перевезення, стягнути з Фізичної особи - підприємця Кушнір Альбіни Валеріївни 124 418,04 грн.

У позовній заяві позивач просить суд розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 25.03.2024 позовну заяву б/н від 12.03.2024 (вх. № 3281/24 від 19.03.2024) Фізичної особи - підприємця Крицула Володимира Володимировича залишено без руху. Вказаною ухвалою позивачу надано строк для усунення недоліків, який не перевищує 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачем через систему "Електронний суд" подано заяву від 29.03.2024 (вх. № 3833/24 від 01.04.2024) про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 04.04.2024, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання за наявними матеріалами. Встановлено учасникам справи процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, копію ухвали суду від 04.04.2024 відповідачем отримано 12.04.2024.

Відповідач своїм правом у визначений судом строк на подання відзиву на позов оформлений згідно вимог ст. 165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача не скористався. Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надано.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013, Папазова та інші проти України від 15.03.2012).

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи необхідність повного та всебічного розгляду справи із забезпеченням принципу змагальності та створення сторонам, які беруть участь у справі, необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, вказана справа розглядалась судом у розумний строк.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

16.01.2024 між Кушнір Альбіною Валеріївною (Експедитор) та фізичною особою-підприємцем Крицулою Володимиром Володимировичем (Перевізник) було оформлено договір-заявку № 05 на перевезення вантажу автомобільним транспортом.

Відповідно до п. 1 договору-заявки маршрут перевезення Блоне (Польща) м. Київ (Україна).

Відповідно до п. 2 договору-заявки найменування вантажу запчастини.

Відповідно до п. 3 договору-заявки загальна вага вантажу до 20 т.

Відповідно до п. 4 договору-заявки строк доставки згідно нормативів руху вантажних авто.

Відповідно до п. 5 договору-заявки місце завантаження, відповідальна особа при завантаженні Transbudsrewis Sp. Z. О.О. ul. Passa 21, 05-870 Blonie.

Відповідно до п. 7 договору-заявки пункт перетину кордону України Ужгород.

Відповідно до п. 9 договору-заявки пункт вивантаження, контактні особи Україна, с. Гатне, Києво-Святошинський район, вул. Свободи, 2 а.

Відповідно до п. 10 договору-заявки дата та час подання автотранспорту для завантаження 18.01.2024.

Відповідно до п. п. 11, 12 договору-заявки нормативний час на завантаження/вивантаження та митне оформлення 48 годин.

Відповідно до п. 13 договору-заявки тип, номер транспортного засобу, дані водіїв НОМЕР_6, НОМЕР_1 ОСОБА_2 , НОМЕР_2 / НОМЕР_3 .

Відповідно до п. 14 договору-заявки узгоджена вартість перевезення 3050 Є, по курсу НБУ на день вивантаження, оплата до 5 б. дн. по розвантаженню.

Відповідно до п. 15 договору-заявки додаткові умови плата за понаднормативне використання транспортного засобу в п.п. 11, 12 Заявки: - 100 Є по курсу НБУ на дату вивантаження на території іноземної держави та 50 / по курсу НБУ по території України за кожні 24 години понад нормативного часу який вказаний в п. п. 11 та 12 цієї Заяви. Сторони домовились, що копія даного Договору-Заявки має силу оригіналу без ЕЦП.

Даний договір підписаний сторонами та скріплений печаткою позивача.

30.01.2024 між ФОП Кушнір Альбіною Валеріївною (Експедитор) та ФОП Крицулою Володимиром Володимировичем (Перевізник) було оформлено договір-заявку № 05-2 на перевезення вантажу автомобільним транспортом, згідно п. 2 якого найменування вантажу запчастини.

Відповідно до п. 1 договору-заявки маршрут перевезення Блоне (Польща) м. Київ (Україна).

Відповідно до п. 2 договору-заявки найменування вантажу запчастини.

Відповідно до п. 3 договору-заявки загальна вага вантажу до 20 т.

Відповідно до п. 4 договору-заявки строк доставки згідно нормативів руху вантажних авто.

Відповідно до п. 5 договору-заявки місце завантаження, відповідальна особа при завантаженні Transbudsrewis Sp. Z. О.О. ul. Passa 21, 05-870 Blonie.

Відповідно до п. 7 договору-заявки пункт перетину кордону України Ужгород.

Відповідно до п. 9 договору-заявки пункт вивантаження, контактні особи Україна, с. Гатне, Києво-Святошинський район, вул. Свободи, 2 а.

