РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.11.2024Справа № 910/7783/24
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шеннон Еір Україна"

про стягнення 140 404,34 грн та зобов`язання виконати зобов`язання.

Представники сторін: не викликалися.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (далі - Державне підприємство) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шеннон Еір Україна" (далі - Товариство) про:

- стягнення 140 404,34 грн, з яких: 12 474,00 грн - основний борг за надані послуги у період з вересня 2023 року по квітень 2024 року (з 01.04.2024 по 21.04.2024), 1 364,86 грн - пеня, 140,89 грн - 3% річних, 176,59 грн - інфляційні втрати, 648,00 грн - штраф у розмірі 5% від суми несвоєчасно сплачених рахунків, 125 600,00 грн - неустойка у розмірі 100 грн за кожен день ненадання довідок про кількість рейсів;

- зобов`язання відповідача виконати зобов`язання, встановлені підпунктом 2.2.24. пункту 2.2. Генеральної угоди про умови здійснення господарської діяльності від 01.11.2019 №02.1-14/4-18 (з урахуванням внесених змін), а саме: надати позивачу довідки про кількість рейсів за звітні місяці: з вересня 2023 року по квітень 2024 року.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Генеральною угодою про умови здійснення господарської діяльності від 01.11.2019 №02.1-14/4-18 (з урахуванням внесених змін) (далі - Угода, Договір) у частині повного та своєчасного розрахунку за надані послуги з наземного адміністрування за період з вересня 2023 року по квітень 2024 року (з 01.04.2024 по 21.04.2024), а також в частині надання довідки про кількість рейсів за звітні місяці: вересень 2023 - квітень 2024, що передбачено підпунктом 2.2.24. пункту 2.2. Угоди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.06.2024 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення цієї ухвали.

02.07.2024 до канцелярії суду позивач подав заяву про усунення недоліків з доданими документами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/7783/24 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Відповідач правом, наданим статтею 165 ГПК України, на подання відзиву на позов не скористався, хоча про розгляд справи №910/7783/24 був повідомлений належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направляв.

При цьому, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (частина 9 статті 165, частина 2 статті 178 ГПК України).

Приймаючи до уваги те, що Товариство належним чином було повідомлене про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність у матеріалах справи достатньої кількості документів для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

Відповідно до статті 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених ГПК України, проте в розумні строки.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги Державного підприємства частково обґрунтованими.

01.11.2019 між Державним підприємством (далі за текстом договору - Аеропорт) та Товариством (далі за текстом договору - Компанія) укладено Генеральну угоду №02.1-14/4-18 про умови здійснення господарської діяльності, відповідно до пунктів 1.1., 1.2. якої Аеропорт забезпечує Компанії можливість здійснювати авіаційну діяльність (надання послуг з наземного адміністрування) на території аеропорту "Бориспіль" з використанням інфраструктури Аеропорту, а Компанія зобов`язується сплачувати Аеропорту плату за це. Кожна із Сторін повністю бере на себе витрати за виконання своїх обов`язків за цією Угодою.

Пунктом 1.4. визначено місце виконання Угоди: 08300, Україна, Київська область, Бориспільський район, село Гора, вулиця Бориспіль-7, ДП "МА "Бориспіль".

Розділом 2 Угоди визначено права та обов`язки сторін, зокрема, виконувати цю Угоду та обов`язки, що нею встановлені, належним чином, на основі принципу добросовісності (підпункт 2.1.1. пункту 2.1.); надавати одна одній інформацію, яка може вплинути на належне виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цієї Угодою (підпункт 2.1.2. пункту 2.1.).

Також крім пунктів, зазначених у пункті 2.1. Угоди, Компанія додатково зобов`язалася у строки, визначені Параграфом 3 Угоди, надавати до Аеропорту Довідку про кількість рейсів за звітний місяць (далі - Довідка) (підпункт 2.2.24. пункту 2.2. Договору).

Відповідно до пункту 3.1. Умов розмір плати, яку має сплачувати Компанія за створення та підтримання Аеропортом необхідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення Компанією господарської діяльності в ДП МА "Бориспіль" з надання послуг з наземного адміністрування з використанням інфраструктури Аеропорту у відповідності з Правилами та на умовах цієї Угоди становить: 1 350 грн (без ПДВ) за 1 рейс, на якому Компанія здійснювала діяльність з наземного адміністрування, але не менше ніж 1 350 грн (без ПДВ) в місяць. Нарахування ПДВ здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

Пунктом 3.2. Угоди (у редакції Додаткової угоди №4 від 27.06.2023) передбачено, що кількість рейсів визначається із Довідки, яка надається Компанією за звітний місяць. Дана Довідка повинна бути підписана керівником Компанії та скріплена печаткою (у разі її наявності). Довідка направляється офіційним листом на адресу Аеропорту до 3 числа місяця, що слідує за звітним. При цьому, Аеропорт має право перевірити кількість рейсів, що були обслуговані Компанією за звітний місяць, на підставі власної інформації (згідно з Заявками Компанії на обслуговування). У разі виявлення невідповідностей, або у разі відсутності (ненадання Компанією) Довідки у визначені строки, Аеропорт має право використовувати власну інформацію для виставлення рахунків.

