ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
11.11.2024р. Справа № 905/1000/24
Господарський суд Донецької області у складі судді Зельман Ю.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ЮНІ-ГРУПП б/н від 28.10.2024 про ухвалення додаткового рішення
про стягнення 291 935,91 грн., з яких: 209 186,69 грн. заборгованість, 25 206,03 грн. пеня, 13 199,30 грн. 3% річних, 44 343,89 грн. інфляційні нарахування, -

Рішенням Господарського суду Донецької області від 22.10.2024 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ЮНІ-ГРУПП до Державного підприємства Шахта ім. М.С. Сургая про стягнення 291 935,91 грн., з яких: 209 186,69 грн. заборгованість, 25 206,03 грн. пеня, 13 199,30 грн. 3% річних, 44 343,89 грн. інфляційні нарахування, задоволені частково.

Стягнуто з Державного підприємства Шахта ім. М.С. Сургая на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЮНІ-ГРУПП заборгованість в сумі 209 186,69 грн., інфляційні втрати в сумі 44 343,89 грн., 3% річних в сумі 13 182,11 грн., пеню в сумі 25 123,61 грн., судовий збір в сумі 4377,55 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Згідно ст.221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Позивачем до позовної заяви було додано розрахунок орієнтовних витрат на правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн.

29.10.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Дослідивши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на правову допомогу у сумі 5000,00 грн., суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, 05.12.2023 між адвокатом Куренним Сергієм Вікторовичем (далі адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю ЮНІ-ГРУПП (далі клієнт) було укладено договір про надання правової допомоги (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Конкретний перелік послуг, що складають предмет правової допомоги, які надаються адвокатом клієнту, а також повноваження адвоката визначаються цим договором та додатком №1 до цього договору (п.1.2.Договору).

Згідно п. 2.1 договору за результатами надання правової допомоги складається акт приймання-передачі наданих послуг, що підписується представниками кожної зі сторін. Відомості, зазначені в акті приймання-передачі наданих послуг становлять адвокатську таємницю.

Відповідно до п. 3.1 договору ціна правової допомоги визначається за погодженням сторін і може включати гонорар, додаткову винагороду та фактичні видатки, пов`язані з наданням правової допомоги.

Розмір гонорару, порядок, строки і форма розрахунків за надання правової допомоги визначаються у додатковій угоді до цього договору. Відомості, зазначені у такій додатковій угоді до цього договору, становлять адвокатську таємницю (п. 3.2 договору).

Згідно п. 3.3 договору остаточна ціна правової допомоги або окремих послуг фіксується в актах приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до п. 7.1 договору він набуває чинності і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і діє до кінця календарного року, а в частині грошових розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

У разі відсутності письмових заперечень будь-якої сторони договору із доказами вручення такого заперечення уповноваженому представнику іншої сторони не пізніше, ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору відносно пролонгації договору, цей договір автоматично пролонгується на кожен наступний календарний рік (п. 7.2 договору).

10.01.2024 між адвокатом Куренним Сергієм Вікторовичем (далі адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю ЮНІ-ГРУПП (далі клієнт) було укладено додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 05.12.2023, якою узгодили, що відповідно до п. 3.2 договору сторони дійшли згоди, що оплата правової допомоги здійснюється клієнтом грошовими коштами в національній валюті України (гривні) шляхом готівкового та/або безготівкового розрахунку на підставі актів приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди, надані послуги, їх обсяг та загальна вартість фіксуються в акті приймання-передачі наданих послуг. Акт складається адвокатом та надсилається клієнту не пізніше 15 робочих днів з дати завершення надання послуг або їх частини (логічно пов`язана сукупність послуг, наданих для досягнення певного проміжного результату). Такий акт, надісланий адвокатом та підписаний обома сторонами, є підставою для оплати послуг клієнтом впродовж 20 днів з дати отримання ним акту. Передача акту приймання-передачі наданих послуг може здійснюватися нарочно, поштовими службами, засобами електричного зв`язку (електронна пошта, факс, месенджери тощо) та іншими не забороненими способами.