Відповідно до п. 10 договору-заявки дата та час подання автотранспорту для завантаження 18.01.2024.

Відповідно до п. п. 11, 12 договору заявки нормативний час на завантаження/вивантаження та митне оформлення 48 годин.

Відповідно до п. 13 договору-заявки тип, номер транспортного засобу, дані водіїв НОМЕР_6, НОМЕР_1 ОСОБА_2 , НОМЕР_2 / НОМЕР_3 .

Відповідно до п. 14 договору-заявки узгоджена вартість перевезення 3050 Є, по курсу НБУ на день вивантаження, оплата до 5 б. дн. по розвантаженню.

Відповідно до п. 15 договору-заявки додаткові умови плата за понаднормативне використання транспортного засобу в п.п. 11, 12 Заявки: - 100 Є по курсу НБУ на дату вивантаження на території інозменої держави та 50 / по курсу НБУ по територійї України за кожні 24 години понад нормативного часу який вказаний в п. п. 11 та 12 цієї Заяви. Сторони домовились, що копія даного Договору-Заявки має силу оригіналу без ЕЦП.

Даний договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

На підтвердження надання послуг перевезення позивачем надано суду Міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR) № 540622 та № 540623, які містить штампи Волинської митниці ДФС 23.01.2024. Відповідні накладні містить наступну інформацію, згідно Міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) № 540622: відправник - «NEXSELL» - А. Маковскі, М. Свідва партнерське товариство, вул. Пултуськ, 112/А, 07-20 Вишкув, Польща (п.1), отримувач - ТОВ «В.М.» (V/M/ LLC), вул. Івана Мазепи, 4/6, м. Київ, Україна (п. 2). Згідно Міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) № 540623 відправник - Mitsubishi Hitec Paper Europe GmbH, Ніедернгольц 23, 33699, Білефельд, Німечинна (п. 1), отримувач - ТОВ «В.М.» (V/M/ LLC), вул. Івана Мазепи, 4/6, м. Київ, Україна, місце призначення (населений пункт, країна) Гатне, Україна (п. 3), місце і дата завантаження (населений пункт, країна) - Блоне, Польща 18.01.2024 (п. 4), вантаж отримано - ТОВ "В.М." 23.01.2024 (п. 24).

30.01.2024 на виконання замовлення позивачем було складено Акт № 61 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.01.2024 по договору-заявці № 05-2 від 30.01.2024 на суму 124 418, 00 грн. без ПДВ, який підписаний та скріплений печаткою ФОП Крицула В.В. та виставлено рахунок-фактуру № 61 від 30.01.2024, відповідно до якого вартість наданих послуг становить 124 418, 00 грн.

Акт № 61 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.01.2024 на суму 124 418, 00 грн. без ПДВ по договору-заявці № 05-2 від 30.01.2024 підписаний позивачем, рахунок-фактура № 61 від 30.01.2024 на суму 124 418, 00 грн. без ПДВ, виписаний та підписаний позивачем, оригінали CMR та договір-заявка, направлені на адресу відповідача 15.02.2024, що підтверджується копією експрес-накладної № 0873 ТОВ «Нова Пошта».

Відповідачем 20.02.2024 отримано акт № 61 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.01.2024 на суму 124 418, 00 грн. без ПДВ, рахунок-фактура № 61 від 30.01.2024 на суму 124 418, 00 грн. без ПДВ, оригінали CMR та договір-заявка, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення зі штрих-кодовим ідентифікатором 526.

У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з останнього 124 418, 00 грн. основного боргу.

За приписами ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору чи іншого правочину.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Стаття 908 Цивільного кодексу України визначає, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно ч. 1 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

За договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу (ч. 1 ст. 929 ЦК України).

Оскільки перевезення здійснювалось за маршрутом Блоне (Польща) - м. Київ (Україна), до спірних відносин підлягають застосуванню також норми Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956 (далі - Конвенція).

Статтею 1 Конвенції встановлено, що ця Конвенція застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.

Відповідно до ст. 4 Конвенції, договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної.

За приписами ст. 5 Конвенції вантажна накладна складається в трьох оригінальних примірниках, підписаних відправником і перевізником. Ці підписи можуть бути надруковані чи замінені печатками відправника і перевізника, якщо це допускається законодавством країни, в якій складена вантажна накладна. Перший примірник передається відправнику, другий супроводжує вантаж, а третій залишається у перевізника. Слід вказати, що CMR є документом, який доводить факт укладення договору на автомобільне перевезення вантажу.