За умовами пункту 3.4. Угоди (у редакції Додаткової угоди №4 від 27.06.2023) представник Компанії самостійно отримує в бухгалтерії Аеропорту рахунок на здійснення плати згідно з пунктом 3.1. цієї Угоди та Акт в строк до 10 (десятого) числа місяця, що слідує за звітним. У разі неотримання представником Компанії рахунків у строки, що вказані вище, Аеропорт направляє рахунки та Акти Компанії на адреси e-mail: , тa . Сторони домовились, що датою отримання рахунку та Акту буде вважатися кожне 10-е (десяте) число місяця, що слідує за звітним місяцем, незалежно від дати їх фактичного отримання представником Компанії.

Згідно з пунктом 3.5. Умов оплата рахунків Аеропорту здійснюється Компанією протягом 3 календарних днів з дати їх отримання. Оплата здійснюється на відповідний поточний рахунок Аеропорту, що вказаний в параграфі 11 Угоди.

Разом із рахунками представник Компанії отримує складені Аеропортом Акти. Підписані Акти або письмову мотивовану відмову від його підписання Компанія зобов`язана повернути Аеропорту протягом 5 робочих днів з дати його отримання. У разі отримання від Компанії мотивованої відмови, Аеропорт у десятиденний строк розглядає її та, у разі виявлення невідповідностей, проводить відповідні коригування в Акті та при виставленні рахунку. Якщо протягом 5 робочих днів Акт або письмова мотивована відмова не будуть направлені Аеропорту, Акт вважається підписаний Сторонами, а відмови, направлені Компанією з порушенням п`ятиденного строку, не будуть прийматися Аеропортом для розгляду. Акти підписуються уповноваженими на це представниками обох Сторін, про що Сторони надають одна одній належним чином оформлені повноваження на осіб, що підписують Акти. (пункт 3.6. Умов)

Відповідно до пункту 3.7. Угоди у разі наявності простроченої заборгованості у Компанії перед Аеропортом, останній нараховує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Пеня нараховується у порядку, встановленому чинним законодавством України, та до повного погашення заборгованості за цією Угодою. При відсутності оплати з урахуванням пені більше, ніж 25 календарних днів з моменту отримання рахунку Компанією, Аеропортом додатково стягується штраф у розмірі 5% від суми несвоєчасно сплачених рахунків. Штраф нараховується на кожний рахунок, який не сплачений Компанією більше, ніж 25 календарних днів з моменту його отримання.

За умовами пункту 3.8. Угоди (у редакції додаткової угоди №1 від 05.03.2020) у випадку порушення строків надання Довідки за звітний період Компанія сплачує Аеропорту неустойку у розмірі 100,00 грн (без ПДВ) за кожен календарний день прострочення терміну.

Ця Угода набуває чинності з моменту підписання та діє до 07.05.2021 (включно). Продовження строку дії договору здійснюється за письмовим узгодженням обох сторін шляхом укладення додаткової угоди або укладення нової угоди (пункти 4.1., 4.2. Договору).

За умовами пункту 4.3. (у редакції додаткової угоди №2 від 16.07.2020) всі зміни та доповнення (крім підпунктів 2.2.29., 2.3.4., 2.5.2., 2.5.5., 3.7., 3.12. та 9.1.) дійсні, якщо вони виконані в письмовій формі і підписані уповноваженими на це представниками обох Сторін.

Додатковою угодою №3 від 06.05.2021 сторони продовжили термін дії Угоди до 21.04.2024.

Крім того, Додатковою угодою №4 від 27.06.2023 сторони визначили, що при виконанні умов Угоди документообіг первинних документів (рахунків та Актів) здійснюватиметься у формі електронних документів для підписання яких використовувати призначений для цього кваліфікований електронний підпис (надалі - КЕП). (пункт 1.1.)

Пунктами 1.2 - 1.4. Додаткової угоди №4 від 27.06.2023 до Угоди визначено, що сторони визнають первинні документи, складені та надані будь-якою Стороною іншій Стороні в електронному вигляді із застосування КЕП засобами телекомунікаційного зв`язку, як оригінали, що мають юридичну силу. Сторони визнають, що кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Сторони погодили, що первинні документи на виконання цієї Угоди будуть складатися Сторонами в електронному вигляді з дотриманням чинного законодавства України у сфері електронного документообігу та кваліфікованого електронного підпису.

