ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2024 р. Справа №914/421/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Желіка М.Б.

суддів Орищин Г.В.

Галушко Н.А.

за участі секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши матеріали апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут" від 25.09.2024 (вх. №01-05/2695/24 від 26.09.2024) та Фізичної особи - підприємця Жолобовича Ігоря Миколайовича від 26.09.2024 (вх. №01-05/2708/24 від 27.09.2024)

на рішення Господарського суду Львівської області від 04.09.2024 (повний текст складено 06.09.2024, суддя Рим Т.Я.)

у справі №914/421/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут"

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Жолобович Ігоря Миколайовича

про: стягнення 1 610 865,04 грн.

за зустрічним позовом про: визнання недійсним правочину

за участю представників:

від позивача: Дятлов О.Л.;

відповідач: Жолобович І.М. та представник Михайлевський Ю.Р.

Учасникам процесу роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 04.09.2024 у справі №914/421/24 у задоволенні первісного позову та зустрічного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут" звернувся до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 04.09.2024 у справі №914/421/24 в частині первісного позову скасувати повністю та ухвалити нове рішення в цій частині, яким позов позивача задоволити повністю, в іншій частині залишити рішення без змін. Судові витрати стягнути з відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2024 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді - Орищин Г.В., Галушко Н.А.

01.10.2024 ухвалою Західного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження; призначено розгляд справи на 30.10.2024; встановлено строк для надання відзиву на апеляційну скаргу; витребувано матеріали справи з господарського суду Львівської області.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач Фізична особа - підприємець Жолобович Ігор Миколайович звернувся до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 04.09.2024 у справі №914/421/24 в частині вирішення зустрічного позову та ухвалити нове рішення, яким зустрічний позов ФОП Жолобовича І.М. задоволити: визнати недійсним з моменту укладення правочин у формі комерційної пропозиції №14, яка є невід`ємною частиною договору про постачання електричної енергії споживачу, укладеного 25.04.2023 між ТОВ "Львівенергозбут" та ФОП Жолобовичем І.М. в частині наступних умов:

- абз. "а" п.2.9 "Споживач має право за власної ініціативи розірвати/припинити договір без сплати будь яких штрафних (фінансових) санкцій та будь яких інших додаткових фінансових зобов`язань у таких випадках:

абз. а) у разі зміни споживачем постачальника , за умови, що процедура зміни постачальника була розпочата за 21 календарний день до дати закінчення фіксованого терміну (строку) дії чинного договору (31.12.2024), передбаченого п.п.2.8 п.2 умов цієї комерційної пропозиції та (абз. 4,5 п.6.1.3 ПРРЕЕ).

- п.2.10: "У разі дострокового розірвання/припинення Договору з ініціативи споживача з порушенням строку, передбаченого абз. "а" п.п.2.9 п.2 умов цієї комерційної пропозиції або абз. "б" п.п.2.9 п.2 умов цієї комерційної пропозиції постачальник нараховує штрафні санкції у розмірі повної вартості спожитої електричної енергії в розрахункованому періоді, що передував розрахункованому періоду, в якому здійснено дострокове розірвання/припинення договору";

- стягнути з ТОВ "Львівенергозбут" на користь ФОП Жолобовича І.М. витрати на професійну правничу допомогу, понесені на стадії розгляду справи судом першої інстанції в розмірі 17000 грн.;

- стягнути з ТОВ "Львівенергозбут" на користь ФОП Жолобовича І.М. витрати на професійну правничу допомогу, понесені на стадії розгляду справи судом апеляційної інстанції в розмірі 14000 грн., а також судовий збір 4542,00 грн.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 27.09.2024 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді - Орищин Г.В., Галушко Н.А.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Жолобовича Ігоря Миколайовича від 26.09.2024 (вх. №01-05/2708/24 від 27.09.2024) залишено без руху та встановлено строк 10 днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме надати суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3633,60 грн.

