ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" жовтня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/1198/23

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р. при секретарі судового засідання Мамчур А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ричел" на дії державного виконавця

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ричел"

до відповідача Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"

про стягнення заборгованості в сумі 655 714 грн. 33 коп.

та матеріали

зустрічної позовної заяви Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ричел"

про стягнення в сумі 93 545 грн. 59 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: Осадча Людмила Володимирівна (поза межами приміщення суду);

Від відповідача: Гутнік Мар`яна Анатоліївна (поза межами приміщення суду);

Від ДВС: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2023 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Ричел" (далі - позивач, відповідач за зустрічним позовом) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (далі - відповідач, позивач за зустрічним позовом) про стягнення заборгованості в сумі 655 714 грн. 33 коп.

Окрім того, Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електпрогенеруюча станція" подано зустрічну позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ричел" про стягнення 93 545 грн. 59 коп., яка обґрунтована, тим що, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ричел" (відповідач за зустрічним позовом) не виконано зобов`язань визначених договором поставки № 53-122-01-21-11581 від 17 грудня 2021 року, а саме не належне виконання договору в частині строків поставки товару та не поставлення продукції на суму 101 150 грн. 31 коп., що у свою чергу на думку відповідача (позивача за зустрічним позовом) призвело до виникнення у останнього відповідно до п. 9.1. договору поставки № 53-122-01-21-11581 від 17 грудня 2021 року права нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю "Ричел" пені у сумі 46 217 грн. 19 коп. та штрафу у розмірі 47 328 грн. 40 коп.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 07 лютого 2024 року, зокрема: первісний позов задоволено частково; стягнуто з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ричел" 514 837 грн. 27 коп. основного боргу, 129 564 грн. 30 коп. інфляційних втрат, 26 996 грн. 68 коп. 3% річних та 10 070 (десять тисяч сімдесят) грн. 97 коп. судового збору; в частині стягнення з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ричел" 68 грн. 74 коп. 3% річних відмовлено; зустрічний позов задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ричел" на користь Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" 46 217 грн. 19 коп. пені, 47 328 грн. 40 коп. штрафу та 2 684 грн. 00 коп. судового збору.

01 березня 2024 року на виконання рішення суду від 07 лютого 2022 року видано накази.

26 вересня 2024 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ричел" надійшла скарга на бездіяльність, відповідно до якої заявник просить суд: визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Вараського відділу ДВС у Варавському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мілости В.В. у виконавчому проваджені № 75680481 щодо не виправлення описки в частині стягнення суми судового збору у розмірі 10 072 грн. 71 коп. в постанові про відкриття виконавчого провадження від 02 серпня 2024 року, в постанові про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 02 серпня 2024 року, в постанові про стягнення виконавчого збору від 02 серпня 2024 року; зобов`язати відповідального державного виконавця Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) виправити описки в частині стягнення суми судового збору у розмірі 10 072 грн. 71 коп. в постанові про відкриття виконавчого провадження від 02 серпня 2024 року, в постанові про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 02 серпня 2024 року, в постанові про стягнення виконавчого збору від 02 серпня 2024 року; визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мілости В.В. у виконавчому проваджені № 75680481 щодо не накладення арешту на майно (коштів) боржника та не вчинення дій щодо стягнення з виявлених рахунків боржника грошових коштів наявних на рахунках боржника; зобов`язати відповідального державного виконавця Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) накласти арешт на майно (коштів) боржника та вчинити дії щодо стягнення з виявлених рахунків боржника грошових коштів наявних на рахунках боржника відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 9, ч. 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження"; визнати неправомірною постанову старшого державного виконавця Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мілости В.В. про зупинення вчинення виконавчих дій від 13 вересня 2024 року винесену у ВП № 75680481; зобов`язати відповідального державного виконавця Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) скасувати постанову від 13 вересня 2024 року про зупинення вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням № 75680481 та поновити виконавчі дії за вказаним виконавчим провадженням.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 26 вересня 2024 року прийнято скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ричел" на бездіяльність старшого державного виконавця Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Мілости В.В. у виконавчому провадженні № 75680481 до розгляду в судовому засіданні на 07 жовтня 2024 року.