Частина 1 ст. 6 Конвенції встановлює, що вантажна накладна містить такі дані: a) дата і місце складання вантажної накладної; b) ім`я та адреса відправника; c) ім`я та адреса перевізника; d) місце і дата прийняття вантажу до перевезення і передбачене місце його доставки; e) ім`я та адреса одержувача; f) прийняте позначення характеру вантажу і спосіб його упакування та, у випадку перевезення небезпечних вантажів, їх загальновизнане позначення; g) кількість вантажних місць, їх спеціальне маркування і нумерація місць; h) вага вантажу брутто чи виражена в інших одиницях виміру кількість вантажу; i) платежі, пов`язані з перевезенням (провізна плата, додаткові платежі, митні збори, а також інші платежі, що стягуються з моменту укладання договору до доставки вантажу); j) інструкції, необхідні для виконання митних та інших формальностей; к) заява про те, що перевезення здійснюється, незалежно від будь-яких умов, згідно положень дійсної Конвенції.

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про автомобільний транспорт" договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо). Істотними умовами договору є: найменування та місцезнаходження сторін; найменування та кількість вантажу, його пакування; умови та термін перевезення; місце та час навантаження і розвантаження; вартість перевезення; інші умови, узгоджені сторонами.

Як вбачається з правовідносин, що виникли між сторонами, їм притаманні ознаки, що характеризують цивільні відносини, які виникають з договорів послуг по перевезенню вантажів. Договір послуг з перевезення вантажів сторонами укладено у спрощений спосіб шляхом підписання між ними договору-заявки № 05-2 від 30.01.2024 (договору-заявки № 05 від 16.01.2024) стосовно перевезення/доставки вантажу, погодженого сторонами спору у вищевказаній заявці-договорі, що не суперечить вимогам ст. 181 Господарського кодексу України. Вказана заявка-договір містить усі істотні умови договору перевезення (маршрут, найменування, вага, об`єм та кількість вантажу, дата і місце завантаження / розвантаження, вартість перевезення, умови оплати та ін.).

На підставі договору - заявки № 05-2 від 30.01.2024 (договору-заявки № 05 від 16.01.2024). позивач зобов`язувався відповідно на замовлення відповідача та за плату здійснити перевезення вантажу сполученням Блоне (Польща) - м. Київ (Україна), а відповідач зобов`язувався оплатити вартість перевезення.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться (ст. 193 Господарського кодексу України).

Частинами 1, 2 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що сторонами у даній справі підписано заявку-договір на перевезення вантажу автомобільним транспортом № 05-2 від 30.01.2024 (№ 05 від 16.01.2024).

Позивачем було виконано свої зобов`язання щодо перевезення вантажу, погодженого у заявці-договорі, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною (СMR) № 540622 від 18.01.2021 та № 540623 від 18.01.2024

Крім того, позивачем було надіслано відповідачу акт № 61 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 18.01.2024 на суму 124 418, 00 грн. без ПДВ, рахунок-фактуру № 61 від 30.01.2024 на суму 124 418, 00 грн. без ПДВ, оригінали CMR та договори-заявки, та означені документи були отримані відповідачем. Відтак, з наведеного слідує, що зобов`язання з оплати 124 418, 00 грн. відповідачем не виконано.

У відповідності до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Відповідно до п. 14 договору - заявки № 05-2 від 30.01.2024, крім іншого, оплата з до 5 б. дн. по розвантаженню.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, оскільки, як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, перевізник (позивач) виконав свої обов`язки щодо надання послуг на перевезення вантажу, умови яких обумовлені сторонами в заявці-договорі № 05-2 від 30.01.2024 (№ 05 від 16.01.2024), що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною (СMR) № 540622 від 18.01.2024 та № 540623 від 18.01.2024, зважаючи на те, що позивачем було надіслано відповідачу копії супровідних документів з відповідними відмітками про передачу вантажу вантажоодержувачу (CMR), а також враховуючи, що відповідачем не сплачено вартість послуг з автоперевезення вантажу на суму 124 418, 00 грн. у строк, визначений в договорі-заявці, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

Відповідачем доказів на підтвердження добровільного погашення вказаного боргу не подано.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У силу вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача 124 418, 00 грн. заборгованості.

Згідно ст. 129 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача у сумі 3 028, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 11, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Кушнір Альбіни Валеріївни, АДРЕСА_2 , код ІПН НОМЕР_4 ) на користь Фізичної особи - підприємця Крицула Володимира Володимировича, АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 ) 124 418, 00 грн. основного боргу та 3 028, 00 грн. судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Н.О. Семенчук