За умовами пункту 1.5. Додаткової угоди №4 від 27.06.2023 до Угоди протягом 3 (трьох) робочих днів після отримання Довідки, Аеропорт направляє Компанії за допомогою програмного забезпечення М.Е.Doc (далі - ПЗ М.Е.Doc) підписані з своєї сторони електронні первинні документи (в тому числі рахунки та Акти). Оплата рахунків здійснюється Компанією у строки, встановлені в параграфі 3 Угоди. Як тільки рахунок та Акт будуть прийняті у ПЗ М.Е.Doc, відправнику (Аеропорту) надійде повідомлення про доставку отримувачу (Компанії). Сторони домовились, що датою отримання рахунку та Акту буде вважатися дата зазначена у повідомленні про доставку рахунку та Акту Компанії у ПЗ М.Е.Doc, але не пізніше ніж кожне 10-те число місяця, що слідує за звітним. Компанія за допомогою електронного документообігу у ПЗ М.Е.Doc разом із рахунками отримує складені Аеропортом Акти. Компанія зобов`язана затвердити або відхилити з письмовою мотивованою відмовою у їх затвердженні у ПЗ М.Е.Doc Акти протягом 3 (трьох) календарних днів з дати зазначеної у повідомленні про доставку, але не пізніше ніж кожне 10-те число місяця, що слідує за звітним. Акти підписуються із застосуванням КЕП уповноважених на це представників обох Сторін, про що Сторони надають одна одній належним чином оформлені повноваження на осіб, що підписують Акти. Підписання Акту Компанією є підтвердженням відсутності претензій до якості наданих послуг. Сторони домовились надавати за допомогою ПЗ М.Е.Doc з використанням призначеного для цього КЕП повноваження на осіб, які підписують Акти за цією Угодою. У разі змін у переліку осіб або їх повноважень, Сторони зобов`язані негайно повідомити про це іншу Сторону.

Відповідно до пункту 1.6. Додаткової угоди №4 від 27.06.2023 до Угоди Компанія зобов`язана слідкувати за надходженням електронних первинних документів (в тому числі рахунків та Актів) та своєчасно здійснювати їх приймання та перевірку. Аеропорт здійснює надсилання електронних первинних документів (в тому числі рахунків та Актів) та вважається Стороною-відправником, а Компанія здійснює отримання електронних первинних документів (в тому числі рахунків та Актів) та вважається Стороною-одержувачем. Первинні бухгалтерські документи, оформлені в електронному вигляді являють собою електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних. Електронні первинні документи (в тому числі рахунки та Акти) містять всі реквізити аналогічних паперових документів, а також можуть містити інші реквізити.

Згідно з пунктами 1.7. та 1.8. Додаткової угоди №4 від 27.06.2023 до Угоди якщо протягом 3 (трьох) календарних днів Акт затверджений або Акт відхилений з письмовою мотивованою відмовою не будуть направлені до Аеропорту, Акт вважається підписаним Сторонами, а відмови направлені Компанією з порушенням триденного строку, не будуть прийматись Аеропортом для розгляду.1.8 При виявленні однією Стороною будь-якої неможливості здійснення електронного документообігу, про це негайно повідомляється інша Сторона Угоди. При цьому, Сторона, для якої виникла неможливість подальшого здійснення електронного документообігу, зобов`язана не пізніше ніж за 5 робочих днів повідомити іншу Сторону цієї Угоди про таку неможливість.

У пункті 1.13. Додаткової угоди №4 від 27.06.2023 до Угоди сторони підтвердили, що зареєстровані в системі електронного документообігу "М.Е.Doc" електронних документів, та згодні з відправкою електронних документів засобами системи електронного документообігу в системі "M.E.Doc".

У період з вересня 2023 року по квітень 2024 року (за 21 день) Аеропортом було надано Компанії обумовлені договором послуги на загальну суму 12 474,00 грн (разом із ПДВ), що підтверджується наявними в матеріалах справи рахунками на оплату (рахунки-фактури):

№200/130 від 30.09.2023 на суму 1 620,00 грн (за вересень 2023 року),

№200/146 від 31.10.2023 на суму 1 620,00 грн (за жовтень 2023 року),

№200/164 від 30.11.2023 на суму 1 620,00 грн (за листопад 2023 року);

№200/170 від 31.12.2023 на суму 1 620,00 грн (за грудень 2023 року),

№200/11 від 31.01.2024 на суму 1 620,00 грн(за січень 2024 року),

№200/26 від 29.02.2024 на суму 1 620,00 грн(за лютий 2024 року),

№200/43 від 31.03.2024 на суму 1 620,00 грн(за березень 2024 року),

№200/58 від 21.04.2024 на суму 1 134,00 грн (за квітень 2024 року - з 01.04.2024 по 21.04.2024),

а також Актами приймання-здачі виконаних послуг:

від 31.03.2024 року на суму 1 620,00 грн (за березень 2023 року),

від 30.09.2023 на суму 1620,00 грн (за вересень 2023 року),

від 21.04.2024 на суму 1 134,00 грн (за квітень 2024 року - з 01.04.2021 по 21.04.2024).