09.10.2024 на адресу суду надійшло клопотання про усунення недоліків скарги, до якого додано платіжну інструкцію № 927 від 04.10.2024 про сплату судового збору. Зарахування сплаченого судового збору в розмірі 3633,60 грн. до спеціального фонду державного бюджету підтверджується випискою, сформованою в Автоматизованій системі діловодства суду 07.10.2024.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 14.10.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Жолобовича І.М.; призначено розгляд справи на 30.10.2024; встановлено строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут" подало до суду відзив на апеляційну скаргу позивача за зустрічним позовом (вх.№01-04/7116/24 від 23.10.2024), в якому з врахування здійсненого обґрунтування просить суд в частині зустрічного позову оскаржене рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Протокольною ухвалою 30.10.2024 апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут" від 25.09.2024 (вх. №01-05/2695/24 від 26.09.2024) та Фізичної особи - підприємця Жолобовича Ігоря Миколайовича від 26.09.2024 (вх. №01-05/2708/24 від 27.09.2024) об`єднано в одне апеляційне провадження та призначено до спільного розгляду.

В судове засідання 30.10.2024 сторони участь уповноважених представників забезпечили, які навели свої доводи та міркування щодо вимог апеляційних скарг та просили врахувати їх при винесенні постанови. При цьому, представником відповідача в судовому засіданні заявлено, що він не скористався наданим йому правом щодо надання відзиву на апеляційну скаргу позивача, зазначивши що правова позиція сторони викладена ним у поданій апеляційній скарзі відповідача.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційні скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, враховуючи наведені представниками сторін доводи, колегія суддів дійшла висновку про те, що в задоволенні вимог апеляційних скарг слід відмовити, а оскаржене рішення залишити без змін, з огляду на наступне.

1. Розгляд справи в суді першої інстанції. Короткий зміст позовних вимог та зустрічних позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

ТОВ "Львівенергозбут" звернувся до господарського суду Львівської області з позовом до ФОП Жолобовича І. М. про стягнення 1' 610' 865,04 грн. штрафу нарахованого за дострокове розірвання договору про постачання електричної енергії споживачу у зв`язку зі зміною електропостачальника, що відповідає приписам пункту 2.10 Комерційної пропозиції № 14 у розмірі повної вартості спожитої електричної енергії в розрахунковому періоді (грудень 2023 року), що передував розрахунковому періоду, в якому здійснено дострокове розірвання/припинення договору (січень 2024).

ФОП Жолобович І. М. звернувся до господарського суду з зустрічною позовною заявою про визнання з моменту укладення недійсним правочину у формі Комерційної пропозиції № 14, в частині положень пунктів 2.9 та 2.10, оскільки мала місце помилка ФОП Жолобовича І. М. щодо обставин, які мають істотне значення - права на безоплатну зміну постачальника.

Господарський суд відмовляючи у задоволенні первісних та зустрічних позовних вимог дійшов наступних висновків:

- з огляду на приписи статті 11 Цивільного кодексу України правовідносини між сторонами виникли на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу від 25.04.2023, який є публічним договором приєднання, розробленим з урахуванням вимог ПРРЕЕ і приписів Закону України "Про ринок електричної енергії".

- при вирішенні питання про істотне значення помилки за обставин, визначених у коментованій статті, потрібно виходити з істотності тієї чи іншої обставини для конкретної особи з урахуванням її становища, стану здоров`я, характеру діяльності, значення правочину тощо. При цьому за загальним правилом не має розцінюватися як помилка незнання сторонами правочину норм законодавства.

- типовий договір постачання електричної енергії затверджений на державному рівні. Тобто кожен постачальник, укладаючи такий договір зі споживачем, використовує ідентичні положення договору. Відмінності між умовами різних постачальників прописані у комерційних пропозиціях. Укладаючи договір постачання електричної енергії споживачу, потенційний споживач, повинен орієнтуватися саме на комерційну пропозицію при виборі постачальника.

- як законодавство (стаття 56 Закону України "Про ринок електричної енергії", абзац 8 пункту 3.2.8 ПРРЕЕ), так і типовий договір постачання електричної енергії споживачу (пункт 13.3), містять положення про наявність штрафних санкцій за дострокове розірвання договору. Детальний розмір штрафних санкцій та порядок їх застосування міститься у комерційних пропозиціях постачальників електричної енергії.

- зважаючи на вказане, ФОП Жолобович І. М. повинен був очікувати наявності штрафних санкцій при достроковому розірванні договору.

- ФОП Жолобович І. М. обґрунтовує зустрічний позов не тим, що він помилився щодо розміру штрафу чи умов його застосування, а загалом щодо факту можливості нарахування штрафу за дострокове розірвання договору. За таких умов позовні вимоги за зустрічним позовом є необґрунтованими. Адже можливість застосування штрафу за дострокове розірвання договору передбачений законодавством та типовим договором.

