УХВАЛА

м. Київ

14.11.2024Справа № 910/13570/24

Суддя Господарського суду міста Києва Гулевець О.В., розглянувши

заяву Державного підприємства «Морський торговельній порт «Чорноморськ»

про вжиття заходів забезпечення позову

по справі за позовом Державного підприємства «Морський торговельній порт «Чорноморськ»

до 1) Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАЙГОН-ЕКСПОРТ»

про визнання недійсним договору та усунення перешкоди у здійсненні права володіння і

користування майном

без виклику (повідомлення) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Морський торговельній порт «Чорноморськ» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАЙГОН-ЕКСПОРТ» про визнання недійсним договору № 17-П-АМПУ-24 про забезпечення доступу Портового оператора до причалу (ів) від 28.03.2024, укладеного між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАЙГОН-ЕКСПОРТ».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що укладення договору не було спрямовано на реальне настання правових наслідків, а договір № 17-П-АМПУ-24 про забезпечення доступу Портового оператора до причалу (ів) від 28.03.2024 є недійсним у зв`язку з тим, що він суперечить ст. 203 ЦК України, Закону України «Про морські проти України» та Правилам надання послуг в морських портах України, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України № 348 від 05.06.2013.

Разом з позовом позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив суд забезпечити позов ДП «МТП «Чорноморськ» до ДП «АМПУ» та ТОВ «ТРАЙГОН-ЕКСПОРТ» шляхом заборони відповідачів вчиняти певні дії, а саме:

- заборонити ТОВ «ТРАЙГОН-ЕКСПОРТ» використовувати портову інфраструктуру ДГІ «МТП «Чорноморськ», яка розташована в тилах причалів №№ 5,6 Чорноморського морського торговельного порту при здійсненні навантажувально-розвантажувальних робіт на причалах №№ 5,6 до набрання законної сили рішенням по даній справі;

-заборонити ДГІ «АМПУ» в особі Чорноморської філії ДП «АМПУ» здійснювати планування та складання графіку обробки суден за заявками ТОВ «ТРАЙГОН-ЕКСПОРТ» до набрання законної сили рішенням по даній справі;

- призупинити дію договору № 17-П-АМПУ-24 про забезпечення доступу Портового оператора до причалу (ів) від 28.03.2024 року, укладеного між ДП «АМПУ», та ТОВ«ТРАЙГОН-ЕКСПОРТ».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2024 у задоволенні заяви Державного підприємства «Морський торговельній порт «Чорноморськ» про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2024 дану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

13.11.2024 позивачем подано заяву про усунення недоліків, допущених при поданні до суду даного позову.

13.11.2024 від позивача надійшла заява про зміну предмета позову, в якому позивач просить:

1.Усунути перешкоди Державному підприємству «Морський торговельний порт «Чорноморськ» у здійсненні ним права володіння і користування майном: складськими площами в тилах причалів №(№) 5-6 морського порту Чорноморськ, а саме складським майданчиком з будівлями та спорудами, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складським майданчиком з будівлями та спорудами, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ (місто Іллічівськ) вулиця Сухолиманська, 12 як володільцю морських терміналів, єдиних майнових комплексів, що включають в себе технологічно пов`язані об`єкти портової інфраструктури, є портовим оператором з доступом до причалів №№ 1 - 22, 26 - 29 морського порту Чорноморськ на підставі Договору № 199-П-АМПУ-17 від 29.12.2017 року про забезпечення доступу Портового оператора до причалу (ів), укладеному між ДП «МТП «Чорноморськ» та ДП «Адміністрація морських портів України»

- шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон-Експорт" , Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" забезпечити Державному підприємству «Морський торговельний порт «Чорноморськ» безперешкодне проведення ним, як портовим оператором, вантажно-розвантажувальних робіт на причалі(ах) №(№) 5-6 та складських площах в тилах цих причалів із використанням перевантажувального обладнання, що йому належить.

