ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2024 р. м. Київ Справа № 911/1966/24

Суддя О.В. Конюх, при секретарі судового засідання Антоненко В.С., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Валентайн-Біз», м. Дніпро,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Амідан», Київська область, м. Ірпінь,

про стягнення 385 897,93 грн.,

за участю представників:

від позивача: Гуржій К.С., адвокат, ордер серії АЕ №1302727 від 17.07.2024;

від відповідача: не з`явились;

СУТЬ СПОРУ:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Валентайн-Біз» звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою від 26.07.2024 до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Амідан», в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 385 597,93 грн., з яких:

151 099,32 грн. сума основного боргу за Договором поставки №VB-007 від 01.12.2017 за накладними №2 від 18.01.2021, №25 від 24.03.2021, №26 від 24.03.2021;

164 592,69 грн. пеня та інші штрафні санкції, нараховані за період прострочення з 03.03.2021 по 23.07.2024;

69 905,92 грн. інфляційні нарахування за період прострочення з березня 2021 року по червень 2024 року.

Позов обґрунтований тим, що відповідач ТОВ «Амідан» порушив умови Договору поставки №VB-007 щодо своєчасної оплати товару, отриманого за видатковими накладними №2 від 18.01.2021, №25 від 24.03.2021, №26 від 24.03.2021.

Крім того, позивач просить стягнути з ТОВ «Амідан» судовий збір у розмірі 5 783,97 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.07.2024 позовну заяву ТОВ «Валентайн-Біз» залишено без руху, зобов`язано ТОВ «Валентайн-Біз» усунути недоліки позовної заяви, в строк не пізніше десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

09.08.2024 представник позивача ТОВ «Валентайн-Біз» через систему «Електронний суд» подав клопотання про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано позовну заяву в новій редакції та докази направлення відповідачу копії нової редакції позовної заяви з доданими до неї документами. У новій редакції позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача:

385 597,93 грн., в тому числі: 151 099,32 грн. основного боргу, пеню як вид штрафних санкцій в сумі 164 592,69 грн., інфляційні нарахування на суму боргу 69 905,92 грн., а також судовий збір в сумі 5783,97 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.08.2024 відкрито провадження у справі №911/1966/24 в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 24.09.2024.

Цією ж ухвалою суд зобов`язав відповідача подати суду у строк п`ятнадцять днів з дати отримання цієї ухвали докази оплати товару, отриманого за видатковими накладними №2 від 18.01.2021, №25 від 24.03.2021, №26 від 24.03.2021 (частина 2 ст. 74 ГПК України).

Вказану копію ухвали від 12.08.2024 про відкриття провадження у справі, відповідно до вимог процесуального закону, було надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку «Укрпошта» рекомендованим листом з повідомленням №583 на адресу, вказану у позовній заяві, яка відповідає адресі місцезнаходження згідно з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак, поштове відправлення не було вручено адресату та 07.10.2024 повернуто підприємством зв`язку на адресу суду з відміткою від 10.09.2024 про відсутність адресата за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали у порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Згідно із пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті підприємствами зв`язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п. з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій (даний висновок зазначено у постанові Верховного Суду від 07.06.2019 у справі №910/17797/17).

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

05.09.2024 представник позивача подав заяву про збільшення повних вимог, у якій просить стягнути з відповідача ТОВ «Амідан» на користь позивача ТОВ «Валентайн-Біз» суму основного боргу у розмірі 151 099,32 грн., пеню у розмірі 164 592,69 грн., інфляційні нарахування на суму боргу у розмірі 69 905,92 грн., 3% річних у розмірі 15 237,70 грн., судовий збір у розмірі 6 012,53 грн.

09.09.2024 на виконання п. 3 ухвали від 12.08.2024 позивач надіслав лист від 06.09.2024, до якого додано оригінали документів, долучених до позовної заяви, для огляду.

16.09.2024 представник позивача адвокат Гуржій К.С. подав клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

17.09.2024 через систему «Електронний суд» представник позивача адвокат Гордєвська С.В. подала заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою від 17.09.2024 клопотання представника ТОВ «Валентайн-Біз» про участь у судовому засіданні 24.09.2024 у режимі відеоконференції задоволено.

