ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року Справа № 915/1381/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Савки К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Фермерського господарства «Арій» (19842, Черкаська обл., Драбівський район, с. Драбове-Барятинське, вул. Суворова, буд. 10; ідентифікаційний код 33259065)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг» (54025, м. Миколаїв, проспект Героїв України (проспект Героїв Сталінграду), буд. 113; ідентифікаційний код 30976452)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державна аудиторська служба України (04070, м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, буд. 4; ідентифікаційний код 40165856)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство «Бердянські жниварки» (71100, Запорізька обл., м. Бердянськ, пр. Східний, буд. 2А; ідентифікаційний код 31071312)

про: визнання припиненим договору купівлі-продажу, стягнення грошових коштів в сумі 529 420,00 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: Кушніренко І.С., адвокат за ордером,

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: не з`явився,

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: не з`явився,

Суть спору:

10.05.2019 Фермерське господарство «Арій» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою про стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг» вартість товару (жниварки) неналежної якості в сумі 529 420,00 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі: умов Договору купівлі-продажу № 41/28672 від 19.07.2018, акту від 22.08.2018, платіжного доручення № 354 від 23.07.2018 на суму 529 420,00 грн; листа № 31 від 14.12.2018; експертного висновку № 06/11/18 від 06.11.2018; претензії № 3 від 21.09.2019; Договору на гарантійне обслуговування від 22.08.2018; акту виконаних робіт від 19.11.2018; застосування норм статей 673, 678 Цивільного кодексу України; та мотивовані, зокрема, наявним прямим порушенням відповідачем прав позивача, як покупця товару неналежної якості.

Позивач вважає, що надав суду належні та допустимі докази, які встановлюють факт непрацездатності конструкції жатки ЖК-80 у зв`язку з наявними конструктивними дефектами, що унеможливлюють використання її за функціональним призначенням та є правовою підставою відмовитись від Договору купівлі - продажу №41/28 672 і повернення позивачу коштів за придбану не якісну жатку ЖК-80 у розмірі 529420,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10.06.2019 (суддя Олейняш Е.М.), після усунення позивачем недоліків позовної заяви, останню прийнято судом до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

07.09.2020 до суду від позивача надійшла заява про про зміну предмета позову, в якій фермерське господарство просить суд:

1. Визнати припиненим договір купівлі-продажу № 41/28 672 від 19.07.2018 року між ТзОВ «Техноторг» та ФГ «Арій».

2. Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Техноторг вартість товару (жниварки) неналежної якості в сумі 529 420, 00 грн.

До заяви позивачем також додано письмове повідомлення від 01.07.2020 до відповідача про відмову від Договору купівлі-продажу № 41/28 672 від 19.07.2018.

Ухвалою суду від 08.09.2020 наведену заяву позивача про зміну предмету позову було прийнято до розгляду та зазначено, що позовні вимоги розглядаються з урахуванням вказаної заяви (том ІІ, а.с. 119).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Техноторг» у відзиві (вх. № 11243/19 від 04.07.2019) просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись, зокрема, на умови п. 1.2 Договору на гарантійне обслуговування, норми статей 679, 678 Цивільного кодексу України, та мотивуючи таким: 1) позивач не довів належними та допустимими доказами наявність істотного порушення вимог щодо якості товару; 2) вимога про повернення сплаченої за товар грошової суми не може бути задоволена без відмови від договору; 3) при виявленні недоліків протягом гарантійного строку покупець за договором поставки не отримує прав, передбачених статтею 678 ЦК України, зокрема відмовитись від договору в односторонньому порядку, але має право вимагати від постачальника (виробника) усунення дефектів виробів за його рахунок, відповідно до частин 5-6 ст. 269 Господарського кодексу України; 4) підстави для стягнення вартості товару (жниварки кукурудзяної ЖК-80 Кейс 21663) у позивача відсутні.

