ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"19" вересня 2024 р. м. Київ Справа № 911/1471/15
Суддя Господарського суду Київської області Смірнов О.Г., за участю секретаря судового засідання Дубенко Г.В., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НОТАПС про покладення на Мостиський ВДВС у Яворівському районі Львівської області Західного МРУ Міністерства юстиції судових витрат на професійну правничу допомогу
за участю представників:
від стягувача не з`явився
від боржника-1 не з`явився
від боржника-2 не з`явився
від ВДВС не з`явився
27.08.2024 на адресу суду від представника ТОВ Компанія НОТАПС надійшла заява про покладення на Мостиський ВДВС у Яворівському районі Львівської області Західного МРУ Міністерства юстиції судових витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою суду від 09.09.2024 прийнято до розгляду заяву представника ТОВ "Компанія "НОТАПС" про покладення на Мостиський ВДВС у Яворівському районі Львівської області Західного МРУ Міністерства юстиції судових витрат на професійну правничу допомогу та призначено судове засідання на 19.09.2024 о 11:30.
В судове засідання 19.09.2024 представники стягувача, боржників та відділу державної виконавчої служби не з`явились, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Розглянувши вказану вище заяву, встановивши всі наявні обставини, суд дійшов висновку про її часткове задоволення, виходячи із наступного.
Ухвалою суду від 22.08.2024 cкаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НОТАПС за вих. №03-1/07 від 03.07.2024 на дії державного виконавця Мостиського ВДВС у Яворівському районі Львівської області Західного МРУ Міністерства юстиції у виконавчому провадженні №73821269, №73821125 та №73820990 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 20.08.2015 у справі №911/1471/15 задоволено, визнано незаконними дії державного виконавця Мостиського ВДВС у Яворівському районі Львівської області Західного МРУ Міністерства юстиції у виконавчих провадженнях №73821269, №73821125 та №73820990 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 20.08.2015 року у справі №911/1471/15, котрі виразились у винесені постанов Мостиського ВДВС у Яворівському районі Львівської області Західного МРУ Міністерства юстиції від 21.06.2024 року про повернення наказів Господарського суду Київської області від 20.08.2015 року у справі №911/1471/15 стягувачеві без виконання на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України Про виконавче провадження та скасовано постанови Мостиського ВДВС у Яворівському районі Львівської області Західного МРУ Міністерства юстиції від 21.06.2024 року про повернення наказів Господарського суду Київської області від 20.08.2015 року у справі №911/1471/15 стягувачеві без виконання на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України Про виконавче провадження.
Разом з тим, в тексті скарги на дії державного виконавця Мостиського ВДВС у Яворівському районі Львівської області Західного МРУ Міністерства юстиції було зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу не буде перевищувати розумного, обґрунтованого та середнього ринкового розміру вартості правових послуг, при цьому із врахуванням наданих адвокатом послуг під час розгляду скарги та розміру додаткової оплати (гонорару) за прийняття позитивного рішення для скаржника.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 344 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.
Частиною 8 статті 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
За результатами розгляду скарги на дії державного виконавця Мостиського ВДВС у Яворівському районі Львівської області Західного МРУ Міністерства юстиції у справі №911/1471/15 було винесено судом ухвалу 22.08.2024, отже, граничний п`ятиденний строк для подання доказів у порядку частини 8 статті 129 ГПК України становить 27 серпня 2024 року включно.
Відтак, заява про відшкодування витрат подана стягувачем у строк встановлений Господарським процесуальним кодексом України.
Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Згідно із ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Приписами ч. 3 ст. 233 ГПК України визначено, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
В якості підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представник скаржника надав суду копії договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №01-07-2021/1 від 01.07.2024, акту прийому-передачі документів №б/н від 01.07.2024, акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) №б/н від 26.08.2024.
Так, 01.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю Компанія НОТАПС, далі Замовник, та адвокатом Грищенком Олександром Миколайовичем, далі Виконавець, було укладено договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №01-07-2024/1, далі Договір.
Згідно з пунктами 1.2., 1.3. Договору правова допомога за цим Договором вважається наданою та виконаною з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін Акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги. Сторони погодили, що відповідний перелік видів правової допомоги (послуг) згідно умов даного Договору, є не остаточний, та може бути сторонами відповідно збільшено на власний розсуд та за необхідності. Повний та остаточний перелік виконаних робіт та наданих послуг за відповідний період їх виконання/здійснення визначається в акті здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання правової допомоги у відповідності до умов даного Договору.