- шляхом заборони (зупинення) діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон-Експорт" в частині користування складськими площами ДП «МТП «Чорноморськ» в тилах причалів №(№) 5-6 морського порту Чорноморськ, а саме складським майданчиком з будівлями та спорудами, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ (місто Іллічівськ) вулиця Сухолиманська, 14-А та складським майданчиком з будівлями та спорудами, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ (місто Іллічівськ) вулиця Сухолиманська, 12, яка унеможливлює Державному підприємству «Морський торговельний порт «Чорноморськ» безперешкодне проведення вантажно-розвантажувальних робіт та користування нерухомим та рухомим майном;

2. Визнати договір № 17-П-АМПУ-24 про забезпечення доступу Портового оператора до причалу (ів) від 28.03.2024 року, укладений між ДП «АМПУ» та ТОВ «Трайгон-Експорт» недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 10.12.2024.

13.11.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просив суд забезпечити позов ДП «МТП «Чорноморськ» до ДП «АМПУ» та ТОВ «ТРАЙГОН-ЕКСПОРТ» шляхом заборони відповідачам вчиняти певні дії, а саме:

- заборонити ТОВ «ТРАЙГОН-ЕКСПОРТ» вчиняти будь-які дії (в тому числі проїзд, розміщення майна, навантаження, розвантаження, тощо) щодо користування майном ДП «МТП «Чорноморськ», а саме: складськими площами ДП «МТП «Чорноморськ», а саме складським майданчиком з будівлями та спорудами, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ (місто Іллічівськ) вулиця Сухолиманська, 14-А та складським майданчиком з будівлями та спорудами, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ (місто Іллічівськ) вулиця Сухолиманська, 12, що межують з причалами №№ 5,6, та відповідно причалом(лами) №(№) 5-6 (номери реєстрації в реєстрі ГТС України: UAILK004 та UAILK005, балансоутримувач: ЧФ ДП «АМПУ», довжина: 155,0 м та 179,90 м. відповідно, глибина 13,0 м. кожного), що знаходяться в межах морського порту Чорноморськ (реєстраційний номер порту UAILK, місце знаходження: Чорне море) та доступ до цього майна до набрання законної сили рішенням по справі;

- заборонити ДП «АМПУ», в особі Чорноморської філії ДП «АМПУ», здійснювати планування та складання графіку обробки суден за заявками ТОВ «ТРАЙГОН-ЕКСПОРТ» до набрання законної сили рішенням по справі.

Розглянувши заяву Державного підприємства «Морський торговельній порт «Чорноморськ» про забезпечення позову суд дійшов висновку про задоволення заяви заявника частково, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Пунктом 3 частини 1 статті 138 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що після відкриття провадження у справі заява про забезпечення позову подається до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Пунктом 2 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується, зокрема забороною відповідачу вчиняти певні дії.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що ТОВ «Трайгон-Експорт» маючи дійсний договір про забезпечення доступу Портового оператора до причалу(ів) № 17-П-АМПУ-24 від 28.03.2024, який укладений між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАЙГОН-ЕКСПОРТ», та здійснюючи навантажувально-розвантажувальні роботи на причалах №№ 5,6 морського порту Чорноморськ, використовує портову інфраструктуру ДП «МПТ «Чорноморськ» фактично безкоштовно, що завдає збитки позивачу.

Отже, необхідність вжиття заходів до забезпечення позову обґрунтована заявником наявністю чинного договору про забезпечення доступу Портового оператора до причалу(ів) № 17-П-АМПУ-24 від 28.03.2024 без відповідних правових підстав для його укладення, а саме: невідповідність ТОВ «ТРАЙГОН-ЕКСПОРТ» критеріям, які ставляться Законом України «Про морські порти України» до портових операторів; відсутність у ТОВ «ТРАЙГОН-ЕКСПОРТ» в експлуатації морського терміналу.

При цьому позивач зазначає, що оскаржуваний договір про забезпечення доступу Портового оператора до причалу(ів) № 17-П-АМПУ-24 від 28.03.2024, укладеного між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАЙГОН-ЕКСПОРТ», не направлений на послугу із забезпечення доступу до причалів, оскільки ДП «АМПУ» самостійно не може забезпечити такий доступ без відповідних договорів відповідача-2 з позивачем із визначенням умов організації та забезпечення доступу до портової інфраструктури ДП «МТП «Чорноморськ», виключно з використанням якої можливо фактично дістатися до причалів № № 5-6.