- частиною 10 статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що жодне положення договору постачання електричної енергії споживачу не має створювати обмежень права споживача на зміну електропостачальника. Крім того, договір не може містити положення, що накладають додаткові фінансові зобов`язання на споживача, який здійснює зазначене право. В іншому разі таке положення вважається недійсним з моменту укладення договору.

- відповідно до приписів частини 1 статті 59 Закону України "Про ринок електричної енергії" зміна електропостачальника споживачем здійснюється на безоплатній основі у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку.

- згідно з абзацами 1 та 4 пункту 6.1.3 ПРРЕЕ за загальним правилом зміна електропостачальника за ініціативою споживача має бути завершена у строк не більше трьох тижнів з дня повідомлення таким споживачем про намір змінити електропостачальника. Днем повідомлення споживачем про намір змінити електропостачальника вважається дата зафіксованого звернення споживача до нового електропостачальника щодо наміру укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу.

- ПРРЕЕ визначено обов`язок споживача повідомити нового електропостачальника про намір укласти з ним договір за 21 календарний день до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору, який є достатнім для суб`єктів ринку електричної енергії та учасників роздрібного ринку, котрі задіяні у цьому процесі, для проведення процедури зміни електропостачальника. Дотримання цього строку є необхідною умовою для уникнення споживача від негативних наслідків у вигляді сплати штрафу на користь попереднього електропостачальника.

- матеріалами справи підтверджується, що Відповідач з дотриманням встановленого строку (22.12.2023) повідомив нового електропостачальника про намір укласти з ним договір (з 16.01.2024) та Позивача про зміну електропостачальника відповідно до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", ПРРЕЕ.

- разом з тим, як зазначено вище, відповідно до п. 3.2 Договору від 25.04.2023 сторони погодили, що споживач має право вільно змінювати постачальника відповідно до процедури, визначеної ПРРЕЕ, та умов цього договору.

- при цьому, підпунктами 10, 13 пункту 6.1 Договору від 25.04.2023 сторони обумовили, що споживач має право вільно обирати іншого електропостачальника та розірвати цей договір у встановленому цим договором та чинним законодавством порядку; перейти на постачання електричної енергії до іншого електропостачальника, у разі наявності договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та відсутності припинення постачання електричної енергії внаслідок наявності заборгованості за постачання електричної енергії перед діючим постачальником.

-відповідно до пунктів 10.1, 10.2 Договору від 25.04.2023 споживач має право в будь-який час змінити електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником, принаймні за 21 календарний день до такої зміни, вказавши дату або строк, в які буде відбуватись така заміна (початок дії нового договору про постачання електричної енергії). Зміна постачальника електричної енергії здійснюється згідно з порядком, встановленим ПРРЕЕ.

- пунктом 13.5 Договору від 25.04.2023 передбачено, що дія цього договору також припиняється у разі зміни електропостачальника.

- договір припинив свою дію у зв`язку із зміною електропостачальника, шляхом реалізації Відповідачем свого права, передбаченого умовами цього ж договору згідно із вищевказаною комерцію пропозицією та в порядку, передбаченому ПРРЕЕ, якими і передбачено право споживача на вільний вибір електропостачальника.

- відповідач діяв у межах прав, передбачених ПРРЕЕ, Законом України "Про ринок електричної енергії" та згідно з умовами укладеного договору про постачання електричної енергії споживачу, а тому відсутні правові підстави для застосування до нього штрафних санкцій.

- дострокове розірвання договору з ініціативи споживача у зв`язку із зміною електропостачальника в цьому випадку є його правом, яке відповідно до приписів вищеописаних норм законодавства, передбачене сторонами в договорі, реалізоване споживачем у встановленому порядку із дотриманням необхідних строків та не може бути підставою для нарахування штрафних санкцій.

- за таких обставин немає підстав для притягнення Відповідача до господарсько-правової відповідальності у вигляді штрафу за дострокове розірвання договору постачання електричної енергії споживачу у зв`язку із зміною електропостачальника.

2. Узагальнені доводи апелянтів, заперечення сторін.