07 жовтня 2024 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 07 жовтня 2024 року відкладено розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ричел" на дії державного виконавця на 21 жовтня 2024 року Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" надійшли пояснення.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 21 жовтня 2024 року, зокрема: відкладено розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ричел" на дії державного виконавця на 28 жовтня 2024 року; зобов`язано Вараський відділ ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) надати пояснення щодо поданої скарги на дії державного виконавця та матеріали оскаржуваного виконавчого провадження; явку уповноваженого представника Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) визнано обов`язковою; попереджено Вараський відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), що при невиконанні процесуальних обов`язків, зокрема ухиленні від вчинення дій, покладених судом на сторону, до них можуть бути застосовані заходи процесуального примусу у вигляді штрафу відповідно до ст. 135 ГПК України.

23 жовтня 2024 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від скаржника надійшла заява, в якій останній повідомляє суд про наявні у тексті скарги на дії ДВС описки та просить суд прийняти виправлені зміни до тексту скарги.

В судовому засіданні 28 жовтня 2024 року представник позивача підтримав скаргу, представник відповідача у свою чергу заперечив проти задоволення скарги. Представник органу ДВС в судове засідання 28 жовтня 2024 року не з`явився.

Статтею 342 Господарського процесуального кодексу України визначено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи те, що матеріали справи є достатніми для розгляду скарги, господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду скарги за відсутності явки представників відповідача та органу ДВС.

Статтями 339-340 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) унормовано, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу), незалежно від того, якою саме особою подано скаргу, і в тому ж складі суду (якщо цьому не перешкоджають об`єктивні обставини, як-от звільнення судді, його захворювання, перебування у відпустці тощо).

Законодавцем передбачено, що у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В силу статті 129-1 Конституції України та статті 241 ГПК України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Аналогічні положення містить частина 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження", який є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби та регламентує порядок і особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

У справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень господарських судів.

Акт державного органу - це юридична форма рішень цього органу, які спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин, породжують певні правові наслідки і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин. Зокрема, згідно положень Закону України "Про виконавче провадження" юридичним оформленням сукупності дій уповноваженої особи, направлених на виконання рішення суду, є постанова державного виконавця.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом. Тобто, оскарженню підлягають дії (бездіяльність) виконавця, оформлені відповідною постановою.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення Господарського суду Рівненької області від 07 лютого 2024 року та постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 29 квітня 2024 року у справі № 918/1198/23 видано відповідні накази.

Вараським відділом ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) здійснюється примусове виконання наказу Господарського суду Рівненської області № 918/1198/23 від 07 лютого 2024 року. про стягнення з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" 514 837 грн. 27 коп. - основного боргу, 129 564 грн. 30 коп. - інфляційних витрат, 26 996 грн. 68 коп. - 3 % річних, 10 072 грн. 71 коп. - судового збору.

02 серпня 2024 року старшим державним виконавцем Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мілостою В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 75680481, де допущено помилку в описовій частині постанови про відкриття виконавчого провадження, в частині стягнення суми судового збору замість суми у розмірі 10 072 грн. 71 коп., зазначено суму у розмірі 1 070 грн. 97 коп.

Про дані обставини повідомлено старшого державного виконавця Мілосту В.В. представником стягувача Осадчою Л.В. в телефонному режимі 22 серпня 2024 року. Однак станом на 24 вересня 2024 року описку не виправлено, що підтверджує інформація про виконавче провадження від 24 вересня 2024 року з автоматизованої системи виконавчого провадження, а також постанова про зупинення виконавчого провадження № від 13 вересня 2024 року, де вказана помилкова сума стягнення судового збору.