Крім того, 15.09.2020 до матеріалів справи від відповідача надійшов відзив на заяву про зміну предмету позову, в якому товариство просить суд повністю відмовити у позові, оскільки:

1) позивач не може відмовитися від договору, оскільки останній припинив свою дію зокрема 22.08.2018 року, після повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором, отже така відмова від Договору неможлива, а відтак не породжує жодних правових наслідків;

2) при виявленні недоліків протягом гарантійного строку покупець за договором поставки не отримує прав, передбачених статтею 678 ЦК України, зокрема відмовитись від договору в односторонньому порядку, але має право вимагати від постачальника (виробника) усунення дефектів виробів за його рахунок, відповідно до частин 5 - 8 статті 269 ГК України, відтак визнання Договору припиненим та стягнення вартості товару поставленого за таким договором є неналежним способом захисту порушених прав.

Державна аудиторська служба України 23.07.2019 звернулася до суду з письмовими поясненнями третьої особи.

Також 03.11.2020 до суду від Державної аудиторської служби України надійшли письмові пояснення, в яких учасник справи, зокрема, зазначає, що Держаудитслужба виявила, що остання як орган державного фінансового контролю не здійснювала у відношенні ані до Позивача ані до Відповідача ніяких заходів державного фінансового контролю. Та, зважаючи на викладене в поясненні, задоволення позову про стягнення коштів про стягнення коштів (у томі числі бюджетна компенсація) не є підставою для Держаудитслужби звертатися з вимогою до Позивача про повернення до державного бюджету отриманої бюджетної компенсації у розумінні вимог Закону України «Про основні засади державного фінансового контролю в Україні» (том ІІ, а.с. 191).

Приватне акціонерне товариство «Бердянські жниварки» 22.08.2019 надало до суду письмові пояснення, в яких третя особа, як завод-виготовлювач жниварки, вважає позовні вимоги фермерського господарства безпідставними та неправомірними, посилаючись на те, що належним доказом невідповідності даного товару, а саме: жниварки кукурудзяної ЖК-80 експлуатаційним вимогам та гарантованої якості має бути експертний висновок, складений атестованим фахівцем у відповідній галузі.

Процесуальний хід розгляду справи, як в підготовчому провадженні, так і під час розгляду справи по суті, відображено в попередніх ухвалах суду та протоколах судових засідань.

Водночас, суд вважає за необхідне зауважити на такому:

По-перше, у даній справі судом неодноразово матеріали справи направлялися до експертних установ, проведення яких виявилося безрезультатним.

Що ж до експертного висновку, наданого Вінницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, в ухвалі Господарського суду Миколаївської області від 11.10.2021 суд дійшов висновку про те, що висновок експертів № 7941/20-21 від 30.08.2021 є неповним, неясним та складений з недоліками по формі.

Вказана судова ухвала набрала законної сили та є чинною, з огляду на що відповідний висновок експертів № 7941/20-21 від 30.08.2021 не взято судом до уваги при прийнятті даного рішення.

По-друге, ухвалою суду від 02.06.2023 було, зокрема, витребувано у відповідача ТОВ «Техноторг»: сертифікат відповідності якості (УкрСЕПРО) на жатку ЖК-80; сертифікат затвердження типу на жатку ЖК-80; документи про якість (сертифікати, паспорти) на різальний блок вертикального типу (барабан, якого виготовлений з полімерного матеріалу) жатки ЖК-80 виробництва ПрАТ «Бердянські жниварки» в строк до 30.06.2023 (включно).

Крім того, ухвалою суду від 24.07.2023 було, зокрема, витребувано у позивача оригінали наступних доказів: Приказ № 16 від 05.04.2019 року ЧАО «Бердянские жатки» о снятии с производства продукции; План выпуска серийной продукции на период Октябрь 2021 - апрель2022 г.г. ; План подготовки КГТ под выпуск серийной техники на период 01.10.2021-31.03.2022. Постановлено витребувані докази подати суду до 21.08.2023 (включно).

Також, вказаною ухвалою було закрито підготовче провадження у справі № 915/1381/19 та призначено її до судового розгляду по суті.