Вимоги апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Льввівенергозбут" обґрунтовано тим, що оскаржене рішення прийняте з неправильним застосуванням абз.10 ч.7 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії", п.6.1.3. "Правил користування електричною енергією", не враховано правову позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 19.08.2022 у справі № 926/1297/21, порушено ст. 86 ГПК України, неправильно надано правову оцінку п.п.10.1, 13.3. договору та умовам Комерційної пропозиції №14, на підтвердження чого апелянт наводить наступні доводи:

- відповідно до абз.10 ч.7 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" у договорі визначається строк дії договору, умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності штрафних санкцій (штрафу) за дострокове розірвання. Абз.8 п.3.2.8. Правил користування електричною енергією визначено, що саме публічна комерційна пропозиція електропостачальника має містити таку інформацію, зокрема, щодо наявності або відсутності штрафу за дострокове припинення дії договору, розмір штрафу.

- в.п.13.3. договору передбачено, що за умови дострокового розірвання договору за ініціативою споживача споживач зобов`язаний сплатити постачальнику передбачені обраною споживачем комерційною пропозицією штрафні санкції за дострокове припинення договору. Згідно графи "Розмір штрафу за дострокове розірвання/припинення договору" Комерційної пропозиції визначено, що у разі дострокового розірвання припинення договору з ініціативи споживача з порушенням строку передбаченого абз.а п.п.2.9. цієї комерційної пропозиції постачальник нараховує штрафні санкції у розмірі повної вартості спожитої електричної енергії в розрахунковому періоді, що передував розрахунковому періоду, в якому здійснено дострокове розірвання/припинення договору.

- у спірних правовідносинах відповідач достроково розірвав договір з власної ініціативи внаслідок зміни споживачем елетропостачальника з 16.01.2024 - тобто з порушенням строку, передбаченого у підписаній Комерційній пропозиції №14, п.6.1.3. Правил. Відповідно, відповідачем порушено умови договору та Правил користування електричною енергією, що є підставою для стягнення з позивача спірного штрафу.

- судом не враховано правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 19.08.2022 по справі № 926/1297/21, натомість безпідставно застосовано практику викладену у постанові Верховного Суду від 16.02.2023 у справі № 914/558/21, оскільки у спірних правовідносинах у цій справі позивач стягував із споживача штраф за дострокове розірвання договору у випадках не передбачених умовам договору, натомість у даній справі №914/421/24 позивач не стягує штраф за дострокове розірвання договору у випадках не передбачених договором.

Вимоги апеляційної скарги ФОП Жолобович І.М. обґрунтовано тим, що оскаржене рішення не відповідає встановленим обставинам справи та прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, на підтвердження чого апелянт наводить наступні доводи:

- судом не враховано, що в зустрічній позовній заяві наведено обґрунтування суб`єктивного сприйняття скаржником умов договору при підписуванні Комерційної пропозиції.

- скаржник сприйняв право на вільну і безкоштовну зміну електропостачальника, яке передбачене чинним законодавством та основним договором, як таке, що в загальному розумінні означає без будь-яких додаткових обтяжливих умов, в тому числі, штрафу.

- саме так би сприйняв своє право на вільну і безкоштовну зміну електропостачальника будь-який сторонній спостерігач.

- виключно помилка щодо своїх прав і обов`язків, які виникли в нього на підставі договору та Комерційної пропозиції № 14 була передумовою для підписання таких угод із ТОВ "Львівенергозбут".

- згідно положень Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач має право змінювати електропостачальника на безоплатній умові; безоплатно обирати та змінювати електропостачальника.

- жодне положення договору про постачання електричної енергії споживачу не має створювати обмежень права споживача на зміну електропостачальника. Крім того, договір не може містити положення, що накладають додаткові фінансові зобов`язання на споживача, який здійснює зазначене право.

- право на безкоштовну зміну елктропостачальника визначає і Директива 2009/72/ЄС на імплементацію якої спрямований Закону України "Про ринок електричної енергії"

- відтак, можливість реалізації такого права є звичною умовою конкурентної ринкової економіки.

- зазначає скаржник і про взаємосуперечливі умови визначені у Договорі про постачання електричної енергії та Комерційній пропозиції №14, що призвели до помилкового уявлення відповідача про свої права та обов`язки. Зокрема, положення п.3.2. та п.10.1. Договору визначає право споживача у будь-який час змінити електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником, принаймні за 21 календарний день до такої зміни повідомивши електропостачальника.