Крім того скаржник зазначає, що на вчинення неправомірних дій (бездіяльності) старшим державним виконавцем Мілости В.В. є порушення ст. 56 Закону, а саме останнім не накладено арештів на майно боржника.

Скаржник зазначає, що вказані обставини у свою чергу підтверджують факт вчинення неправомірних дій (бездіяльності) старшим державним виконавцем Манячук О.М., що виявилось у невчиненні дії спрямованої на примусове стягнення заборгованості боржника передбаченої ст. 56 Закону та призвело до порушення прав стягувача на стягнення заборгованості відповідно до Закону. Також протиправна бездіяльність старшого державного виконавця Мілости В.В. порушила зобов`язання державного виконавця передбачені ст. 18 Закону, що вказує на те, що державний виконавець діє упереджено, не ефективно, не своєчасно і в не повному обсязі щодо вчинення виконавчих дій та таким чином віддає перевагу боржнику та підсилює ухилення боржника від виконання зобов`язання.

На переконання скаржника неправомірною також є постанова про зупинення виконавчих дій у ВП № 75680481 від 13 вересня 2024 року, яка винесена відповідно до абз. 12 п. 10-2 Прикінцевих та перехідних положень, відповідно до наказу Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України № 95 від 02 серпня 2024 року де Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" включено до переліку підприємств оборонно-промислового комплексу.

Скаржник пояснює свої аргументи тим, що в оскаржуваній постанові наведені відомості про предмет стягнення, які не відповідають наказу Господарського суду Рівненської області № 918/1198/23 від 07 лютого 2024 року. Також у постанові про зупинення вчинення виконавчих дій відсуне посилання на норму Закону на підставі якої державний виконавець винесла вище наведену постанову, постанова містить напис керуючись абз. 12 п. 10-2 Прикінцевих та перехідних положень, але відсуне посилання якого саме Закону.

Це в свою чергу звужує право стягувача бути обізнаним з підставами зупинення вчинення виконавчих дій, перевірити відповідність та дійсність вказаних підстав та оскаржити їх у відповідності до Закону. Зазначає, що виносячи постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, старший державний виконавець Манячук О.М. послалась на наказ Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України № 95 від 02 серпня 2024 року, яким Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" включено до переліку підприємств оборонно-промислового комплексу. Однак до Єдиного реєстру боржників та інформації автоматизованої системи виконавчого провадження відповідний наказ не додано, так само не додано звернення боржника з заявами про зупинення вчинення виконавчих дій, в суперечст. 8, 9 Закону, що зумовило порушення права стягувача на отримання інформації пов`язаної з ВП № 75680481 та право на надання своїх пояснень та заперечень.

Скаржник стверджує, що наказ Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України № 95 від 02 серпня 2024 року, яким Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" включено до переліку підприємств оборонно-промислового комплексу, не є нормативно-правовим актом на підставі якого у державного виконавця виникає обов`язок у зупиненні вчинення виконавчих дій відповідно до Закону; Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" не є підприємством оборонно-промислового комплексу, а саме: органом військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, які входять до складу Збройних Сил України; Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та її підрозділ не перебувають на тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України.

Отже, зважаючи на вище викладене на думку скаржника, протиправні дії та бездіяльність старшого державного виконавця Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Манячук О.М. та державного виконавця Мілости В.В. у виконавчому проваджені № 75680481 призвели до не ефективного, не своєчасного і в не повному обсязі вчинення виконавчих дій щодо примусового стягнення заборгованості боржника, що призвело до позбавлення стягувача на стягнення заборгованості з боржника у порядку та у строки визначені Законом.

Суд погоджується з твердженнями скаржника частково зважаючи на наступні обставини.

Розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ричел" на дії державного виконавця Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) щодо примусового виконання рішення господарського суду Рівненської області від 07 лютого 2024 року у справі № 918/1198/23, дослідивши представлені письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Постановою Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 02 серпня 2024 року № 75680481 відкрито виконавче провадження на виконання наказу Господарського суду Рівненської області від 01 березня 2024 року, а саме про стягнення з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ричел" 514 837 грн. 27 коп. основного боргу, 129 564 грн. 30 коп. інфляційних втрат, 26 996 грн. 68 коп. 3% річних та 1 070 грн. 97 коп. судового збору.

