РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.11.2024Справа № 910/11293/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СНЕК ПРОДАКШН"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія"

про стягнення 11 010,36 грн

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

О.Ю. Піскунова

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариства з обмеженою відповідальністю "СНЕК ПРОДАКШН" (далі - позивач, ТОВ "СНЕК ПРОДАКШН") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" (далі - відповідач, ТОВ "ЙЕ Енергія") про стягнення грошових коштів суми переплати в розмірі 11 010,36 грн згідно Договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР167-858-19 від 25.09.2019 (далі - Договір).

Позовна заява сформована в системі "Електронний суд" 13.09.2024 та зареєстрована в КП "Діловодство спеціалізованого суду" 16.09.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Актом звіряння взаємних розрахунків від 17.11.2021 року, підписаним між ТОВ "ЙЕ Енергія" і ТОВ "СНЕК ПРОДАКШН" за Договором, підтверджено наявність здійсненої позивачем (споживачем) переплати в розмірі 11 010,36 грн. У подальшому та по теперішній час, постачання природного газу в рамках Договору не проводилося. Позивач стверджує, що неодноразово звертався до відповідача щодо повернення суми переплати в розмірі 11 010, 36 грн, однак відповідач, в порушення вимоги пункту 4.8 Договору, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 530, 693 Цивільного кодексу України, не виконав договірні зобов`язання щодо повернення суми переплати на рахунок споживача на його письмову вимогу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 позовну заяву ТОВ "СНЕК ПРОДАКШН" залишено без руху, встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

Заява про усунення недоліків сформована позивачем в системі "Електронний суд" та зареєстрована в КП "Діловодство спеціалізованого суду" 25.09.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2024 позовну заяву ТОВ "СНЕК ПРОДАКШН" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/11293/24, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Суд повідомляв позивача та відповідача про відкриття провадження у справі № 910/11293/24.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження судом досліджено позовну заяву та заяву про усунення недоліків і додані до них докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до статей 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, та дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

25.09.2019 між ТОВ "РТГ ТРЕЙДІНГ", що в подальшому було перейменовано в ТОВ "ЙЕ Енергія" (далі - Постачальник, відповідач) та ТОВ "СНЕК ПРОДАКШН" (далі - Споживач, позивач) було укладено Договір на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 41АР167-858-19 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у 2019 році природний газ (далі - газ), а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Відповідно до п. 2.5 Договору сторони узгодили, що визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між Сторонами здійснюється в наступному порядку:

- за підсумками розрахункового періоду Споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати Постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та Споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ (пп. 2.5.1);

- на підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС Постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає Споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником Постачальника (пп. 2.5.2);

- споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу (пп. 2.5.3).

- у випадку відмови від підписання акта приймання-передачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до Договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість поставленого газу встановлюється відповідно до даних Постачальника (пп. 2.5.4).

- Сторони домовились, що до моменту обміну оригіналами актів приймання-передачі, скановані копії підписаних Сторонами актів приймання-передачі газі, надіслані Сторонами одна одній по електронній пошті, мають силу оригіналу (пп. 2.5.5).

Відповідно п. 4.1 Договору розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць.

Відповідно до п. 4.2 Договору передбачено, що оплата газу здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в наступному порядку: оплата 100% (сто відсотків) здійснюється Споживачем до 28 числа місяця, що передує місяцю поставки, остаточний розрахунок за фактично переданий Постачальнику газ здійснюється Споживачем до десятого числа місця, наступного за звітним.

Відповідно до п. 4.4. Договору датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок Постачальника.

Відповідно до п. 4.8. Договору передбачено, що у разі переплати вартості газу сума переплати зараховується Постачальником в рахунок оплати газу на наступний розрахунковий період або повертається на рахунок Споживача на його письмову вимогу.

Відповідно до п. 6.4. Договору передбачено, що Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за Договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Відповідно до п. 9.1 Договору цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін (за наявності) і діє в частині постачання з газової доби, з якої Споживач включений до Реєстру споживачів ТОВ "РТГ ТРЕЙДІНГ" в інформаційній платформі оператора ГТС до 31.12.2019 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Відповідно до п. 9.2 Договору передбачено, що Договір вважається продовженим (пролонгованим) на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії. Кількість пролонгацій необмежена. При цьому Сторони укладають додаткову угоду до цього Договору, в якій визначають плановий обсяг постачання природного газу.