- натомість умовами Комерційної пропозиції №14 право на вільну і безперешкодну зміну електропостачаника було фактично нівельоване позивачем, зважаючи на те, що змінити електропостачальника без сплати штрафу можливо лише за 21 день до дати закінчення договору, тобто за 21 день до 31.12.2024. Саме така взаємовиключність (взаємосуперчливість) умов публічного договору (включно із комерційною пропозицією, що є його невід`ємною частиною) і породила помилкове уявлення скаржника про права та обов`язки.

- п.2.8. Комерційної пропозиції №14 визначено, що за відсутності письмового повідомлення від однієї із сторін про розірвання договору за місяць до закінчення терміну його дії (тобто до 30.11.2024), він вважається пролонгованим на наступний календарний рік. Разом із цим, без сплати штрафних санкцій можливе розірвання договору, за умови повідомлення за 21 день до закінчення фіксованого терміну (строку) дії договору, тобто до 10.12.2024. З вказаного вбачається, що умови договору викладені таким чином, щоб сплата штрафу споживачем, була б при усіх можливих варіантах його поведінки, що фактично унеможливило реалізацію ним свого гарантованого права на зміну електропостачальника.

ТОВ "Львівенергозбут" заперечуючи вимоги апеляційної скарги ФОП Жолобович І.М. наводить доводи на їх спростування, а саме:

- погодившись із заявою-приєднанням споживач засвідчив вільне волевиявлення щодо приєднання до умов договору у повному обсязі.

- Законом України "Про ринок електричної енергії" визначено, що у договорі про постачання електричної енергії споживачу можуть бути визначатися умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкцій (штрафу) за дострокове розірвання договору.

- договір є обов`язковим для виконання сторонами; законом передбачено презюмцію правомірності правочину.

- умова щодо можливості застосування штрафних санкцій за дострокове розірвання договору з ініціативи споживача внаслідок зміни електропостачальника не суперечить чинному законодавству, а тому відповідна умова не може вважатися нікчемною (постанова Верховного Суду у справі №914/545/19 від 04.02.2020)

- штрафні санкції за дострокове розірвання договору постачання електричної енергії при зміні постачальника не є тотожним платі (додатковим фінансовим зобов`язанням) за зміну постачальника.

- помилка в наслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією із сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

ФОП Жолобович І.М. не скористався наданим йому правом щодо надання відзиву на апеляційну скаргу ТОВ "Львівенергозбут".

3. Фактичні обставини справи, правильно встановлені судом першої інстанції за результатами оцінки доказів.

25.04.2023 Фізична особа Жолобович Ігор Миколайович приєднався до публічного договору Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут" про постачання електричної енергії споживачу, на умовах Комерційної пропозиції № 14, що є додатковим №2 до цього договору.

Позивач подавав відповідачу елктроенергію на об`єкти електропостачання відповідача за адресами зазначеними в додатку №1 до вказаної заяви приєднання. Початок постачання: 01.05.2023.

Відтак, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу від 25.04.2023, який є публічним договором приєднання, розробленим з урахуванням вимог ПРРЕЕ і приписів Закону України "Про ринок електричної енергії".

Згідно з Комерційною пропозицією № 14 від 01.05.2023 договір діє з моменту набрання чинності до 31.12.2024 або до повного виконання грошових зобов`язань за договором.

Підпунктами 10, 13 пункту 6.1 Договору від 25.04.2023 сторони обумовили, що споживач має право вільно обирати іншого електропостачальника та розірвати цей договір у встановленому цим договором та чинним законодавством порядку; перейти на постачання електричної енергії до іншого електропостачальника, у разі наявності договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та відсутності припинення постачання електричної енергії внаслідок наявності заборгованості за постачання електричної енергії перед діючим постачальником.

Відповідно до пунктів 10.1, 10.2 Договору від 25.04.2023 споживач має право в будь-який час змінити електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником, принаймні за 21 календарний день до такої зміни, вказавши дату або строк, в які буде відбуватись така заміна (початок дії нового договору про постачання електричної енергії). Зміна постачальника електричної енергії здійснюється згідно з порядком, встановленим ПРРЕЕ.

Пунктом 13.5 Договору від 25.04.2023 передбачено, що дія цього договору також припиняється у разі зміни електропостачальника.