Судом встановлено та матеріалами справи стверджено, що описова частина вищевказаної постанови про відкриття виконавчого провадження не відповідає резолютивній частині рішення Господарського суду Рівненської області від 07 лютого 2024 року та наказу суду від 01 березня 2024 року, в яких зазначено наступне: стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ричел" 514 837 грн. 27 коп. основного боргу, 129 564 грн. 30 коп. інфляційних втрат, 26 996 грн. 68 коп. 3% річних та 10 070 грн. 97 коп. судового збору.

Отже, зважаючи на вказані обставини, суд зазначає, що в остаржувальній постанові неправильно вказано суму судового збору який підлягає до стягнення з боржника на користь стягувача.

Відповідно до пояснень скаржника, останній звертався до державного виконавця Мілости В.В. з клопотання про виправлення наявної описки у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Однак, на час розгляду скарги, доказів усунення (дій державного виконавця) описаних вище помилок у постанові державного виконавця Мілости В.В. від 02 серпня 2024 року матеріали справи не містять, як і доказів протилежного.

Суд зазначає, що відповідно до п. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки;

6) невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після одержання відповідного звернення від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, cтвореного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства в оборонно-промисловому комплексі, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", вчинити дії щодо зняття арешту з майна, щодо якого було здійснено заходи із заміни майна, передбачені статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Отже, суд зазначає, що описка в постанові про відкриття виконавчого провадження № 75680481 від 02 серпня 2024 року не призводить до жодних правових наслідків для сторін оскільки остання суперечить рішенню суду, не може порушувати право стягувача на примусове виконання рішення, тому, суд приходить до висновку про те, що скарга в частині визнання протиправною бездіяльність державного виконавця та зобов`язання виправити описки - підлягає до задоволення.

Щодо інших вимог скарги, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року вказав, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". Право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У рішеннях Європейського суду у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти Україні", "ПМП "Фея" та інші проти України" зазначається про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя.

У такому контексті, відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції.

Отже, судове рішення, що набрало законної сили, є обов`язковим до виконання. Забезпечення виконання остаточного судового рішення у визначеному законом порядку є позитивним обов`язком держави.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентує порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців є Закон України "Про виконавче провадження".

Відповідно до пунктів 1, 2, 5 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження повинно здійснюватися з дотриманням засад верховенства права, законності, справедливості, неупередженості, об`єктивності.

У частині першій статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Права та обов`язки виконавців визначено статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Закон України "Про виконавче провадження" встановлює випадки зупинення вчинення виконавчих дій, зупинення виконавчого провадження, його закінчення, а також випадки повернення виконавчого документа стягувачу.

Отже, відповідно до абз. 12 пункту 10-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" зупиняється у період дії воєнного стану в Україні, введеного згідно з Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень (крім рішень за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців, його перерахунку, щодо забезпечення військовослужбовців житлом), боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу, визначені в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, які входять до складу Збройних сил України, рішень про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої російською федерацією території України, або якщо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги здійснюється щодо нерухомого майна, яке є місцем постійного проживання такої фізичної особи і було знищено або пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Наразі відповідними Указами Президента України строк, на який на території України введено режим воєнного стану, продовжено до 09 листопада 2024 року включно.

Порядком визначення підприємств оборонно-промислового комплексу, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану (далі Порядок), який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2023 року № 101, встановлено процедуру визначення підприємств оборонно-промислового комплексу, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану.

Пунктом 9 Порядку передбачено, що Міністерство з питань стратегічних галузей промисловості України (далі Мінстратегпром) розглядає пакет документів та приймає рішення про включення або про відмову у включенні підприємства до переліку, про що видається відповідний наказ.