Як вбачається з матеріалів справи розмір попередньої оплати, на яку ТОВ «ЙЕ Енергія» не здійснило поставку природного газу для потреб непобутових споживачів ТОВ "СНЕК ПРОДАКШН" становить 11 010,36, що підтверджується Актом звіряння взаємних розрахунків за період січень 2021 р. - жовтень 2021 р, який оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень.

Позивач звертався до відповідача листом №б/н від 22.11.2021, листом №06/02 від 06.02.2023 щодо повернення суми переплати у розмірі 11 010,36 грн.

10.03.2023 у відповідь на лист позивача № 6/2 від 06.02.2023 відповідач надіслав лист №167-СЛ-60-1-0323 від 10.03.2023, в якому послався на значне фінансове навантаження, форс-мажорні обставини (обставини-непереборної сили), військову агресію Російської Федерації проти України.

Судом встановлено, що позивач надіслав на адресу відповідача Вимогу № б/н від 26.07.2023 про повернення переплати у розмірі 11 010,36 грн, що підтверджується накладною №036 від 26.07.2023, фіскальним чеком та описом вкладень.

Однак, відповідач відповіді не надав і кошти в розмірі 11 010,36 грн не повернув.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України), за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналіз умов укладеного між сторонами Договору № 41АР167-858-19мвід 25.09.2019 свідчить про те, що за своєю правовою природою вказаний договір є договором поставки.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно статтями 173, 174, 175, 264-269 Господарського кодексу України, статтями 11, 202, 509, 655, 662, 663, 691, 692, 712 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України), за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтями 525, 526 ЦК України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дані норми кореспондується з приписами ст. 193 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо інше не передбачено договором, зобов`язання має бути виконане протягом 7 днів з моменту пред`явлення вимоги.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, ст. 202 ГК України зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Сторони умовами Договору визначили, що у разі переплати вартості газу сума переплати зараховується Постачальником в рахунок оплати газу на наступний розрахунковий період або повертається на рахунок Споживача на його письмову вимогу ( п. 4.8 Договору).

Судом враховано, що відповідачем було надіслано на адресу позивача лист №167-СЛ-60-1-0323 від 10.03.2023, в якому відповідач посилався на п. 6.4 Договору, яким передбачено, що Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язання за Договором, якщо не виконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин). Також відповідач зазначив, що виконання його зобов`язання стало неважливим через дію воєнного стану та посилався на ч. 2 ст.14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", Указ Президента України від 24.02.2022 № 2102-ІХ "Про введення воєнного стану в Україні".

Відповідно до частини 1 статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

За змістом частини 2 статті 218 ГК України суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, зокрема, ворожі атаки, блокади, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна тощо.

За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 1 ст. 617 ЦК України).

Тобто, можливе звільнення від відповідальності за невиконання, а не від виконання в цілому. В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в даному випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на встановлені судом фактичні обставини, приймаючи до уваги, що відповідач не надав суду належні та допустимі докази на спростування позовних вимог, суд доходить висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача 11 010,36 грн заборгованості підлягають задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивачем у позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, який складається з судового збору 2 422,40 грн.

Відповідач попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи суду не подав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на приписи ст. 129 ГПК України сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви у сумі 2 422, 40 покладається на відповідача.

Керуючись ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 126, 129, 232, 233, 236-238, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" (Україна, 01010, місто Київ, вул.Острозьких Князів, будинок 32/2, 18 поверх, приміщення 33; ідентифікаційний код 38863790) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СНЕК ПРОДАКШН" (Україна, 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОСПЕКТ ОЛЕКСАНДРА ПОЛЯ, будинок 103, КАБІНЕТ 205; ідентифікаційний код 39293714) 11 010,36 грн (одинадцять тисяч десять гривень 36 коп.) заборгованості, 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України.

Повне рішення складено 12.11.2024.

Суддя Оксана ГУМЕГА