Умовами Комерційної пропозиції № 14, які іменовано "Розмір штрафу за дострокове розірвання/припинення договору", визначено, що у разі дострокового розірвання/припинення договору з ініціативи споживача з порушенням строку, передбаченого абзацом "а" підпункту 2.9 пункту 2 умов цієї комерційної пропозиції або абзацу "б" підпункту 2.9 пункту 2 умов цієї комерційної пропозиції, постачальник нараховує штрафні санкції у розмірі повної вартості спожитої електричної енергії в розрахунковому періоді, що передував розрахунковому періоду, в якому здійснено дострокове розірвання/припинення договору.

Абзацами "а" та "б" підпункту 2.9 пункту 2 комерційної пропозиції № 14 встановлено, що споживач має право з власної ініціативи розірвати/припинити договір без сплати будь-яких штрафних (фінансових) санкцій та будь-яких інших додаткових фінансових зобов`язань у разі:

Зміни споживачем постачальника, за умови, що процедура зміни постачальника була розпочата споживачем за 21 календарний день до дати закінчення фіксованого терміну (строку) дії чинного договору (31.12.2024), передбаченого підпунктом 2.8 пункту 2 умов цієї комерційної пропозиції та абзацом 4, 5 пункту 6.1.3 ПРРЕЕ.

ФОП Жолобович І.М звернувся до нового електропостачальника (ТОВ "Київська енергетична компанія") з наміром укласти з ним 16.01.2024 договір про постачання електричної енергії споживачу.

ТОВ "Львівенергозбут" отримало повідомлення від НЕК "Укренерго" вих. №01/2619 від 15.01.2024 про зміну постачальника споживачем ФОП Жолобович І.М. з 16.01.2024 згідно заявки від 12.01.2024 отриманої через платформу Data Hub за об`єктами електропостачання: EIC-код площадки 62Z048; EIC-код точок комерційного обліку 62Z688, 62Z027.

ФОП Жолобович І.М листом від 22.12.2023 повідомив позивача про зміну електропостачальника з 15.01.2024.

НЕК "Укренерго" 15.01.2024 надіслало позивачу повідомлення про зміну Відповідачем електропостачальника на підставі заявки відповідача від 12.01.2024. У заявці відповідача від 12.01.2024 вказано, що датою зміни електропостачальника є 16.01.2024.

Між сторонами відсутній спір щодо факту припинення з 16.01.2024 дії Договору від 25.04.2023, що не заперечувалося ними і на стадії апеляційного перегляду справи.

Позивач надіслав відповідачеві лист від 25.01.2024, у якому повідомив про нарахування штрафу за дострокове розірвання Договору в розмірі 1' 610' 865,04 грн та необхідність його оплатити.

У відповідь відповідач надіслав позивачу лист від 02.02.2024, у якому не погоджувався з нарахуванням штрафу.

4. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.

Частинами 1 та 2 статті 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до статей 633-634 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець, взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтями 58, 59 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач має право змінювати електропостачальника на умовах, визначених цим Законом та правилами роздрібного ринку. Зміна електропостачальника споживачем здійснюється на безоплатній основі у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку. Зміна електропостачальника за ініціативою споживача має бути завершена у строк не більше трьох тижнів з дня повідомлення таким споживачем про намір змінити електропостачальника.

Пунктом 6.1.1 ПРРЕЕ передбачено, що споживач має право в установленому цими Правилами порядку на зміну електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії споживачу (постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг) з новим електропостачальником.

Частиною 5 статті 72, пунктом 2 частини 1 статті 58, частиною 2 статті 59 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що споживачі мають право вільно обирати електропостачальників. Споживач має право змінювати електропостачальника на умовах, визначених цим Законом та правилами роздрібного ринку. Зміна електропостачальника за ініціативою споживача має бути завершена у строк не більше трьох тижнів з дня повідомлення таким споживачем про намір змінити електропостачальника.

При цьому, частиною 10 статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що жодне положення договору постачання електричної енергії споживачу не має створювати обмежень права споживача на зміну електропостачальника. Крім того, договір не може містити положення, що накладають додаткові фінансові зобов`язання на споживача, який здійснює зазначене право. В іншому разі таке положення вважається недійсним з моменту укладення договору.

Відповідно до приписів частини 1 статті 59 Закону України "Про ринок електричної енергії" зміна електропостачальника споживачем здійснюється на безоплатній основі у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку.

Згідно з пунктом 10 частини 7 статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу. У договорі постачання електричної енергії споживачу визначаються строк дії договору, умови припинення, пролонгації та розірвання договору, зокрема в односторонньому порядку споживачем у разі зміни електропостачальника, а також умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкції (штрафу) за дострокове розірвання договору.