Згідно п. 3 додаткової угоди гонорар адвоката за надання правової допомоги визначається виходячи з фактично витраченого адвокатом на надання правової допомоги часу, який вираховується у годинах. Неповна година округлюється до 0,5 години, якщо витрачено менше 30 хв, та до 1 години, якщо витрачено більше 30 хв. Оплата за надані послуги здійснюється у національній валюті України гривні. Вартість послуг адвоката за одну годину складає 1000,00 грн. (одна тисяча грн. 00 коп.). У вартість послуг включається час, необхідний адвокату на прибуття та вибуття до/з суду та до/з відділення поштового зв`язку із розрахунку 0,5 год. прибуття до суду чи відділення поштового зв`язку, 0,5 год. вибуття із суду чи відділення поштового зв`язку, незалежно від фактично витраченого часу на таке прибуття/вибуття. Перебування у відділенні поштового зв`язку оплачується із розрахунку 0,5 години незалежно від фактично витраченого часу на відправку кореспонденції.

Фактичні видатки адвоката, пов`язані із наданням правової допомоги, відшкодовуються клієнтом на підставі акту приймання-передачі наданих послуг у строк, визначений п.2 цієї угоди. Фактичні видатки підтверджуються адвокатом документально. До фактичних видатків адвоката, понесених у зв`язку з наданням правової допомоги за договором можуть бути віднесені в т.ч., але не виключно, витрати, пов`язані з: офіційними платежами (мита, збори, тощо), залученням до виконання завдання експертів, аудиторів, інших спеціалістів; витрати на діловодство (копіювання та пересилання документів, конфіденційне знищення документів, переклад документів тощо); інші витрати, пов`язані з наданням правової допомоги (п. 4 додаткової угоди).

Згідно п. 5 додаткової угоди до договору вона набирає чинності з моменту її підписання сторонами.

Вищезазначений договір та додаткова угода до нього підписані сторонами без зауважень.

Стаття 16 ГПК України закріплює за учасниками справи право на користування правничою допомогою.

Згідно із частиною 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У відповідності до ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За приписами ст.ст. 123, 126 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналізуючи вищевказане, суд зазначає, що при зверненні з заявою про відшкодування судових витрат на послуги адвоката сторона повинна документально довести, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надати договір на правову допомогу, акт приймання - передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату вищевказаних послуг, розрахунок таких витрат.

Такої правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В матеріалах справи наявний акт приймання-передачі наданих послуг від 12.09.2024 до договору про надання правової допомоги від 05.12.2023, відповідно до якого з 07.12.2023 станом на 12.09.2024 адвокат (виконавець) надав, а клієнт прийняв наступні послуги, що складають предмет правової допомоги за договором від 05.12.2023:

1) підготовка та подання до суду позовної заяви до ТОВ «Новотех» вартістю 4000,00 грн. (кількість витрачених годин - 4)

2) підготовка та подання до суду позовної заяви до ДП «Шахта ім. М.С. СУРГАЯ» вартістю 5000,00 грн. (кількість витрачених годин - 5).

Загальна вартість наданої правової допомоги за вказаний період станом на 12.09.2024 склала 9000,00 грн. (дев`ять тисяч грн. 00 коп.) Вказаний акт підписано представниками сторін без зауважень та заперечень.

Як вбачається із матеріалів справи, адвокатом Куренним Сергієм Вікторовичем було підготовлено та надано до суду наступні документи: позовну заяву про стягнення заборгованості з ДП «Шахта ім. М.С. СУРГАЯ», заяву від 29.07.2024 про виправлення технічної описки та заяву про ухвалення додаткового рішення.

Тобто, заявником доведено факт надання послуг з професійної правничої допомоги.

Відповідно до приписів частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Принцип розумного обґрунтування розміру оплати юридичної допомоги набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати - обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка, тощо.

Визначаючи розмір сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, повинні братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистки або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.08.2019 по справі № 915/237/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Так, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, характер спірних правовідносин, з Державного підприємства Шахта ім. М.С. Сургая підлягає стягненню на користь позивача 4 998,29грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 15, 73, 74, 86, 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В

Стягнути з Державного підприємства Шахта ім. М.С. Сургая (85670, Донецька область, Волноваський район, м. Вугледар, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЮНІ-ГРУПП (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Світлодарська, буд. 4; ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 998,29 грн.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 11.11.2024.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України (з урахуванням п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Ю.С. Зельман