Суд констатує, що вимоги ухвал суду від 06.06.2023 та від 24.07.2023 сторонами не були виконані, отже, відповідні докази не підлягали дослідженню судом.

По-третє, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 23.08.2023 суд постановив задовольнити заяву ФГ «Арій» про відвід судді Олейняш Е. М. у справі № 915/1381/19; справу № 915/1381/19 передати для визначення судді в порядку ст. 32 ГПК України.

На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Миколаївської області від 25.08.2023 № 59, на виконання вищевказаної ухвали суду від 23.08.2023, здійснено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2023 автоматизованою системою документообігу суду визначено головуючого суддю у справі Ржепецького В. О.

Ухвалою суду Господарського суду Миколаївської області від 30.08.2023 заяву головуючого судді Ржепецького В. О. про самовідвід визнано обґрунтованою та задоволено. Справу № 915/1381/19 передано для визначення головуючого судді в порядку, встановленому статтею 32 ГПК України.

На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Миколаївської області від 31.08.2023 № 62, на виконання ухвали суду від 30.08.2023 здійснено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2023 автоматизованою системою документообігу суду визначено у справі головуючого суддю Алексєєва А. П.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 06.09.2024 справу № 915/1381/19 прийнято до провадження судді Алексєєва А. П. та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 21.12.2023 заяву головуючого судді Алексєєва А. П. про самовідвід визнано обґрунтованою та задоволено; справу № 915/1381/19 передано для визначення головуючого судді в порядку, встановленому статтею 32 ГПК України.

На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Миколаївської області від 22.12.2023 № 101, на виконання ухвали суду від 21.12.2023 здійснено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2023 автоматизованою системою документообігу суду визначено у справі головуючого суддю ОСОБА_1.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 01.01.2024 справу № 915/1381/19 прийнято до провадження судді ОСОБА_1. та постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії розгляду справи по суті.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 06.06.2024 № 1766/0/15-24 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Господарського суду Миколаївської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 у відставку, розпорядженням керівника апарату Господарського суду Миколаївської області № 73 від 18.06.2024 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу, зокрема, судової справи № 915/1381/19.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2024 головуючим у справі № 915/1381/19 визначено суддю Смородінову О.Г.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 18.07.2024 справу № 915/1381/19 прийнято до провадження судді Смородінової О.Г.; постановлено повторно розпочати розгляд справи № 915/1381/19 по суті; судове засідання з розгляду справи по суті призначити на 06 серпня 2024 року о 12:30.

Ухвалою суду від 13.08.2024 розгляд справи № 915/1381/19 по суті було відкладено на 08 жовтня 2024 року о 12:40.

30.09.2024 через систему «Електронний суд» від Фермерського господарства «Арій» надійшла заява б/н від 30.09.2024 (вх. № 11682/24) про розгляд справи без участі ФГ «Арій» та надання пояснень по суті справи №915/1381/19, в якій позивач просить суд:

1. Здійснювати розгляд справи № 915/1381/19 без участі позивача та його представника за наявними у справі матеріалами, доказами та наданими поясненнями.

2. Визнати обставину встановленою згідно ч. 4 ст. 104 ГПК України, що Жниварка для збирання кукурудзи (адаптована під комбайн Case I групи) ЖК-80 є товаром не належної якості, яка має конструкторські недоліки виробничого характеру.

3.Вирішити питання про розподіл судових витрат пов`язаних з розглядом справи.

4. Позовні вимоги підтримуємо повністю, просимо задовольнити їх у повному обсязі та прийняти рішення по справі №915/1381/19 без участі позивача та його представника.

Примірник вказаної заяви додатково надійшов на адресу суду засобами поштового зав`язку 04.10.2024.

07.10.2024 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг» надійшли заперечення б/н від 07.10.2024 (вх. № 12044/24) на заяву позивача від 30.09.2024, в яких відповідач просить суд залучити дані письмові заперечення до матеріалів справи та врахувати їх при прийнятті рішення по даній справі.