Крім цього, обставина надання послуг за договором у спірний період також не заперечувалася відповідачем.

Доказів самостійного отримання відповідачем рахунків на здійснення оплати та актів приймання-здачі виконаних послуг в бухгалтерії Аеропорту у відповідності до пункту 3.4. Угоди матеріали справи не містять, у зв`язку з чим вказані документи були направлені Аеропортом на визначені у пункті 3.4 Угоди електронні адреси Компанії, а також через систему документообігу "М.Е.Doc".

Відповідачем не заперечувалася обставина отримання від позивача вищезазначених документів.

Доказів оплати вартості наданих у спірний період матеріали справи №910/7783/24 не містять.

Також матеріали справи не містять і Компанією не надано ані довідок про кількість рейсів за звітний місяць, ані доказів їх надання (надсилання) Аеропорту.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Генеральної угоди про умови здійснення господарської діяльності від 01.11.2019 №02.1-14/4-18 (з урахуванням внесених змін) у частині повного та своєчасного розрахунку за надані послуги з наземного адміністрування за період з вересня 2023 року по квітень 2024 року (з 01.04.2024 по 21.04.2024), а також в частині надання довідки про кількість рейсів за звітні місяці: вересень 2023 - квітень 2024, Державне підприємство звернувся з даним позовом про стягнення з Товариства 12 474,00 грн основного боргу за надані послуги у період з вересня 2023 року по квітень 2024 року (з 01.04.2024 по 21.04.2024), 1 364,86 грн пені, 140,89 грн 3% річних, 176,59 грн інфляційних втрат, 648,00 грн штрафу у розмірі 5% від суми несвоєчасно сплачених рахунків, 125 600,00 грн неустойки у розмірі 100 грн за кожен день ненадання довідок про кількість рейсів, а також про зобов`язання відповідача надати позивачу довідки про кількість рейсів за звітні місяці: вересень 2023 - квітень 2024.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами статей 509, 526 ЦК України, статей 173, 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Правова природа договору не залежить від його назви, а визначається його змістом, а тому при оцінці відповідності волі сторін та укладеного договору суд повинен надати правову оцінку його умовам, правам та обов`язкам сторін для визначення спрямованості як їх дій, так і певних правових наслідків, тобто дослідити відповідні умови договору з зазначенням своїх висновків за результатами такої оцінки у прийнятому судовому рішенні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.05.2023 у справі №914/4127/21.

Як було раніше зазначено, 01.11.2019 між Державним підприємством (далі за текстом договору - Аеропорт) та Товариством (далі за текстом договору - Компанія) укладено Генеральну угоду №02.1-14/4-18 про умови здійснення господарської діяльності, відповідно до пунктів 1.1., 1.2. якої Аеропорт забезпечує Компанії можливість здійснювати авіаційну діяльність (надання послуг з наземного адміністрування) на території аеропорту "Бориспіль" з використанням інфраструктури Аеропорту, а Компанія зобов`язується сплачувати Аеропорту плату за це. Кожна із Сторін повністю бере на себе витрати за виконання своїх обов`язків за цією Угодою.

Даючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами в ході виконання даного договору, суд дійшов висновку, що такий за своєю правовою природою є договором про надання послуг, за яким, відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Отже, укладення Товариством та Державним підприємством Генеральної угоди №02.1-14/4-18 від 01.11.2019 було спрямоване на надання останнім послуг з наземного адміністрування та одночасного обов`язку відповідача по здійсненню їх оплати.

Відповідно до статті 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 ЦК України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до пункту 3.1. Умов розмір плати, яку має сплачувати Компанія за створення та підтримання Аеропортом необхідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення Компанією господарської діяльності в ДП МА "Бориспіль" з надання послуг з наземного адміністрування з використанням інфраструктури Аеропорту у відповідності з Правилами та на умовах цієї Угоди становить: 1 350 грн (без ПДВ) за 1 рейс, на якому Компанія здійснювала діяльність з наземного адміністрування, але не менше ніж 1 350 грн (без ПДВ) в місяць. Нарахування ПДВ здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

Разом із рахунками представник Компанії отримує складені Аеропортом Акти. Підписані Акти або письмову мотивовану відмову від його підписання Компанія зобов`язана повернути Аеропорту протягом 5 робочих днів з дати його отримання. У разі отримання від Компанії мотивованої відмови, Аеропорт у десятиденний строк розглядає її та, у разі виявлення невідповідностей, проводить відповідні коригування в Акті та при виставленні рахунку. Якщо протягом 5 робочих днів Акт або письмова мотивована відмова не будуть направлені Аеропорту, Акт вважається підписаний Сторонами, а відмови, направлені Компанією з порушенням п`ятиденного строку, не будуть прийматися Аеропортом для розгляду. Акти підписуються уповноваженими на це представниками обох Сторін, про що Сторони надають одна одній належним чином оформлені повноваження на осіб, що підписують Акти. (пункт 3.6. Умов)