Наказом Мінстратегпрому від 02 серпня 2024 року № 95 Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (ідентифікаційний код 24584661) включено до переліку підприємств оборонно-промислового комплексу, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2023 року № 101.

Суд зазначає, що таким чином, на підставі абз. 12 п. 10-2 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" вчинення виконавчих дій у всіх виконавчих провадженнях, за якими боржником є Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" підлягає зупиненню на період дії воєнного стану в Україні.

Як свідчать матеріали справи боржником у виконавчому провадженні ВП № 75680481 є Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (34400, м. Вараш, код. 05425046).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що державний виконавець після встановлення факту включення АТ "НАЕК "Енергоатом" до переліку підприємств оборонно-промислового комплексу, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2023 року № 101, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про зупинення виконавчого провадження шляхом винесення відповідної постанови.

Отже, суд вважає, що у спірних правовідносинах головним державним виконавцем Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Манячук О.М. правомірно винесено постанову від 13 вересня 2024 року про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 7580481 на підставі абз. 12 п. 10-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження".

Доводи скаржника стосовно того, що АТ "НАЕК "Енергоатом" не відповідає критеріям передбаченим п. 5 Порядку визначення підприємств оборонно-промислового комплексу, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2023 року № 101, а також що наказ Мінстратегпрому від 02 серпня 2024 року № 95 суперечить спеціальному закону у сфері виконання судових рішень Закону України "Про виконавче провадження", не пройшов реєстрацію та є локальним актом, судом оцінюються критично.

Суд зауважує, що зміст наказу Мінстратегпрому від 02 серпня 2024 року № 95 щодо включення АТ "НАЕК "Енергоатом" до переліку підприємств оборонно-промислового комплексу, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2023 року № 101 та правомірність прийняття такого рішення не входить до предмету доказування у даній справі.

Скаржником не надано суду належних і допустимих доказів, в розумінні ст., ст. 76, 77 ГПК України, оскарження, визнання у встановленому порядку неправомірним або скасування наказу Мінстратегпрому від 02 серпня 2024 року № 95.

Окрім того, твердження скаржника про те, що постанова про зупинення вчинення виконавчих дій не містить норму закону відповідно до якої останнє винесена, суд оцінює критично, оскільки оскаржувана постанова містить посилання на наказ Мінстратегпрому від 02 серпня 2024 року № 95.

Отже, з огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо необґрунтованості скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ричел" в частині, а саме: визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мілости В.В. у виконавчому проваджені № 75680481 щодо не накладення арешту на майно (коштів) боржника та не вчинення дій щодо стягнення з виявлених рахунків боржника грошових коштів наявних на рахунках боржника; зобов`язати відповідального державного виконавця Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) накласти арешт на майно (коштів) боржника та вчинити дії щодо стягнення з виявлених рахунків боржника грошових коштів наявних на рахунках боржника відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 9, ч. 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження"; визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Манячук Олени Миколаївни про зупинення вчинення виконавчих дій від 13 вересня 2024 року винесену у ВП № 75680481; зобов`язати відповідального державного виконавця Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) скасувати постанову від 13 вересня 2024 року про зупинення вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням № 75680481 та поновити виконавчі дії за вказаним виконавчим провадженням.

Відповідно до ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ричел" у справі № 918/1198/23.

Окрім того, суд зазначає, що зокрема: ухвалою суду від 26 вересня 2024 року запропоновано відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) надати суду пояснення стосовно поданої скарги; ухвалою суду від 07 жовтня 2024 року зобов`язано державного виконавця Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Мілосту В.В. надати пояснення та попереджено державного виконавця Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Мілосту В.В., що при невиконанні процесуальних обов`язків, зокрема ухиленні від вчинення дій, покладених судом на сторону, до них можуть бути застосовані заходи процесуального примусу у вигляді штрафу відповідно до ст. 135 ГПК України; ухвалою суду від 21 жовтня 2024 року зобов`язано Вараський відділ ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) надати пояснення щодо поданої скарги на дії державного виконавця та матеріали оскаржуваного виконавчого провадження, явку уповноваженого представника Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) визнано обов`язковою, попереджено Вараський відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), що при невиконанні процесуальних обов`язків, зокрема ухиленні від вчинення дій, покладених судом на сторону, до них можуть бути застосовані заходи процесуального примусу у вигляді штрафу відповідно до ст. 135 ГПК України.