Ухвалою від 24.09.2024 суд прийняв до розгляду заяву ТОВ «Валентайн-Біз» від 03.09.2024 про збільшення позовних вимог та вказав, що справа розглядатиметься в редакції позовних вимог відповідно до вищевказаної заяви позивача, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача 400 835,63 грн., з яких:

151 099,32 грн. сума основного боргу за Договором поставки №VB-007 від 01.12.2017 за накладними №2 від 18.01.2021, №25 від 24.03.2021, №26 від 24.03.2021;

164 592,69 грн. пені, нарахованої за період з 03.03.2021 по 23.07.2024;

69 905,92 грн. інфляційних втрат за період прострочення з березня 2021 року по липень 2024 року;

15 237,70 грн. трьох відсотків річних, нарахованих за період з 03.03.2021 по 03.09.2024, та судового збору.

Цією ж ухвалою підготовче судове засідання у справі №911/1966/24 відкладено на 14.10.2024.

Ухвалою від 10.10.2024 забезпечено участь представника позивача адвоката Гуржія К.С. у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

Ухвалою від 14.10.2024 підготовче провадження закрито, призначено справу №911/1966/24 до судового розгляду по суті на 11.11.2024.

Вказана ухвала була надіслана відповідачу засобами поштового зв`язку «Укрпошта» рекомендованим листом з повідомленням №598. Однак, поштове відправлення не було вручено адресату та 28.10.2024 повернуто підприємством зв`язку на адресу суду з відміткою від 23.10.2024 про відсутність адресата за вказаною адресою.

Ухвалою від 25.10.2024 забезпечено участь представника позивача адвоката Гуржія К.С. у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

У судове засідання з розгляду справи по суті 11.11.2024 з`явився представник позивача. Відповідач повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про судове засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Згідно з частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на 11.11.2024 відповідач відзив на позов та докази на його підтвердження не подав.

У судовому засіданні 11.11.2024 після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши позов ТОВ «Валентайн-Біз» до ТОВ «Амідан» про стягнення 385 897,93 грн., всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, господарський суд

УСТАНОВИВ:

відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

01.12.2017 між ТОВ «Валентайн-Біз» (постачальник) до ТОВ «Амідан» (покупець) був укладений договір поставки №VB-007 (далі по тексту Договір), за умовами якого:

- постачальник бере на себе зобов`язання виконати поставку товарів побутової хімії та гігієни (товар) у кількості, асортименті, за цінами і в терміни, визначені у відповідності з умовами даного договору (п. 1.1);

- покупець бере на себе зобов`язання прийняти товар відповідно до умов даного договору і сплатити його (п. 1.2);

- ціни на товар, найменування, асортимент і кількість товару, що поставляється покупцеві, відображаються в накладних, оформлених постачальником, які є документи підтверджуючим доставку товару постачальником і отримання товару покупцем, при наявності печаток і підписів сторін (п. 2.1);

- поставка товару за цим договором здійснюється на умовах DAP (згідно з Міжнародними правилами тлумачення термінів «Інкотермс» (в редакції 2010 р.) (п. 3.1);

- постачальних зобов`язаний здійснити відпуск зі свого складу товару, зазначеного в накладних, протягом 5 робочих днів з дати одержання від покупця кінцевої заявки (п. 3.3.1);

- приймання-передача товару проводиться на складі покупця, або на складі транспортно-експедиційних компаній в присутності уповноважених представників сторін. Тільки у разі виявлення невідповідності якості і кількості товару, зазначеного в видаткових накладних, складається Акт приймання-передачі товару (п. 4.1);

- розвантаження товару на складі, його приймання і передача, а також оформлення Акту приймання-передачі товару здійснюється сторонами в день фактичної поставки товару під час прийомки товару на складі покупця (п. 4.3);

- розрахунок за продукцію проводиться покупцем протягом 45 календарних днів по кожній конкретній партії товару. Початком терміну розрахунку є дата прийняття продукції на складі покупця (п. 5.1);

- за порушення термінів оплати і/або неповну оплату кожної поставленої партії товару покупець сплачує постачальникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від вартості кожної неоплаченої партії товару за кожний день прострочення оплати (п. 6.2);

- договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2018 включно, а по питанням розрахунків, до повного виконання сторонами зобов`язань по розрахункам (п. 10.1);