Судом встановлено, що у період з вересня 2023 року по квітень 2024 року (за 21 день) Аеропортом було надано Компанії обумовлені договором послуги на загальну суму 12 474,00 грн (разом із ПДВ), що підтверджується наявними в матеріалах справи рахунками на оплату (рахунки-фактури):

№200/130 від 30.09.2023 на суму 1 620,00 грн (за вересень 2023 року),

№200/146 від 31.10.2023 на суму 1 620,00 грн (за жовтень 2023 року),

№200/164 від 30.11.2023 на суму 1 620,00 грн (за листопад 2023 року);

№200/170 від 31.12.2023 на суму 1 620,00 грн (за грудень 2023 року),

№200/11 від 31.01.2024 на суму 1 620,00 грн(за січень 2024 року),

№200/26 від 29.02.2024 на суму 1 620,00 грн(за лютий 2024 року),

№200/43 від 31.03.2024 на суму 1 620,00 грн(за березень 2024 року),

№200/58 від 21.04.2024 на суму 1 134,00 грн (за квітень 2024 року - з 01.04.2024 по 21.04.2024),

а також Актами приймання-здачі виконаних послуг:

від 30.09.2023 на суму 1620,00 грн (за вересень 2023 року),

від 21.04.2024 на суму 1 134,00 грн (за квітень 2024 року - з 01.04.2021 по 21.04.2024).

Також судом встановлено, що актів за інші місяці (жовтень 2023 року - березень 2024 року) у матеріалах цієї справи відсутні.

Разом із цим суд зазначає, що згідно з усталеною позицією Верховного Суду (наведеною, наприклад, у постанові Касаційного господарського суду від 29.01.2020 у справі №916/922/19) визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, а отже, судам у розгляді справи належить досліджувати, крім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару (обставини здійснення перевезення товару, поставленого за спірною видатковою накладною, обставини зберігання та використання цього товару в господарській діяльності покупця). У разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності, задекларований у статті 13 ГПК України, втрачає сенс.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21.

Іншими словами, відсутність у сторін цього судового спору належним чином оформлених первинних документів, які би підтверджували факт надання послуг (актів-приймання-передачі), не усуває обов`язок відповідача заперечувати проти доводів позивача про надання послуг у спірний період шляхом надання всіх наявних у нього доказів на спростування кожного заявленого відповідачем аргументу.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи правову природу послуг з наземного адміністрування, а також відсутність будь-яких заперечень відповідача, суд дійшов висновку про надання обумовлених договором послуг у період з вересня 2023 року по квітень 2024 року (з 01.04.2024 по 21.04.2024) на суму 12 474,00 грн (разом із ПДВ).

Умовою виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Положеннями статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За частиною 1 статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з пунктом 3.5. Умов оплата рахунків Аеропорту здійснюється Компанією протягом 3 календарних днів з дати їх отримання. Оплата здійснюється на відповідний поточний рахунок Аеропорту, що вказаний в параграфі 11 Угоди.

За умовами пункту 3.4. Угоди (у редакції Додаткової угоди №4 від 27.06.2023) представник Компанії самостійно отримує в бухгалтерії Аеропорту рахунок на здійснення плати згідно з пунктом 3.1. цієї Угоди та Акт в строк до 10 (десятого) числа місяця, що слідує за звітним. У разі неотримання представником Компанії рахунків у строки, що вказані вище, Аеропорт направляє рахунки та Акти Компанії на адреси e-mail: , тa . Сторони домовились, що датою отримання рахунку та Акту буде вважатися кожне 10-е (десяте) число місяця, що слідує за звітним місяцем, незалежно від дати їх фактичного отримання представником Компанії.

Крім того, Додатковою угодою №4 від 27.06.2023 сторони визначили, що при виконанні умов Угоди документообіг первинних документів (рахунків та Актів) здійснюватиметься у формі електронних документів для підписання яких використовувати призначений для цього кваліфікований електронний підпис (надалі - КЕП). (пункт 1.1.)

Пунктами 1.2 - 1.4. Додаткової угоди №4 від 27.06.2023 до Угоди визначено, що сторони визнають первинні документи, складені та надані будь-якою Стороною іншій Стороні в електронному вигляді із застосування КЕП засобами телекомунікаційного зв`язку, як оригінали, що мають юридичну силу. Сторони визнають, що кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Сторони погодили, що первинні документи на виконання цієї Угоди будуть складатися Сторонами в електронному вигляді з дотриманням чинного законодавства України у сфері електронного документообігу та кваліфікованого електронного підпису.