Згідно з абзацами 1 та 4 пункту 6.1.3 ПРРЕЕ за загальним правилом зміна електропостачальника за ініціативою споживача має бути завершена у строк не більше трьох тижнів з дня повідомлення таким споживачем про намір змінити електропостачальника. Днем повідомлення споживачем про намір змінити електропостачальника вважається дата зафіксованого звернення споживача до нового електропостачальника щодо наміру укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу.

Абзац 5 пункту 6.1.3 ПРРЕЕ визначає, що якщо споживач має чинний договір про постачання електричної енергії споживачу з фіксованим терміном (строком) дії, з метою уникнення штрафних санкцій за дострокове розірвання договору з боку попереднього електропостачальника споживач повинен повідомити нового електропостачальника про намір укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу за 21 календарний день до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору.

Тобто ПРРЕЕ визначено обов`язок споживача повідомити нового електропостачальника про намір укласти з ним договір за 21 календарний день до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору, який є достатнім для суб`єктів ринку електричної енергії та учасників роздрібного ринку, котрі задіяні у цьому процесі, для проведення процедури зміни електропостачальника. Дотримання цього строку є необхідною умовою для уникнення споживача від негативних наслідків у вигляді сплати штрафу на користь попереднього електропостачальника.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Зазначена норма кореспондується з положеннями частини 1 статті 207 ГК, згідно з якою господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до статті 229 ЦК якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Отже, правочин, вчинений під впливом помилки, є оспорюваним і у разі встановлення судом певних обставин може бути визнаний недійсним. Водночас при вирішенні такого спору слід ураховувати, що обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення.

Не є помилкою щодо якості речі неможливість її використання або виникнення труднощів у її використанні, що сталося після виконання хоча б однією із сторін зобов`язань, які виникли з правочину і не пов`язані з поведінкою іншої сторони правочину. Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину.

Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Типовий договір постачання електричної енергії затверджений на державному рівні. Тобто кожен постачальник, укладаючи такий договір зі споживачем, використовує ідентичні положення договору. Відмінності між умовами різних постачальників прописані у комерційних пропозиціях. Укладаючи договір постачання електричної енергії споживачу, потенційний споживач, повинен орієнтуватися саме на комерційну пропозицію при виборі постачальника.

Як законодавство (стаття 56 Закону України "Про ринок електричної енергії", абзац 8 пункту 3.2.8 ПРРЕЕ), так і типовий договір постачання електричної енергії споживачу (пункт 13.3), містять положення про наявність штрафних санкцій за дострокове розірвання договору. Детальний розмір штрафних санкцій та порядок їх застосування міститься у комерційних пропозиціях постачальників електричної енергії.

Отже, бажаючи використовувати електричну енергію, споживач зобов`язаний укласти договір постачання електричної енергії споживачу, обрати комерційну пропозицію за критерієм (серед іншого) розміру санкцій за дострокове розірвання договору та умови його застосування.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджуючись із висновками господарського суду зазначає, що позовні вимоги за зустрічним позовом про визнання недійсним договору є необґрунтованими, оскільки можливість застосування штрафу за дострокове розірвання договору передбачений законодавством та типовим договором.

Щодо первісних позовних вимог про стягнення штрафу колегія суддів зазначає наступне.

Як вірно встановлено господарським судом, відповідач з дотриманням встановленого строку (22.12.2023) повідомив нового електропостачальника про намір укласти з ним договір (з 16.01.2024) та позивача про зміну електропостачальника відповідно до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії".

Разом з тим, як зазначено вище, відповідно до п. 3.2 Договору від 25.04.2023 сторони погодили, що споживач має право вільно змінювати постачальника відповідно до процедури, визначеної ПРРЕЕ, та умов цього договору.

При цьому, підпунктами 10, 13 пункту 6.1 Договору від 25.04.2023 сторони обумовили, що споживач має право вільно обирати іншого електропостачальника та розірвати цей договір у встановленому цим договором та чинним законодавством порядку; перейти на постачання електричної енергії до іншого електропостачальника, у разі наявності договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та відсутності припинення постачання електричної енергії внаслідок наявності заборгованості за постачання електричної енергії перед діючим постачальником.