Ухвалою від 08.10.2024 суд відклав розгляд справи № 915/1381/19 по суті на 23 жовтня 2024 року о 13:40.

В засіданні 23.10.2024, проведеному за участю представника відповідача, відбулися вступні слова, а також з`ясування обставин справи та дослідження доказів. За результатами проведеного засідання суд закінчив з`ясування обставин та перевірку їх доказами і, перед дебатами, оголосив перерву до 30 жовтня 2024 року о 14:00.

В судове засідання 30.10.2024 з`явився лише представник відповідача, якого суд заслухав. Інші учасники справи своїх представників в засіданні не направили, про час та місце його проведення були повідомлені.

Відповідно до змісту статей 195, 240 ГПК України, 30.10.2024 за результатами розгляду даної справи за правилами загального провадження, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, заслухавши в судових засіданнях представника відповідача, суд -

В С Т А Н О В И В:

Предметом даного спору (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) виступила немайнова вимога позивача про визнання припиненим укладеного між сторонами договору купівлі-продажу, а також майнова вимога позивача, як покупця, про стягнення з відповідача, як продавця, вартості товару (жниварки) неналежної якості.

Підставою позову позивачем зазначено обставини, які полягають у продажу відповідачем позивачу за Договором купівлі-продажу № 41/28 672 від 19.07.2018 жниварки для збирання кукурудзи ЖК-80 неналежної якості.

Заявлені позивачем позовні вимоги ґрунтуються на положеннях ст.ст. 678, 679 Цивільного кодексу України, які визначають правові наслідки передавання товару неналежної якості за договором купівлі-продажу.

Так, відповідно до приписів ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару.

Положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом.

За змістом ст. 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

З обставин справи вбачається, що 19 липня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Техноторг», як продавцем, та Фермерським господарством «Арій», як покупцем, був укладений Договір купівлі-продажу № 41/28 672 (далі - Договір купівлі-продажу), згідно з предметом якого відповідач, як продавець, зобов`язався передати у власність покупцю, а позивач, як покупець, зобов`язався прийняти та оплатити техніку, асортимент, кількість та комплектність якої визначається сторонами у Специфікації (додаток до цього Договору) (п. 1.1). Якість та комплектність товару повинні відповідати ТУ, що діють у виробника товару (п. 1.2). Право власності на товар переходить до покупця з моменту оплати загальної вартості товару та підписання сторонами Акту приймання-передачі та/або видаткової накладної відповідно до п. 4.2 цього Договору.

За умовами наведеного Договору:

- загальна вартість Товару за даним Договором становить 529420 грн, у т.ч. ПДВ - 88236,67 грн (п. 2.1);

- покупець зобов`язується оплатити Продавцю загальну вартість Товару згідно п.2.1 цього Договору протягом 3 календарних днів з моменту підписання Сторонами цього Договору (п. 2.2);

- оплата Товару здійснюється шляхом: перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця в безготівковій формі; внесення грошових коштів на поточний рахунок Продавця в готівковій формі через касу банку (п. 2.3);

- оплата за Договором вважається здійсненою з моменту зарахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця (п. 2.4);

- Продавець: зобов`язаний поставити Товар Покупцю на умовах DDU-склад Продавця, Черкаська обл., Драбівський р-н., с. Драбово-Барятинське, вул. Суворова 9 згідно Міжнародних правил тлумачення торгових термінів Інкотермс-2010 протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту оплати Покупцем загальної вартості Товару (п. 3.1.1);

- Продавець: зобов`язаний здійснювати гарантійне обслуговування Товару особисто або через свою уповноважену особу згідно договору на гарантійне обслуговування, який укладаєтеся окремо (п. 3.1.3);

- підписанням відповідного двостороннього акту приймання-передачі та/або видаткової накладної Покупець підтверджує факт своєчасного передання йому Товару, всієї необхідної інформації та супровідних документів стосовно Товару, передбачених Договором та чинним законодавством України, відсутності у нього будь-яких претензій щодо асортименту, якості, комплектності та кількості переданого йому Товару, необхідної інформації та супровідних документів стосовно Товару (п. 4.3);

- Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами (та скріплення його тексту їхніми печатками) і діє до «___»________20__p., але у будь-якому випадку до повного виконання ними своїх зобов`язань.