За умовами пункту 1.5. Додаткової угоди №4 від 27.06.2023 до Угоди протягом 3 (трьох) робочих днів після отримання Довідки, Аеропорт направляє Компанії за допомогою програмного забезпечення М.Е.Doc (далі - ПЗ М.Е.Doc) підписані з своєї сторони електронні первинні документи (в тому числі рахунки та Акти). Оплата рахунків здійснюється Компанією у строки, встановлені в параграфі 3 Угоди. Як тільки рахунок та Акт будуть прийняті у ПЗ М.Е.Doc, відправнику (Аеропорту) надійде повідомлення про доставку отримувачу (Компанії). Сторони домовились, що датою отримання рахунку та Акту буде вважатися дата зазначена у повідомленні про доставку рахунку та Акту Компанії у ПЗ М.Е.Doc, але не пізніше ніж кожне 10-те число місяця, що слідує за звітним. Компанія за допомогою електронного документообігу у ПЗ М.Е.Doc разом із рахунками отримує складені Аеропортом Акти. Компанія зобов`язана затвердити або відхилити з письмовою мотивованою відмовою у їх затвердженні у ПЗ М.Е.Doc Акти протягом 3 (трьох) календарних днів з дати зазначеної у повідомленні про доставку, але не пізніше ніж кожне 10-те число місяця, що слідує за звітним. Акти підписуються із застосуванням КЕП уповноважених на це представників обох Сторін, про що Сторони надають одна одній належним чином оформлені повноваження на осіб, що підписують Акти. Підписання Акту Компанією є підтвердженням відсутності претензій до якості наданих послуг. Сторони домовились надавати за допомогою ПЗ М.Е.Doc з використанням призначеного для цього КЕП повноваження на осіб, які підписують Акти за цією Угодою. У разі змін у переліку осіб або їх повноважень, Сторони зобов`язані негайно повідомити про це іншу Сторону.

Відповідно до пункту 1.6. Додаткової угоди №4 від 27.06.2023 до Угоди Компанія зобов`язана слідкувати за надходженням електронних первинних документів (в тому числі рахунків та Актів) та своєчасно здійснювати їх приймання та перевірку. Аеропорт здійснює надсилання електронних первинних документів (в тому числі рахунків та Актів) та вважається Стороною-відправником, а Компанія здійснює отримання електронних первинних документів (в тому числі рахунків та Актів) та вважається Стороною-одержувачем. Первинні бухгалтерські документи, оформлені в електронному вигляді являють собою електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних. Електронні первинні документи (в тому числі рахунки та Акти) містять всі реквізити аналогічних паперових документів, а також можуть містити інші реквізити.

Згідно з пунктами 1.7. та 1.8. Додаткової угоди №4 від 27.06.2023 до Угоди якщо протягом 3 (трьох) календарних днів Акт затверджений або Акт відхилений з письмовою мотивованою відмовою не будуть направлені до Аеропорту, Акт вважається підписаним Сторонами, а відмови направлені Компанією з порушенням триденного строку, не будуть прийматись Аеропортом для розгляду.1.8 При виявленні однією Стороною будь-якої неможливості здійснення електронного документообігу, про це негайно повідомляється інша Сторона Угоди. При цьому, Сторона, для якої виникла неможливість подальшого здійснення електронного документообігу, зобов`язана не пізніше ніж за 5 робочих днів повідомити іншу Сторону цієї Угоди про таку неможливість.

У пункті 1.13. Додаткової угоди №4 від 27.06.2023 до Угоди сторони підтвердили, що зареєстровані в системі електронного документообігу "М.Е.Doc" електронних документів, та згодні з відправкою електронних документів засобами системи електронного документообігу в системі "M.E.Doc".

Доказів самостійного отримання відповідачем рахунків на здійснення оплати та актів приймання-здачі виконаних послуг в бухгалтерії Аеропорту у відповідності до пункту 3.4. Угоди матеріали справи не містять, у зв`язку з чим вказані документи були направлені Аеропортом на визначені у пункті 3.4 Угоди електронні адреси Компанії, а також через систему документообігу "М.Е.Doc".

Відповідачем не заперечувалася обставина отримання від позивача вищезазначених документів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про настання строку про для оплати послуг за договором.

Однак вартість наданих Державним підприємством послуг не була сплачена Товариством, доказів протилежного не було надано відповідачем та відсутні у матеріалах справи.

Отже, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо оплати вартості послуг за договором у розмірі 12 474,00 грн, строк оплати яких настав, суд дійшов висновку про наявність у відповідача основної суми заборгованості у вищезазначеному розмірі, а тому позовна вимога про стягнення вказаної суми боргу підлягає задоволенню у повному обсязі.

Також, у зв`язку із несвоєчасною сплатою вартості наданих послуг, позивачем нараховано до стягнення 176,59 грн інфляційних втрат та 3% річних 140,89 грн, нарахованих за період з 14.10.2023 по 10.06.2024 на відповідні суми боргу згідно з наданим розрахунком.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) статтею 610 ЦК України кваліфікується як порушення зобов`язання.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549-552, 611, 625 ЦК України.