За твердженням позивача, на балансі ДП «АМПУ», інших суб`єктів господарювання відсутні автомобільні, під`їзні шляхи, які б забезпечували фактичний доступ техніки, транспорту, вантажу для можливості проведення навантажувально-розвантажувальних робіт на причалах №№ 5, 6 ДП «АМПУ».

Як зазначає позивач, у даному випадку відсутність у відповідача-2 договору з позивачем про використання портової інфраструктури ДП «МТП «Чорноморськ» фактично робить неможливим виконання оскаржуваного договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів), оскільки без використання портової інфраструктури ДП «МТП «Чорноморськ», ДП «АМПУ» неможливо забезпечити ТОВ «ТРАЙГОН-ЕКСПОРТ» фізичний доступ техніки та вантажу до/з причалів, а ДП «МТП «Чорноморськ» не має права безоплатно передавати своє майно в користування іншим юридичним особам.

Крім зазначеного, позивач посилався на те, що постановка суден до причалів №№ 5-6 за заявками ТОВ «ТРАЙГОН-ЕКСПОРТ» створює перешкоди у доступі ДП «МТП «Чорноморськ» до вказаних причалів, оскільки обробка суден силами та засобами відповідача-2 є досить повільною, у порівнянні зі швидкістю обробки суден іншими портовими операторами, які працюють на вказаних причалах, зокрема власне у порівняні з ДП «МТП «Чорноморськ».

За твердженням позивача, зайняття причалів суднами за заявками ТОВ «ТРАЙГОН-ЕКСПОРТ» та повільною їх обробкою, ДП «МТП «Чорноморськ» фактично втрачає можливість обробляти судна на вказаних причалах власними силами і використовувати власну портову інфраструктуру (відкриті складські площі), яка розташована в тилах вказаних причалів і є необхідною під час обробки суден саме на причалах №№ 5,6.

Отже, позивач зазначає, що такі дії відповідачів створюють перешкоди у здійсненні господарської діяльності позивача та роблять неможливим виконання ДП «МТП «Чорноморськ» своїх зобов`язань перед клієнтами за договорами перевалки вантажів, а також перед державним бюджетом, оскільки ТОВ «ТРАЙГОН-ЕКСПОРТ» здійснює незаконну господарську діяльність на складських площах ДП «МТП «Чорноморськ», що межують з причалами №№ 5,6 та, відповідно, на причалах №№ 5,6.

Крім того, внаслідок повільної обробки суден силами ТОВ «ТРАЙГОН-ЕКСПОРТ», ДП «МТП «Чорноморськ» зазнає збитків внаслідок фактичного простою портової інфраструктури, яка розташована в тилах причалів №№ 5-6 (відкриті складські площі).

У результаті, за доводами заявника, дії відповідачів призводять до завдання збитків позивачу та в подальшому ДП «МТП «Чорноморськ» вимушено буде звертатись з позовами до ТОВ «ТРАЙГОН-ЕКСПОРТ» про відшкодування збитків.

Наведені вище обставини, на думку заявника вказують на те, що у разі прийняття судом рішення про задоволення позову, до моменту набрання ним законної сили можуть виникнути обставини, які зроблять неможливим поновлення прав та інтересів позивача.

Суд зазначає, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача до вирішення спору по суті з тим, щоб забезпечити позивачу, у випадку задоволенні позову, реальну та ефективну можливість виконання рішення суду та поновлення своїх порушених прав.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Однак заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, на забезпечення якого подана відповідна заява, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового акту, постановленого у саме у цій справі. Оскільки метою вжиття заходів до забезпечення позову є запобігання утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи у якій було подано позов, в разі його задоволення, а не будь-якого рішення, ухваленого судом у іншій справі. З наведеного слідує, що не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться у прямій залежності від фактичних обставин кожного конкретного господарського спору.