Відповідно до пунктів 10.1, 10.2 Договору від 25.04.2023 споживач має право в будь-який час змінити електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником, принаймні за 21 календарний день до такої зміни, вказавши дату або строк, в які буде відбуватись така заміна (початок дії нового договору про постачання електричної енергії). Зміна постачальника електричної енергії здійснюється згідно з порядком, встановленим ПРРЕЕ.

Пунктом 13.5 Договору від 25.04.2023 передбачено, що дія цього договору також припиняється у разі зміни електропостачальника.

Згідно з частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Підставою для застосування штрафних санкцій до учасника відповідних правовідносин є його протиправна діяльність у вигляді порушення умов договору або вимог чинного законодавства.

Відповідно до положень Комерційної пропозиції № 14, які іменовано "Розмір штрафу за дострокове розірвання/припинення договору", у разі дострокового розірвання/припинення договору з ініціативи споживача з порушенням строку, передбаченого абзацом "а" підпункту 2.9 пункту 2 умов цієї комерційної пропозиції або абзацу "б" підпункту 2.9 пункту 2 умов цієї комерційної пропозиції, постачальник нараховує штрафні санкції у розмірі повної вартості спожитої електричної енергії в розрахунковому періоді, що передував розрахунковому періоду, в якому здійснено дострокове розірвання/припинення договору.

Абзацами "а" та "б" підпункту 2.9 пункту 2 комерційної пропозиції № 14 встановлено, що споживач має право з власної ініціативи розірвати/припинити договір без сплати будь-яких штрафних (фінансових) санкцій та будь-яких інших додаткових фінансових зобов`язань у разі:

- зміни споживачем постачальника, за умови, що процедура зміни постачальника була розпочата споживачем за 21 календарний день до дати закінчення фіксованого терміну (строку) дії чинного договору (31.12.2024), передбаченого підпунктом 2.8 пункту 2 умов цієї комерційної пропозиції та абзацом 4, 5 пункту 6.1.3 ПРРЕЕ.

- якщо процедура зміни постачальника була розпочата споживачем протягом 14 календарних днів включно, після приєднання споживача до умов цього договору (пункт 6.1.25 ПРРЕЕ).

ФОП Жолобович І.М листом від 22.12.2023 повідомив позивача про зміну електропостачальника з 15.01.2024, тобто за 21 день до бажаної дати зміни, що визначена законом.

Як вбачається із матеріалів справи позивач надіслав відповідачеві лист від 25.01.2024, у якому повідомив про нарахування штрафу за таке дострокове розірвання Договору в розмірі 1' 610' 865,04 грн та необхідність його оплатити. У відповідь на яку відповідач надіслав позивачу лист від 02.02.2024, у якому не погоджувався з нарахуванням штрафу.

Однак, колегія суддів погоджуючись із висновками господарського суду зазначає, що враховуючи фактичні обставини справи та наведені законодавчі норми договір припинив свою дію у зв`язку із зміною електропостачальника, шляхом реалізації відповідачем свого права, передбаченого умовами цього ж договору згідно із вищевказаною комерцію пропозицією та в порядку, передбаченому ПРРЕЕ, якими і передбачено право споживача на вільний вибір електропостачальника.

З огляду на що судом вірно встановлено, що відповідач діяв у межах прав, передбачених ПРРЕЕ, Законом України "Про ринок електричної енергії" та згідно з умовами укладеного договору про постачання електричної енергії споживачу, а тому відсутні правові підстави для застосування до нього штрафних санкцій.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У постанові Верховного Суду від 29.01.2021 у справі № 922/51/20 зазначено, що Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Всебічно, повно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає доводи апелянтів такими, що не підтверджуються наявними у справі доказами та встановленими обставинами.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції керується висновками, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у цьому рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Зважаючи на те, що доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, беручи до уваги межі перегляду оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вимоги апеляційних скарг не підлягають задоволенню, а рішення господарського суду Львівської області від 04.09.2024 у справі № 914/421/24 скасуванню.

В порядку положень статті 129 ГПК України судовий збір слід залишити за скаржниками.

Керуючись ст.ст.86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1 В задоволенні вимог апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут" від 25.09.2024 (вх. №01-05/2695/24 від 26.09.2024) та Фізичної особи - підприємця Жолобовича Ігоря Миколайовича від 26.09.2024 (вх. №01-05/2708/24 від 27.09.2024) - відмовити.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 04.09.2024 у справі №914/421/24 - залишити без змін.

3. Судові витрати залишити за скаржниками.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 11.11.2024.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.