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №758/1303/15-ц, від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц, від 10.04.2018 у справі №910/10156/17.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

З огляду на прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та процентів річних за відповідні періоди, який також не заперечувався відповідачем та не перевищує розраховані судом суми, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 176,59 грн інфляційних втрат та 3% річних 140,89 грн, відтак позов в цій частині підлягає задоволенню.

Крім цього, у зв`язку із несвоєчасною сплатою відповідачем грошових коштів за договором Державним підприємством нараховано до стягнення 1 364,86 грн пені за період з 14.10.2023 по 10.06.2024 згідно з наданим позивачем розрахунком на відповідні суми заборгованості.

Стаття 549 ЦК України визначає неустойку (штраф, пеню) як грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов`язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій - неустойка, штраф, пеня.

З системного аналізу вищенаведених положень чинного законодавства вбачається, що вказані штрафні санкції можуть бути стягнуті лише у тому випадку (якщо не встановлено законом), коли основне зобов`язання прямо забезпечено неустойкою (пеня, штраф) у чинному договорі, а також ним встановлено її розмір (встановлено за згодою сторін).

Відповідно до пункту 3.7. Угоди у разі наявності простроченої заборгованості у Компанії перед Аеропортом, останній нараховує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Пеня нараховується у порядку, встановленому чинним законодавством України, та до повного погашення заборгованості за цією Угодою.

У силу статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону визначено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Також частиною 6 статті 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Отже, встановивши розмір, термін і порядок нарахування штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання, законодавець передбачив також і право сторін врегулювати ці відносини у договорі. Тобто сторони мають право визначити у договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України), а взагалі врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд (частина третя статті 6 Цивільного кодексу України), у тому числі, мають право пов`язувати період нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати). Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.04.2018 зі справи №916/804/17.

Отже, сторони фактично погодили інший строк нарахування пені, ніж встановлений частиною 6 статті 232 ГПК України, що чинним законодавством не заборонено.

Аналогічне тлумачення умови договору про нарахування пені протягом усього періоду порушення викладена у постанові Верховного Суду від 10.09.2020 у справі №916/1777/19.

За таких обставин нарахування позивачем пені за періоди, що становлять більше як 6 місяців, не суперечить положенням чинного законодавства.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок вказаної штрафної санкції, який також не заперечувався відповідачем та не перевищує розраховані судом суми, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 364,86 грн пені, відтак позов в цій частині підлягає задоволенню.

Також Державним підприємством нараховано до стягнення 648,00 грн штрафу у розмірі 5% від суми несвоєчасно сплачених рахунків та 125 600,00 грн неустойки у розмірі 100 грн за кожен день ненадання довідок про кількість рейсів за період з 04.09.2023 по 05.04.2023 згідно з наданим позивачем розрахунком на відповідні суми заборгованості.

Відповідно до частини 2 статті 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною 4 статті 231 ГК України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Відповідно до пункту 3.7. Угоди при відсутності оплати з урахуванням пені більше, ніж 25 календарних днів з моменту отримання рахунку Компанією, Аеропортом додатково стягується штраф у розмірі 5% від суми несвоєчасно сплачених рахунків. Штраф нараховується на кожний рахунок, який не сплачений Компанією більше, ніж 25 календарних днів з моменту його отримання.

Судом установлено, що матеріали справи не містять і Компанією не надано доказів оплати заборгованості за спірний період.

За таких обставин, позивачем правомірно нараховано штраф у розмірі 5%, передбачений пунктом 3.7. Договору.

Перевіривши виконаний Державним підприємством розрахунок вказаного штрафу, суд встановив, що такий розрахунок є арифметично вірним та відповідає умовам договору, а тому позов в частині стягнення 648,00 грн штрафу також підлягає задоволенню.

Також за умовами пункту 3.8. договору (у редакції додаткової угоди №1 від 05.03.2020) у випадку порушення строків надання Довідки за звітний період Компанія сплачує Аеропорту неустойку у розмірі 100,00 грн (без ПДВ) за кожен календарний день прострочення терміну.

У відповідності до підпункту 2.2.24. пункту 2.2. Договору, крім пунктів, зазначених у пункті 2.1. Угоди, Компанія додатково зобов`язалася у строки, визначені Параграфом 3 Угоди, надавати до Аеропорту Довідку про кількість рейсів за звітний місяць.