Водночас, якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Судом враховано, що заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову на забезпечення якого подана відповідна заява, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового акта постановленого саме у цій справі. Оскільки метою вжиття заходів до забезпечення позову є запобігання утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи у якій було подано позов, в разі його задоволення, а не будь-якого рішення, ухваленого судом у іншій справі.

Предметом позову у цій справі є вимоги позивача до відповідачів про:

- усунення перешкоди Державному підприємству «Морський торговельний порт «Чорноморськ» у здійсненні ним права володіння і користування майном шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Трайгон-Експорт», Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» забезпечити позивачу безперешкодне проведення ним, як портовим оператором, вантажно-розвантажувальних робіт на причалі(ах) №(№) 5-6 та складських площах в тилах цих причалів із використанням перевантажувального обладнання, що йому належить; та шляхом заборони (зупинення) діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Трайгон-Експорт» в частині користування складськими площами ДП «МТП «Чорноморськ» в тилах причалів №(№) 5-6 морського порту Чорноморськ;

- визнання договору № 17-П-АМПУ-24 про забезпечення доступу Портового оператора до причалу (ів) від 28.03.2024 року, укладений між ДП «АМПУ» та ТОВ «Трайгон-Експорт» недійсним.

Отже, позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, а відтак, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник з обраними заявником заходами забезпечення позову.

Суд зазначає, що заява про забезпечення позову, є обґрунтованою із зазначенням адекватного засобу забезпечення позову, необхідного для забезпечення ефективного захисту.

Надавши оцінку обґрунтованості доводів заявника, врахувавши наведені вище обставини, а також предмет позову та докази, надані в обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі.

Так, Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ» є державним комерційним підприємством, заснованим на державній власності та підпорядкованим Міністерству розвитку громад та територій України.

Згідно п. п. 2.1, 2.2 Статуту ДП «МТП «Чорноморськ» створено з метою одержання прибутку від здійснення господарською діяльності. Чіткою ціллю діяльності є провадження ринкової діяльності.

Відповідно до п. 4.1 Статуту майно Підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання.

Відповідно до п. 4.6 Статуту Підприємство не має права безоплатно передавати належне йому майно іншим юридичним особам чи громадянам, крім випадків, передбачених законодавством, за погодженням із Уповноваженим органом управління.

Згідно Реєстру морських портів, розміщеному на офіційному сайті ДП «АМПУ» (за посиланням: https://www.uspa.gov.ua/reyestr-po) Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ» є портовим оператором, що здійснює свою діяльність з навантаження, вивантаження, зберігання вантажів, зважування залізничних вагонів та автотранспорту, експедирування вантажів та розкредитування залізничних вагонів, оформлення товарнотранспортних документів на вантаж, надання буксирних послуг із використанням причалів №№ 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,1 2,14,15, 16,17,18,19,20, 21,22,26,27,29, балансоутримувачем яких є ЧФ ДП "АМПУ".

Як вказує позивач, Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ» володіє власними об`єктами портової інфраструктури - рухомими та нерухомими об`єктами, що забезпечують його діяльність, зокрема, зерновим морським терміналом, розташованим за адресами: АДРЕСА_2 , інв. № 1858; АДРЕСА_1 , інв.. № 94421 та який межує з причалами №№ 3 - 6 порту Чорноморськ.

Позивачем було зазначено суду, що 28.03.2024 між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАЙГОН-ЕКСПОРТ» укладено договір про забезпечення доступу Портового оператора до причалу(ів) № 17-П-АМПУ-24, за умовами якого Адміністрація забезпечує доступ відповідача-2 до причалів №№5-6 для проведення вантажно-розвантажувальних робіт.

Позивач посилається на те, що здійснення діяльності ТОВ «ТРАЙГОН-ЕКСПОРТ» на складських площах ДП «МТП «Чорноморськ», що межують з причалами №№ 5,6 та на причалах №№ 5,6 створює перешкоди у виконанні ДП «МТП «Чорноморськ» своєї господарської діяльності, а також завдасть збитки позивачу, та як наслідок призведе до неефективності обраного заявником способу судового захисту.