- якщо за 30 календарних днів до закінчення терміну дії даного договору жодна зі сторін не вимагає його припинення, внесення в нього змін або доповнень, договір вважається продовженим (пролонгованим) на той же термін і на таких же умовах (п. 10.4).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Згідно з положень статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

На виконання Договору, постачальником поставлено, а покупцем отримано товар загальною вартістю 151 099,32 грн. отриманий за видатковими накладними, які оформлені належним чином, містять підписи та печатки сторін, копії та оригінали яких містять в матеріалах справи, а саме:

№2 від 18.01.2021 на суму 27 035,40 грн.;

№25 від 24.03.2021 на суму 85 191,12 грн.;

№26 від 24.03.2021 на суму 38 872,80 грн.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги визначені статтею 193 Господарського кодексу України.

Згідно з п. 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Інший строк встановлений договором, зокрема п. 5.1, відповідно до якого розрахунок за продукцію проводиться покупцем протягом 45 календарних днів по кожній конкретній партії товару. Початком терміну розрахунку є дата прийняття продукції на складі покупця.

В розумінні п.2.1 Договору видаткові накладні є документом, який підтверджує доставку товару постачальником і отримання товару покупцем, при наявності печаток і підписів сторін.

За таких обставин, суд встановив, що відповідач мав обов`язок здійснити оплату за поставлений товар за видатковими накладними

№2 від 18.01.2021 до 04.03.2021, а з 05.03.2021 настало прострочення;

№25 та №26 від 24.03.2021 до 11.05.2021, а з 12.05.2021 настало прострочення.

При цьому, суд зазначає, що зазначені строки визначені з урахуванням положень статті 254 ЦК України, відповідно до якої якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Доказів здійснення відповідачем оплати за поставлений товар за спірними видатковими накладними суду не подано, в тому числі і на вимогу пункту 4 ухвали суду від 12.08.2024 про відкриття провадження, яка набрала законної сили та є обов`язковою для виконання на всій території України.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу у сумі 151 099,32 грн. є документально підтвердженою, обгрунтованою та такою, яку слід задовольнити повністю.

У зв`язку з неналежним виконанням грошового зобов`язання з оплати товару, позивач нараховує та просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 164 592,69 грн. за сукупний період з 03.03.2021 по 23.07.2024.

Щодо вказаних вимог суд встановив таке.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов`язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій неустойка, штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Зазначене кореспондується з положеннями ст. 549 Цивільного кодексу України, відповідно до яких неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, при цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.2 Договору встановлено, що за порушення термінів оплати і/або неповну оплату кожної поставленої партії товару покупець сплачує постачальникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від вартості кожної неоплаченої партії товару за кожний день прострочення оплати.

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання з оплати мало бути виконано.

Згідно з частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

При цьому, суд звертає увагу, що конструкція «за кожний день прострочення оплати», яку містить п. 6.2 Договору є порядком нарахування пені, а не строком.

Законом України від 30.03.2020 №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), який набрав чинності 02.04.2020, розділ ІХ «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України доповнено пунктом 7, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Таким чином, пунктом 7 Прикінцевих положень Господарського кодексу України передбачена можливість нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання понад шестимісячний строк, встановлений ст. 232 ГК України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» встановлено карантин з 12.03.2020 на всій території України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України скасовано карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Суд зазначає, що припис пункту 7 «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України, хоч і не зовсім узгоджується з метою Закону, який спрямований на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби, однак є абсолютно визначеним та не передбачає розширеного чи звуженого тлумачення. Така позиція узгоджується із висновком висловленим КГС ВС у постанові від 27.02.2024 у справі №911/858/22.

Пункт 19 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України не передбачає продовження строку нарахування пені на період дії в Україні воєнного стану, оскільки відповідно до п. 19 у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Тобто дана норма стосується лише строку позовної давності, у межах яких особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а не строків нарахування пені.

Відтак, в даному випадку, пеня має розраховуватися з дати, наступної за останнім днем строку оплати, та до переддня фактичної оплати, або до дня закінчення строку дії карантину, встановленого постановою КМУ від 11.03.2020 №211, тобто до 30.06.2023, в залежності від того, яка з названих подій настала раніше.