Пунктом 3.1. Договору передбачено, що сторони погодили, що вартість виконання передбачених цим Договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи із того, що вартість однієї години роботи виконавця складає 1500,00 грн. (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківські, транспортні, тощо) по підготовці матеріалів у відповідності до пункту 1.1 Договору). При цьому сторонами враховано як середній розмір вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, котрі пропонуються Радами Адвокатів відповідного регіону та/або Радами Адвокатів регіону найближчого до місця надання послуг (виконання робіт). Окремо, сторони дійшли згоди, що вартість послуг та роботи Виконавця, зокрема, та не обмежуючись, становить: ознайомлення з матеріалами справи, отриманими у суді відповідної судової інстанції - 1500,00 грн.; судові засідання 2000,00 грн./судове засідання у суді відповідної судової інстанції; побудова правової позиції, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складання процесуальних документів, надсилання їх та документів до них сторонам та до суду; інші види правової допомоги у межах судового розгляду справи із розрахунку 1500,00 грн./год.; витрати (квитки, добові тощо) згідно підтверджуючих документів.
Замовник повинен здійснити сплату грошових коштів (виконання грошового зобов`язання) наступним чином: 100% вартості наданих послуг та/або виконаних робіт відповідно до акту здачі-прийняття виконаних робіт та наданих послуг, оплачуються протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення/прийняття судового рішення суду за результатами завершення розгляду судом справи №911/1471/15 за скаргою Замовника на дії та/або бездіяльність державного виконавця Мостиського ВДВС у Яворівському районі Львівської області Західного МРУ Міністерства юстиції у виконавчому провадженні №73821269, №73821125 та №73820990 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 20 серпня 2015 року по справі №911/1471/15 (п. 3.2. Договору).
Згідно з п. 6.1. Договору він вважається укладеним з дня його підписання та діє до його повного виконання.
З матеріалів справи також вбачається, що 01.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю Компанія НОТАПС та адвокатом Грищенком Олександром Миколайовичем був підписаний акт прийому передачі документів, в якому зазначено про передачу ОСОБА_1 на виконання умов Договору документів.
Матеріали справи також містять підписаний між Товариством з обмеженою відповідальністю Компанія НОТАПС, далі Замовник, та адвокатом Грищенком Олександром Миколайовичем, далі Виконавець, акт здачі приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 26.08.2024, далі-Акт, в якому зазначено, що відповідно до Договору за період з 01.07.2024 по 22.08.2024 Виконавець передав, а Замовник прийняв наступні виконані роботи та надані послуги:
- із врахуванням приписів та норм ГПК України, організація, процесуально-правовий супровід, належне процесуальне проведення робіт/послуг щодо розроблення, підготовки тексту скарги та наповнення її правовим змістом, належним обгрунтуванням правомірності доводів/посилань скарги вих. №03-1/07 від 03 липня 2024 року ТОВ «Компанія «НОТАПС» на дії державного виконавця Мостиського ВДВС у Яворівському районі Львівської області Західного МРУ Міністерства юстиції у виконавчому провадженні №73821269, №73821125 та №73820990 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 20 серпня 2015 року по справі №911/1471/15. Підготовка щодо подання до Господарського суду Київської області скарги вих. №03-1/07 від 03 липня 2024 року ТОВ «Компанія «НОТАПС» на дії державного виконавця Мостиського ВДВС у Яворівському районі Львівської області Західного МРУ Міністерства юстиції у виконавчому провадженні №73821269, №73821125 та №73820990 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 20 серпня 2015 року по справі №911/1471/15 (5 годин);
- участь у судовому засіданні, котре відбулось 01 серпня 2024 року, у справі №911/1471/15 за скаргою вих. №03-1/07 від 03 липня 2024 року ТОВ «Компанія «НОТАПС» на дії державного виконавця Мостиського ВДВС у Яворівському районі Львівської області Західного МРУ Міністерства юстиції у виконавчому провадженні №73821269, №73821125 та №73820990 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 20 серпня 2015 року по справі №911/1471/15, надання пояснення, підтримання процесуальної та правової позиції, тощо - 2 000,00 грн.;
- участь у судовому засіданні, котре відбулось 13 серпня 2024 року, у справі №911/1471/15 за скаргою вих. №03-1/07 від 03 липня 2024 року ТОВ «Компанія «НОТАПС» на дії державного виконавця Мостиського ВДВС у Яворівському районі Львівської області Західного МРУ Міністерства юстиції у виконавчому провадженні №73821269, №73821125 та №73820990 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 20 серпня 2015 року по справі №911/1471/15, надання пояснення, підтримання процесуальної та правової позиції, тощо - 2 000,00 грн.;
- участь у судовому засіданні, котре відбулось 22 серпня 2024 року, у справі №911/1471/15 за скаргою вих. №03-1/07 від 03 липня 2024 року ТОВ «Компанія «НОТАПС» на дії державного виконавця Мостиського ВДВС у Яворівському районі Львівської області Західного МРУ Міністерства юстиції у виконавчому провадженні №73821269, №73821125 та №73820990 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 20 серпня 2015 року по справі №911/1471/15, надання пояснення, підтримання процесуальної та правової позиції, тощо - 2 000,00 грн.