Наведене підтверджує наявність обґрунтованих підстав для вжиття заходів до забезпечення позову.

Враховуючи наведені вище обставини суд прийшов до висновку, що невжиття заходів забезпечення позовних вимог щодо заборони ТОВ «ТРАЙГОН-ЕКСПОРТ» вчиняти будь-які дії щодо користування майном ДП «МТП «Чорноморськ», а саме: складськими площами ДП «МТП «Чорноморськ», а саме складським майданчиком з будівлями та спорудами, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108, та складським майданчиком з будівлями та спорудами, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108, що межують з причалами №№ 5,6, та відповідно причалом(лами) №(№) 5-6, що знаходяться в межах морського порту Чорноморськ та доступ до цього майна, може значно ускладнити виконання рішення суду у випадку задоволення позову, вжиття таких заходів є адекватним змісту порушеного права, на відновлення якого поданий позов.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Судом встановлено, що спір виник внаслідок укладання оскаржуваного договору № 17-П-АМПУ-24 про забезпечення доступу Портового оператора до причалу (ів) від 28.03.2024, укладеного між ДП «АМПУ» та ТОВ «Трайгон-Експорт» та вчинення дій відповідачами, зокрема втручання в господарську діяльність позивача, користування складськими площами ДП «МТП «Чорноморськ», що призвело до обмеження права позивача розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд.

При цьому позивач зазначає, що за відсутності у ТОВ «Трайгон-Експорт» відповідних правових підстав на отримання доступу до причалів за №№ 5-6 та відповідно присвоєння йому статусу портового оператора, порушено законі права та інтереси ДП «МТП «Чорноморськ», оскільки єдиною фізичною можливістю потрапляння до причалів №№ 5,6 порту Чорноморськ техніки, транспорту, вантажу для здійснення розвантажувально-навантажувальних робіт, є використання складських площ зернового морського терміналу, належного ДП «МТП «Чорноморськ», що знаходиться в тилах причалів №№ 5-6.

Враховуючи вищевикладене, вимоги щодо вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «ТРАЙГОН-ЕКСПОРТ» вчиняти будь-які дії (в тому числі проїзд, розміщення майна, навантаження, розвантаження, тощо) щодо користування майном ДП «МТП «Чорноморськ», а саме: складськими площами ДП «МТП «Чорноморськ», а саме складським майданчиком з будівлями та спорудами, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108, та складським майданчиком з будівлями та спорудами, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108, що межують з причалами №№ 5,6, та відповідно причалом (лами) №(№) 5-6, що знаходяться в межах морського порту Чорноморськ та доступ до цього майна до набрання законної сили рішенням по справі є співмірними заявленим позовним вимогам.

Водночас, суд відзначає, що спосіб забезпечення позову шляхом заборони ДП «АМПУ», в особі Чорноморської філії ДП «АМПУ», здійснювати планування та складання графіку обробки суден за заявками ТОВ «ТРАЙГОН-ЕКСПОРТ» до набрання законної сили рішенням по справі, з огляду на предмет та підставу позову, призводить до блокування господарської діяльності відповідачів і за умови недоведеності наявності порушення прав заявника свідчить про його неспівмірність та порушуватиме збалансованість інтересів сторін справи.

При цьому, одним із завдань господарського судочинства у відповідності до вимог статті 2 Господарського процесуального кодексу України є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Складовою права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції, є виконання рішення господарського суду. Право на суд було б ілюзорним, якби судові рішення залишалися не виконуваними. Зокрема, у рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хорнсбі проти Греції" зазначено, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система договірних держав допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалось б на шкоду одній з сторін.

Ефективність правосуддя залежить і від виконання судового рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Враховуючи викладене, у даному випадку, за висновками суду, застосування обраного заявником заходу забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів суб`єкта господарювання.