З огляду на вимоги частин 1 та 2 статті 2, частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Суд, перевіривши правильність розрахунку пені, встановивши вірний період прострочення, не виходячи при цьому за межі періоду, заявленого позивачем :

Видаткова накладнаОсновний борг, грн.Строк оплатиПеріод прострочення Пеня, грн.
№2 від 18.01.202127 035,4004.03.202105.03.2021-30.06.202320 304,70
№25 від 24.03.202185 191,1211.05.202112.05.2021-30.06.202361 797,41
№26 від 24.03.202138 872,8011.05.202112.05.2021-30.06.202328 198,22
Всього: 110 300,33
встановив, що вірно розрахований розмір належної до стягнення з відповідача на користь позивача пені становить 110 300,33 грн., у зв`язку з чим вказана вимога має бути задоволена частково.

Крім того, відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивач нараховує та просить суд стягнути з відповідача проценти річних в сумі 15 237,70 грн. за сукупний період 03.03.2021 по 03.09.2024 та інфляційні втрати в сумі 69 905,92 грн. за сукупний період березень 2021 року - липень 2024 року.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Формулювання статті 625 Цивільного кодексу України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому проценти річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України, відтак, обмеження нарахування шістьма місяцями відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України до процентів річних та інфляційних втрат не застосовується.

За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд звертає увагу учасників справи на те, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Суд, перевіривши правильність розрахунку трьох відсотків річних, встановивши вірний період прострочення, не виходячи при цьому за межі періоду, заявленого позивачем (03.03.2021 - 03.09.2024):

Видаткова накладнаОсновний борг, грн.Строк оплатиПеріод прострочення 3%, грн.
№2 від 18.01.202127 035,4004.03.202105.03.2021-03.09.20242 840,55
№25 від 24.03.202185 191,1211.05.202112.05.2021-03.09.20248 474,71
№26 від 24.03.202138 872,8011.05.202112.05.2021-03.09.20243 867,02
Всього: 15 182,28

встановив, що вірно розрахований розмір належних до стягнення з відповідача на користь позивача процентів річних становить 15 182,28 грн., у зв`язку з чим вказана вимога має бути задоволена частково.

Також, суд перевіривши правильність розрахунку інфляційних втрат, встановивши вірний період прострочення, не виходячи при цьому за межі періоду, заявленого позивачем

Видаткова накладнаОсновний борг, грн.Строк оплатиПеріод прострочення, в межах заявленого Інфляційні втрати, грн.
№2 від 18.01.202127 035,4004.03.2021березень 2021-червень 202413 287,63
№25 від 24.03.202185 191,1211.05.2021травень 2021-червень 202438 878,15
№26 від 24.03.202138 872,8011.05.2021травень 2021-липень 202417 740,14
Всього: 69 905,92

встановив, що вірно розрахований розмір належних до стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат становить 69 905,92 грн., у зв`язку з чим вказана вимога має бути задоволена повністю в заявленій сумі.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, суд задовольняє позов ТОВ «Валентайн-Біз» частково та ухвалює рішення про стягнення з ТОВ «Амідан» 151 099,32 грн. основного боргу, 15 182,28 грн. процентів річних, 69 905,92 грн. інфляційних втрат та 110 300,33 грн. пені.

У зв`язку із частковим задоволенням позову, відповідно до ст. 129 ГПК України, суд покладає на відповідача відшкодування позивачу сплаченого судового збору пропорційно задоволеним вимогам, а саме у сумі 5 197,32 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Валентайн-Біз» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Амідан» (08205, Київська область, м. Ірпінь, вул. Тургенєвська, буд. 25А, ідентифікаційний код 40826469)

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Валентайн-Біз» (49128, м. Дніпро, вул. Максима Дія, буд. 21, кв. 8, ідентифікаційний код 41421862)

151 099,32 грн. (сто п`ятдесят одну тисячу дев`яносто дев`ять гривень тридцять дві копійки) основного боргу,

110 300,33 грн. (сто десять тисяч триста гривень тридцять три копійки) пені,

15 182,28 грн. (п`ятнадцять тисяч сто вісімдесят дві гривні двадцять вісім копійок) процентів річних,

69 905,92 грн. (шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ять гривень дев`яносто дві копійки) інфляційних втрат,

5 197,32 грн. (п`ять тисяч сто дев`яносто сім гривень тридцять дві копійки) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 11.11.2024.

Суддя О.В. Конюх