Відповідно до оформленої обома учасниками Специфікації до наведеного Договору:

- найменування товару: Жниварка для збирання кукурудзи (адаптована під комбайн Case І групи);

- № шасі (кузова, рами) або Арт/зав №: ЖК-80.

Матеріали справи свідчать, що на виконання наведеного Договору купівлі-продажу відповідач поставив позивачу, а останній прийняв у власність без зауважень Жниварку - ЖК-80 вартістю 529 420 грн, що підтверджується Актом приймання-передачі від 22.08.2018.

Платіжним дорученням № 354 від 19.07.2018 позивач повністю сплатив відповідачу вартість Жниварки - ЖК-80 в сумі 529 420,00 грн.

Зазначені обставини сторонами не заперечувалися.

Відповідно до приписів статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Отже, слід вважати, що Договір купівлі-продажу виконувався сторонами без зауважень та заперечень.

Також, з наданих суду доказів вбачається, що 22 серпня 2018 року між Фермерським господарством «Арій», як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон», як виконавцем, був укладений Договір на гарантійне обслуговування (щодо причіпного та/або навісного сільськогосподарського обладнання) згідно з предметом якого виконавець зобов`язується протягом 12 календарних місяців (гарантійний строк) з моменту передання техніки замовнику за відповідним договором купівлі-продажу, здійснювати гарантійне обслуговування Жниварки для збирання кукурудзи (адаптована під комбайн Case І групи № ЖК-80.

За умовами п. 3.2.1 цього Договору замовник (позивач у справі) зобов`язався негайно після виявлення гарантійного випадку, але у будь-якому випадку не пізніше 1 доби з моменту його виявлення, повідомити про це виконавця шляхом направлення йому або факсом або електронною поштою, або телефонограмою відповідної заявки (із посиланням на реквізити цього Договору, із зазначенням техніки, виявлених недопіків, обставин при яких були виявлені недоліки та часу їх виявлення).

Під «гарантійним обслуговуванням» у цьому Договорі розуміється усунення Виконавцем на вимогу Замовника недоліків техніки (надалі за текстом - «гарантійний випадок»), які виникли до моменту її передання Замовнику за відповідним договором купівлі-продажу, укладеним між Замовником та Виконавець, не пов`язані із порушенням Замовником правил експлуатації та/або зберігання техніки, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили, та були виявлені Замовником в період дії гарантійного строку згідно п.1.3 Договору після передання техніки Замовнику за відповідним договором купівлі-продажу (п. 1.2).

Матеріали справи не містять взагалі будь-яких відповідних письмових звернень, або повідомлень позивача, на виконання умов вищенаведеного договору на гарантійне обслуговування, до виконавця - Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон», як і претензій та вимог, щодо порушення останнім договірних зобов`язань.

Отже, умови цього договору не були дослідженням в даному процесі.

Разом із тим, з наданих суду доказів вбачається, що взаємодія позивача та Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» відбувалася, оскільки виконавцем оформлювалися відповідні акти.

За умовами п. 3.1.3 Договору купівлі-продажу продавець зобов`язався здійснювати гарантійне обслуговування Товару особисто або через свою уповноважену особу згідно договору на гарантійне обслуговування, який укладаєтеся окремо.