Разом з тим, за змістом норм Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Суд зазначає, що вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав заявника на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову - забезпечить можливість виконання рішення суду та навпаки, невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що права заявника можуть бути захищені за допомогою вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «ТРАЙГОН-ЕКСПОРТ» вчиняти будь-які дії (в тому числі проїзд, розміщення майна, навантаження, розвантаження, тощо) щодо користування майном ДП «МТП «Чорноморськ», а саме: складськими площами ДП «МТП «Чорноморськ», а саме складським майданчиком з будівлями та спорудами, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ (місто Іллічівськ) вулиця Сухолиманська, 14-А та складським майданчиком з будівлями та спорудами, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ (місто Іллічівськ) вулиця Сухолиманська, 12, що межують з причалами №№ 5,6, та відповідно причалом(лами) №(№) 5-6, що знаходяться в межах морського порту Чорноморськ та доступ до цього майна до набрання законної сили рішенням по справі.

Отже, зазначені заходи забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти дії є розумним, адекватним та ефективним способом забезпечення позову та відповідають меті вжиття заходів щодо забезпечення позову, якою є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів заявника, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Підсумовуючи вище викладене, суд частково задовольняє заяву Державного підприємства «Морський торговельній порт «Чорноморськ» про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «ТРАЙГОН-ЕКСПОРТ» вчиняти будь-які дії (в тому числі проїзд, розміщення майна, навантаження, розвантаження, тощо) щодо користування майном ДП «МТП «Чорноморськ», а саме: складськими площами ДП «МТП «Чорноморськ», а саме складським майданчиком з будівлями та спорудами, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ (місто Іллічівськ) вулиця Сухолиманська, 14-А та складським майданчиком з будівлями та спорудами, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ (місто Іллічівськ) вулиця Сухолиманська, 12, що межують з причалами №№ 5,6, та відповідно причалом(лами) №(№) 5-6 (номери реєстрації в реєстрі ГТС України: UAILK004 та UAILK005, балансоутримувач: ЧФ ДП «АМПУ», довжина: 155,0 м та 179,90 м. відповідно, глибина 13,0 м. кожного), що знаходяться в межах морського порту Чорноморськ (реєстраційний номер порту UAILK, місце знаходження: Чорне море) та доступ до цього майна до набрання законної сили рішенням по справі, в іншій частині заяви про забезпечення позову суд відмовляє.

Згідно із приписами ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Державного підприємства «Морський торговельній порт «Чорноморськ» про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

2. З метою забезпечення позову у даній справі вжити заходи забезпечення позову:

заборонити ТОВ «ТРАЙГОН-ЕКСПОРТ» () вчиняти будь-які дії (в тому числі проїзд, розміщення майна, навантаження, розвантаження, тощо) щодо користування майном ДП «МТП «Чорноморськ» (68001, Україна, Одеська обл., місто Чорноморськ, вулиця Праці, будинок, 6, ідентифікаційний код 01125672), а саме: складськими площами ДП «МТП «Чорноморськ», а саме складським майданчиком з будівлями та спорудами, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ (місто Іллічівськ) вулиця Сухолиманська, 14-А та складським майданчиком з будівлями та спорудами, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ (місто Іллічівськ) вулиця Сухолиманська, 12, що межують з причалами №№ 5,6, та відповідно причалом(лами) №(№) 5-6 (номери реєстрації в реєстрі ГТС України: UAILK004 та UAILK005, балансоутримувач: ЧФ ДП «АМПУ», довжина: 155,0 м та 179,90 м. відповідно, глибина 13,0 м. кожного), що знаходяться в межах морського порту Чорноморськ (реєстраційний номер порту UAILK, місце знаходження: Чорне море) та доступ до цього майна до набрання законної сили рішенням по справі.

3. В іншій частині заяви відмовити.

Стягувач: Державне підприємство «Морський торговельній порт «Чорноморськ» (68001, Україна, Одеська обл., місто Чорноморськ, вулиця Праці, будинок, 6, ідентифікаційний код 01125672)

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАЙГОН-ЕКСПОРТ» (04116, Україна, місто Київ, вулиця Старокиївська, будинок, 10, ідентифікаційний код 36469551)

Ухвала набрала законної сили 14.11.2024 та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" дана ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень.

Дана ухвала дійсна для пред`явлення до виконання до 14.11.2027.

Суддя О.В. Гулевець