Пунктом 3.2. Угоди (у редакції Додаткової угоди №4 від 27.06.2023) передбачено, що кількість рейсів визначається із Довідки, яка надається Компанією за звітний місяць. Дана Довідка повинна бути підписана керівником Компанії та скріплена печаткою (у разі її наявності). Довідка направляється офіційним листом на адресу Аеропорту до 3 числа місяця, що слідує за звітним. При цьому, Аеропорт має право перевірити кількість рейсів, що були обслуговані Компанією за звітний місяць, на підставі власної інформації (згідно з Заявками Компанії на обслуговування). У разі виявлення невідповідностей, або у разі відсутності (ненадання Компанією) Довідки у визначені строки, Аеропорт має право використовувати власну інформацію для виставлення рахунків.

Судом установлено, що матеріали справи не містять і Компанією не надано ані довідок про кількість рейсів за звітний місяць, ані доказів їх надання (надсилання) Аеропорту.

За таких обставин, позивачем правомірно нараховано неустойку, передбачену пунктом 3.8. Договору.

Перевіривши виконаний Державним підприємством розрахунок вказаної неустойки, суд встановив, що такий розрахунок є арифметично вірним та відповідає умовам договору.

Як було раніше зазначено судом, обґрунтований розмір основного боргу, який підлягає стягненню з відповідача, становить 12 474,00 грн, натомість неустойки за пунктом 3.8. Угоди - 125 600,00 грн. Отже, вказана неустойка перевищує розмір основну заборгованість більше як у 10 разів, що є однозначним порушенням принципів верховенства права, справедливості, добросовісності та розумності.

У зв`язку з цим, суд вважає, що заявлений позивачем до стягнення розмір вказаної неустойки є занадто великим, в той час як доказів понесення ним збитків чи погіршення фінансового стану, зумовлених порушенням відповідачем його господарських зобов`язань Державним підприємством не надано.

Враховуючи викладене та керуючись приписами частини 3 статті 551 ЦК України та 233 ГК України, суд вважає за необхідне зменшити розмір неустойки, нарахованої на підставі пункту 3.8. Угоди (у редакції додаткової угоди №1 від 05.03.2020), на 95%, тобто до 6 280,00 грн.

Щодо позивної вимоги про зобов`язання відповідача надати позивачу довідки про кількість рейсів за звітні місяці: вересень 2023 року - квітень 2024 року.

Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 ГК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Отже, для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка, на її переконання, порушує її права й охоронювані законом інтереси (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №910/7164/19).

Згідно з частиною 1 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За приписами частини 2 статті 5 ГПК України, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У постанові Верховного Суду у складі Колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.02.2020 у справі №914/393/19 зроблено висновок, що як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити (пункт 8.5 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі №910/6642/18).

З огляду на вищевстановлені обставини порушення Товариством положень договору, зокрема підпункту 2.2.24. пункту 2.2. та пункту 3.2. Угоди, вимога Державного підприємства про зобов`язання відповідача надати позивачу довідки про кількість рейсів за звітні місяці: вересень 2023 року - квітень 2024 року є обґрунтованою, а тому позов у цій частині також підлягає задоволенню.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, позов Державного підприємства є обґрунтованим, але у зв`язку зі зменшенням неустойки підлягає частковому задоволенню.

При цьому, враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судом, інші доводи позивача не беруться до уваги, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

У зв`язку зі зменшенням судом розміру неустойки судовий збір згідно приписів статті 129 ГПК України покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення такого розміру.

Керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ст.ст. 79, 118-119, 129, ч. 9 ст. 165, ст.ст. 231, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Шеннон Еір Україна" (02100, місто Київ, вулиця Будівельників (Дніпровський район), будинок 39; ідентифікаційний код 33227337) виконати зобов`язання, встановлені підпунктом 2.2.24. пункту 2.2. Генеральної угоди про умови здійснення господарської діяльності від 01.11.2019 №02.1-14/4-18 (з урахуванням внесених змін), а саме: надати Державному підприємству "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (08300, Київська область, Бориспільський район, село Гора, вулиця Бориспіль-7; ідентифікаційний код 20572069) довідки про кількість рейсів за звітні місяці: з вересня 2023 року по квітень 2024 року.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шеннон Еір Україна" (02100, місто Київ, вулиця Будівельників (Дніпровський район), будинок 39; ідентифікаційний код 33227337) на користь Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (08300, Київська область, Бориспільський район, село Гора, вулиця Бориспіль-7; ідентифікаційний код 20572069) 12 474 (дванадцять тисяч чотириста сімдесят чотири) грн 00 коп. основного боргу, 1 364 (одну тисячу триста шістдесят чотири) грн 86 коп. пені, 140 (сто сорок) грн 89 коп. 3% річних, 176 (сто сімдесят шість) грн 59 коп. інфляційних втрат, 648 (шістсот сорок вісім) грн 00 коп. штрафу у розмірі 5% від суми несвоєчасно сплачених рахунків, 6 280 (шість тисяч двісті вісімдесят) грн 00 коп. неустойки у розмірі 100 грн за кожен день ненадання довідок про кількість рейсів та 4 844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн 80 коп. судового збору.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частин 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяСергій МУДРИЙ