Також, цим Договором сторони дійшли згоди, що:

- Покупець здійснює одержання поставленого Товару: не пізніше строку, зазначеного у п.п.3.1 1 Договору; в день його поставки Продавцем (п. 4.1);

- підписанням відповідного двостороннього акту приймання-передачі та/або видаткової накладної Покупець підтверджує факт своєчасного передання йому Товару, всієї необхідної інформації та супровідних документів стосовно Товару, передбачених Договором та чинним законодавством України, відсутності у нього будь-яких претензій щодо асортименту, якості, комплектності та кількості переданого йому Товару, необхідної інформації та супровідних документів стосовно Товару (п. 4.3);

- ризик випадкового знищення або випадковою пошкодження Товару переходить до Покупця з моменту поставки Товару, але у будь-якому випадку з настанням строку, передбаченого п.4.1 цього Договору (п. 4.4).

Розділом 5 «Відповідальність сторін учасники, зокрема, обумовили, що за невиконання або неналежне виконання будь-якою із Сторін своїх обов`язків за цим Договором винна Сторона відшкодовує іншій Стороні завдані таким невиконанням збитки та сплачує штрафні санкції, передбачені цим Договором. Штрафні санкції підлягають стягненню у повному розмірі незалежно від відшкодування збитків (п. 5.1).

Таким чином, в Договорі купівлі-продажу сторони не визначали процедуру та відповідальність щодо виявлених недоліків товару після реалізації предмету договору.

Відповідно до ст. 668 ЦК України ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця з моменту передання йому товару, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару, проданого під час його транспортування, переходить до покупця з моменту укладення договору купівлі-продажу, якщо інше не встановлено договором або звичаями ділового обороту.

Умова договору купівлі-продажу про те, що ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця з моменту здачі товару першому перевізникові, на вимогу покупця може бути визнана судом недійсною, якщо в момент укладення договору продавець знав або міг знати, що товар втрачено або пошкоджено, але не повідомив про це покупця.

За змістом ст.ст. 673, 675 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису.

Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.

Товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк).

Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

В подальшому, як вбачається з наданих суду доказів:

19.11.2018 між виконавцем Товариством з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» і замовником Фермерським господарством «Арій» було оформлено Акт виконаних робіт за Договором гарантійного обслуговування, яким встановлено, що ремонтні роботи за договором гарантійного обслуговування на підставі звернення замовника по техніці: Модель ЖК-80 сер. № 1815526 М/Г 50 виконавцем виконані згідно гарантійного договору від 22.08.2018 № б/н. Зі змісту вказаного акту вбачається, що сервісним інженером ОСОБА_2 виконані діагностика та налагодження жатки Бердянського виробництва ЖК-80. Налагодження були виконані згідно заводських норм та рекомендацій. Після чого жатка була запущена з комбайном Case 2166 потужністю 215 к.с. В результаті після двох годин роботи при збереженні всіх встановлених регулювань результат збирання не покращився. Різальний апарат забився, що призводить до зупинки жатки. Що можливо є конструктивним недоліком. При цьому, на жатці сервісним інженером не було виявлено механічного пошкодження або надмірного зносу деталей.

Роботу від виконавця здав сервісний інженер Кодруль С.Д.

Суд зауважує, що відповідач в заяві від 03.12.2019 пропонував залучити до проведення експертизи механіка гарантійно-сервісної ТОВ Техноторг-Дон» у Черкаському районі Кодруля Сергія Дмитровича (том ІІ а.с. 12).

Отже, вказаний спеціаліст, який приймав участь у складанні акту виконання робіт з гарантійного обслуговування від 19.11.2018 є, на думку, відповідача, фахівцем в цій галузі.

Водночас, 29.06.2023 в письмових запереченнях проти клопотання позивача про приєднання до матеріалів справи доказів та витребування доказів відповідач просив суд, зокрема, не враховувати висновок сервісного інженера Кодруля С.Д.

14.12.2018 позивач оформив лист № 31 до відповідача, в якому, посилаючись на обставини проведення спеціалістами діагностики жниварки, повідомив останнього, що відповідно до діючого законодавства України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором, у тому числі, відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

У вказаному листі позивач також запропонував відповідачу у добровільному порядку вирішити питання про повернення сплаченої за жниварку грошової суми, а також питання самовивозу за рахунок продавця неякісного товару.