Згідно п.п. 2.1. Акту на підставі пункту 3.1., 3.8. договору №01-07-2024/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 01 липня 2024 року, Сторони погодили, що вартість однієї години правової допомоги/роботи складає 1500, 00 грн., кількість годин 5 (п`ять), вартість участі в одному судовому засіданні 2 000, 00 грн., кількість судових засідань становить 3 (три).
Згідно п. 4 Акту Замовник претензій згідно Договору №01-07-2024/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 01 липня 2024 року до Виконавця не має.
В матеріалах справи міститься довіреність №б/н від 21.06.2024 на ім`я Грищенка Олександра Миколайовича, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №3888 від 29.10.2009 видане Грищенку Олександру Мколайовичу та копія посвідчення адвоката на ім`я Гришенка Олександра Миколайовича.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (аналогічний висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 159/583/19).
Як вбачається з матеріалів справи, за підписом адвоката Грищенка О.М. в межах розгляду судом скарги на дії державного виконавця Мостиського ВДВС у Яворівському районі Львівської області Західного МРУ Міністерства юстиції були подані наступні документи: скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НОТАПС на дії державного виконавця Мостиського ВДВС у Яворівському районі Львівської області Західного МРУ Міністерства юстиції у справі №911/1471/15, клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду, заява про направлення на адресу Заявника примірника ухвали суду та заява про покладення на Мостиський ВДВС у Яворівському районі Львівської області Західного МРУ Міністерства юстиції судових витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч. 3-6 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Статтею 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
В п. 119, 120 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 №910/1964/21 зроблено наступний висновок: "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи".
Аналогічні висновки, викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Крім того, Верховний суд у постанові від 24.01.2022 у справі №911/2737/17 виклав правову позицію про те, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від №640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Судом враховано, що документи, які подавались Товариством з обмеженою відповідальністю Компанія НОТАПС в межах даної справи містили загальні обґрунтування та посилання на норми закону, наведена в документах позиція є універсальною та може бути використана заявником і у інших справах практично без внесення змін до відповідних документів.
Враховуючи викладене, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду стягувачем заяв та матеріалів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на правову допомогу Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НОТАПС не відповідає принципам розумності в даних правовідносинах, не є обґрунтованим, пропорційним до предмета спірних правовідносин та значно завищеним.
Приписами ч. 1 ст. 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відповідно до ч. 3 ст. 236 ГПК України судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з Мостиського ВДВС у Яворівському районі Львівської області Західного МРУ Міністерства юстиції на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НОТАПС розумний розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката для даної справи в сумі 3500,00 грн.
За таких обставин, заява Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НОТАПС про покладення на Мостиський ВДВС у Яворівському районі Львівської області Західного МРУ Міністерства юстиції судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №911/1471/15 підлягає задоволенню частково.
Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 232-234, 244, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НОТАПС про покладення на Мостиський ВДВС у Яворівському районі Львівської області Західного МРУ Міністерства юстиції судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
3. У задоволенні іншої частини вимог заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НОТАПС про покладення на Мостиський ВДВС у Яворівському районі Львівської області Західного МРУ Міністерства юстиції судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
4. Згідно із ч. 2 ст. 235 ГПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Повний текст додаткової ухвали складено 08.11.2024.
Суддя О.Г. Смірнов