Суд зазначає, що Вараським відділом ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) проігноровано вищевказані вимоги ухвал суду, зокрема повторне не з`явивлення у судове засідання, про поважність причин не явки суд не повідомло, хоча про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, та не виконання вимог ухвал суду щодо подачі пояснень.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що 20 серпня 2024 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" надійшла скарга на бездіяльність старшого державного виконавця Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Мілости В.В. у виконавчому провадженні № 75680481.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 11 вересня 2024 року прийнято скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" надійшла скарга на бездіяльність старшого державного виконавця Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Мілости В.В. у виконавчому провадженні № 75680481 до розгляду та запропоновано відділу ДВС надати пояснення щодо скарги.

Однак, відділ ДВС пояснення щодо вищевказаної скарги до суду не подав. Надалі відповідно до ухвали суду від 23 вересня 2024 року за заявою Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" вищевказана скарга залишена без розгляду.

Згідно положень ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 135 ГПК України у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п`яти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Вараським відділом ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) систематично не виконуються процесуальні обов`язки, зокрема, щодо явки в судове засідання та не повідомлено про неможливість явки з обґрунтуванням таких причин, не виконання вимог ухвал суду щодо подачі пояснень, що є підставою для застосування до Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) заходу процесуального примусу в вигляді штрафу відповідно до ч. 1 ст. 135 ГПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум у 2024 році на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 01 січня 2024 року складає 3 028 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 5 ст. 135 ГПК України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) штрафу в розмірі 9 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 27 252 грн. 00 коп., шляхом його стягнення в дохід Державного бюджету України в особі Державної судової адміністрації України.

Керуючись статтями 232-236, 342, 343 ГПК України, господарський суд Рівненської області, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ричел" на дії державного виконавця у справі № 918/1198/23 - задоволити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мілости В.В. у виконавчому проваджені № 75680481 щодо не виправлення описки в частині стягнення суми судового збору у розмірі 10 072 грн. 71 коп. в постанові про відкриття виконавчого провадження від 02 серпня 2024 року, в постанові про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 02 серпня 2024 року, в постанові про стягнення виконавчого збору від 02 серпня 2024 року.

3. Зобов`язати відповідального державного виконавця Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) виправити описки в частині стягнення суми судового збору у розмірі 10 072 грн. 71 коп. в постанові про відкриття виконавчого провадження від 02 серпня 2024 року, в постанові про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 02 серпня 2024 року, в постанові про стягнення виконавчого збору від 02 серпня 2024 року.

4. В решті вимог скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ричел" на дії державного виконавця у справі № 918/1198/23 - відмовити.

5. Застосувати до Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) заходи процесуального примусу у вигляді штрафу.

6. Стягнути з Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (34400, Рівненська обл., Вараський р-н., м. Вараш, м-н. Вараш, 44, код. 34988456) в дохід державного бюджету (отримувач коштів: УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/21081100; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026007; код класифікації доходів бюджету: 21081100) штраф у розмірі 27 252 (двадцять сім тисяч двісті п`ятдесят два) грн. 00 коп.

7. Ухвала в частині стягнення штрафу є виконавчим документом.

Стягувач: Державна судова адміністрація України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ).

Боржник: Вараський відділ ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (34400, Рівненська обл., Вараський р-н., м. Вараш, м-н. Вараш, 44, код. 34988456).

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 255, 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складений та підписаний 06 листопада 2024 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Войтюк В.Р.