Суд зауважує, що матеріали справи не містять самостійних доказів направлення вказаного листа на адресу відповідача.

Також, 06.11.2018 на замовлення Фермерського господарства «Арій» (від 05.11.2018) Товарною біржою агропромислового комплексу центральних областей України було проведено експертизу (експерт Ковтун К.М.) та оформлено експертний висновок № 06/11/18, в результаті якого встановлено: надана до дослідження кукурудзяна жатка марки ЖК-80, серійний номер 181526, виробництва Бердянського машинобудівного заводу, придбаної ФГ «Арій» 22 серпня 2018р., згідно договору купівлі-продажу №41/28672 у торговій організації ТОВ «Техноторг», в зв`язку з вище викладеними фактами дослідження, технологічно не придатна за функціональним використанням, підлягає конструкторському доопрацюванню.

21.02.2019 позивач звернувся до відповідача з претензією № 3, в якій, посилаючись, зокрема, на експертний висновок № 06/11/18 від 06.11.2018, запропонував відповідачу у місячний строк з моменту отримання даної претензії розглянути останню, задовольнити її шляхом повернення сплаченої вартості жниварки в розмірі 529 420,00 грн, а також забрати самовивозом неякісний товар.

Додатком до вказаної претензії виступив також лист позивача № 31 від 14.12.2018.

На підтвердження обставин направлення вказаної претензії відповідачу позивачем надано до матеріалів справи копію фіскального чеку Акціонерного товариства «Укрпошта» від 25.02.2019.

Відповідь відповідача як на претензію № 3 від 21.02.2019, так і на лист № 31 від 14.12.2018 в матеріалах справи відсутня.

03.04.2019 між сторонами, за участю представників Фермерського господарства «Арій», Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» та Приватного акціонерного товариства «Бердянські жниварки», був оформлений Акт виконаних робіт за договором гарантійного обслуговування, яким зафіксовано, зокрема, що був проведений зовнішній огляд Жниварки ЖК-80 технічного стану без під`єднання до комбайну. Було виявлено незначну деформацію витка шкети, а також відсутній ніж ЖК-80.05.495. Інших зовнішніх дефектів виявлено не було. Перевірити жатку в роботі не виявилось можливим, так як пройшов сезон збирання врожаю.

08.04.2019 ПАТ «Бердянські жниварки» було одноособово оформлено акт перевірки 04.04.2019 технічного стану продукції, в якому зазначено, зокрема, що пошкодження виявлені при огляді жниварки не можуть виникнути за нормальних умов експлуатації.

Акт підписаний начальником сервісної служби ПАТ «Бердянські жниварки».

Відповідно до ст. 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Як з тексту позовної заяви, так і заяви про зміну предмету позову вбачається, що в підставу заявлених позовних вимог позивач посилається на ч. 2 ст. 678 ЦК України, та враховуючи конструкцію норм статті 678 ЦК України вважає доцільним також просити суд визнати припиненим договір, за яким просить повернути сплачену суму.

Судом взято до уваги відсутність реагування продавця (відповідач у справі) на письмові звернення покупця (позивач у справі), як на лист № 31, так і на претензію, які були направлені відповідачу.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про захист прав покупців сільськогосподарських машин» покупці машин, замовники робіт, послуг з технічного сервісу мають право вимагати від виробника, продавця, виконавця, щоб придбані ними машини, виконані роботи, надані послуги відповідали умовам договорів, вимогам нормативно-правових актів.

Статтями 73, 74 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позивачем заявлених вимог, виходячи з такого.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Для виконання вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу України необхідним є аналіз доказів та констатація відповідних висновків за результатами такого аналізу. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Водночас, суд зауважує, що 17.10.2019 набув Закон України від 20.09.2019 № 132-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з «Достатність доказів» на нову - «Вірогідність доказів» та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування «вірогідність доказів».

Стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Суд враховує, що одним із елементів права на суд (окрім права на доступ) є принцип процесуальної рівноправності сторін, або так званий принцип «рівної зброї» («equality of arms»), згідно з яким кожній стороні має бути надано розумну можливість подати обґрунтування своєї позиції за умов, які б не ставили цю сторону у становище істотно невигідне по відношенню до опонента.

Цей принцип вимагає насамперед рівності сторін спору в їхніх процесуальних можливостях щодо подання доказів і пояснень у судовому провадженні (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands» від 27.10.1993 та «Ankerl v. Switzerland» від 23.10.1996).

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом». Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Аналогічний підхід до стандарту доказування «вірогідність доказів» висловлено Касаційним господарським судом у постановах від 29.01.2021 у справі № 922/51/20, від 31.03.2021 у справі № 923/875/19, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18.

З урахуванням наведених норм та обставин суд зауважує, що оскільки подавцем фактично були надані покупцю гарантії щодо якості товару, то за приписами п. 2 ст. 679 ЦК України, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Суд вважає, що відповідач не довів належними та допустимими доказами, що ці недоліки виникли після передання Жниварки позивачу внаслідок порушення останнім правил користування чи зберігання товару, або внаслідок дій третіх осіб, випадку чи непереборної сили.

Водночас, як вже вище було наведено, позивач двічі письмово звертався до відповідача посилаючись, зокрема, на умови Договору купівлі-продажу, з пропозицією повернути сплачену вартість жниварки, а також забрати самовивозом неякісний товар.

Матеріали справи свідчать, що покупцем були виявлені недоліки товару протягом гарантійного строку, однак, оскільки позивач звернувся до суду з позовом, в підставу якого поклав саме умови договору купівлі-продажу, а не договору гарантійного обслуговування, крім цього послався на істотне порушення вимог щодо якості товару, переданого продавцем, суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосовувати саме ч. 2 ст. 678 ЦК України.

Неодноразові досудові вимоги позивача до відповідача, за умови відсутності належного реагування останнього, та підтвердження волевиявлення покупця щодо відмови від договору у вигляді повідомлення, свідчать про реалізацію позивачем конструкції ст. 678 ЦК України, що також є підставою для правомірного звернення фермерського господарства з позовом про визнання припиненим договору купівлі-продажу.

Отже, за результатами дослідження судом обставин справи вбачається, що позивач обґрунтовано заявив вказану вимогу. Так, суд вважає, що Договір купівлі-продажу фактично припинив свою дію з моменту отримання відповідачем претензії № 3 від 21.02.2019, враховуючи законне право позивача на відмову від договору у разі істотного порушення вимог щодо якості товару.

За приписами частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд може спиратись на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», в якому ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що ним надано вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема, відомості про розподіл судових витрат.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір у даній справі підлягає покладенню на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-78, 86, 129, 219, 220, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повному обсязі.

Визнати припиненим Договір купівлі-продажу № 41/28 672 від 19.07.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Техноторг» та Фермерським господарством «Арій».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг» (54025, м. Миколаїв, проспект Героїв України (проспект Героїв Сталінграду), буд. 113; ідентифікаційний код 30976452) на користь Фермерського господарства «Арій» (19842, Черкаська обл., Драбівський район, с. Драбове-Барятинське, вул. Суворова, буд. 10; ідентифікаційний код 33259065) вартість товару (жниварки) неналежної якості в сумі 529 420,00 грн, а також 10 043,30 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: Фермерське господарство «Арій» (19842, Черкаська обл., Драбівський район, с. Драбове-Барятинське, вул. Суворова, буд. 10; ідентифікаційний код 33259065).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Техноторг» (54025, м. Миколаїв, проспект Героїв України (проспект Героїв Сталінграду), буд. 113; ідентифікаційний код 30976452).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державна аудиторська служба України (04070, м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, буд. 4; ідентифікаційний код 40165856).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство «Бердянські жниварки» (71100, Запорізька обл., м. Бердянськ, пр. Східний, буд. 2А; ідентифікаційний код 31071312).

Повне рішення складено та підписано судом 11.11.2024.

Суддя О.Г. Смородінова