РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.11.2024Справа № 910/6393/24
Господарський суд міста Києва в складі: головуючого судді Г.П. Бондаренко-Легких, розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу №910/6393/24.

За позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08300, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Бориспіль-7)

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Челендж Аеропорт» (02000, м. Київ, вул. Деревообробна, 5)

про стягнення 62 131, 68 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Челендж Аеропорт» про стягнення 62 131, 68 грн, з яких: 42 120,00 грн основного боргу; 15 090,87 грн пені; 1 181,91 грн 3% річних; 1 713,90 грн інфляційних втрат; 2 025,00 грн штраф.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Генеральною угодою№02.1-14/4-11 від 29.07.2019 в частині повної та своєчасної оплати вартості наданих послуг із забезпечення можливості здійснення відповідачем авіаційної діяльності (надання послуг з наземного адміністрування) на території аеропорту «Бориспіль» з використанням інфраструктури Аеропорту за період з лютого 2022 по березень 2024.

29.05.2024 Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали від 29.05.2024 для усунення недоліків позовної заяви.

04.06.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали, якими позивач усунув недоліки, встановлені ухвалою суду 29.05.2024.

11.06.2024 суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій вирішив розгляд справи №910/6393/24 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

02.07.2024 через систему «Електронний суд» та через відділ канцелярії суду від відповідача надійшло два аналогічні клопотання про продовження строків подання відзиву на позов та подання доказів.

03.07.2024 на електронну пошту суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому також викладене клопотання про поновлення процесуального строку для подання відзиву.

Відповідно до частини 6 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно частини 5 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

В силу частини 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

У відповідності до частини 8 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі. Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом.

З наведених норм чинного господарського процесуального законодавства вбачається, що особи в яких є обов`язок зареєструвати «Електронний кабінет» в ЄСІТС мають право подавати процесуальні документи до суду лише в двох формах: 1) в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС; 2) в паперовій формі, тобто через відділ канцелярії суду.

Таким чином, Господарський процесуальний кодекс України не передбачає можливості подавати документи до суду на електронну пошту суду.

Відповідно до правової позиції викладеної в пункті 7.59. постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.09.2023 у справі №204/2321/22, особи, які не зобов`язані в обов`язковому порядку реєструвати «Електронний кабінет» в ЄСІТС, зокрема фізичні особи можуть звертатися до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом, який підписаний ЕЦП, оскільки він має презумпцію відповідності власноручному підпису, а тому таке звернення є аналогічним безпосередньому зверненню до суду.

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду конкретизувала, що подавати документи до суду через електронну пошту мають право лише особи, які не зобов`язані реєструвати електронний кабінет в ЄСІТС.

В даній справі відповідачем є юридична особа, а її представником є адвокат, тобто особи, які в силу частини 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України зобов`язані зареєструвати електронні кабінети в ЄСІТС та у випадку подачі заяв/клопотань/пояснень/доказів в електронному вигляді використовувати ЄСІТС.

В електронному листі до якого був долучений відзив з додатками, який надійшов на електронну пошту суду 03.07.2024 від представника відповідача, а саме адвоката Петровської-Караченцевої Л.Г., представниця відповідача зазначила, що оскільки вона як представник не додана в електронний суд по справи №910/6393/24 вона не має можливості подати відзив належним чином. Також представник відповідача зазначила, що після надання доступу до даної справи в системі «Електронний суд», вона повторно подасть відзив через систему «Електронний суд» та до копії відзиву поданої належної чином будуть додані докази направлення його позивачу.

Суд, в свою чергу, констатує, що незважаючи на твердження представника позивача про неможливість подати відзив через систему «Електронний суд», у зв`язку з тим, що представник не доданий до даної справи в системі «Електронний суд», представник відповідача подала через систему «Електронний суд» 02.07.2024 та 03.07.2024 заяви про вступ у справу як представника.

Окрім цього, як вбачається з Діловодства спеціалізованого суду (ДСС) Господарського суду міста Києва, представник відповідача адвокат Петровська-Караченцева Л.Г. була додана до справи №910/6393/24 в системі «Електронний суд» - 05.07.2024.

Проте, станом на дату написання даного рішення, представник відповідача не подав відзив на позовну заяву до суду належним чином (через систему «Електронний суд»; засобами поштового зв`язку; особисто через відділ канцелярії суду).

Також, представник відповідача не був позбавлена можливості подати відзив на позовну заяву за допомогою електронного кабінету ЄСІТС відповідача, який має зареєстрований кабінет з 17.06.2024.

Таким чином, оскільки відповідач та представник відповідача мають зареєстровані електронні кабінети в ЄСІТС, проте відзив на позовну заяву поданий до суду неналежним чином, суд на підставі абзацу 2 частини 6 статті 6, частини 10 статті 165, абзацу 2 частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, вирішує справу за наявними матеріалами, тобто відзив, який поданий через електронну пошту, судом не приймається до уваги, не досліджується та не оцінюється.

Згідно з частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до частини 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

І. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

29.07.2019 між Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «БОРИСПІЛЬ», як аеропортом (позивач) та Товариство з обмеженою відповідальністю «ЧЕЛЕНДЖЕР АЕРОПОРТ», як компанія (відповідач) укладено генеральну угоду про умови здійснення господарської діяльності №02.1-14/4-11.

Ця угода набуває чинності з 01.08.2019 та діє до 31.12.2019 включно. Якщо за 60 днів до закінчення терміну дії угоди жодна із сторін офіційно не повідомить іншу сторону про припинення строку дії угоди, угода вважається продовженою на кожний наступний календарний рік (пункт 4.1., 4.2. генеральної угоди №02.1-14/4-11 від 29.07.2019).

Всі зміни та доповнення до цієї Угоди (крім пп. 2.2.29, 2.5.2, 2.5.5, 3.7, 3.12 та 9.1) дійсні, якщо вони виконані в письмовій формі і підписані уповноваженими на це представниками обох сторін.

06.07.2020 сторони уклали додаткову угоду №1 до генеральної угоди №02.1-14/4-11 від 29.07.2019.

22.09.2020 сторони уклали додаткову угоду №2 до генеральної угоди №02.1-14/4-11 від 29.07.2019.

Згідно пункту 1.1. генеральної угоди №02.1-14/4-11 від 29.07.2019, аеропорт забезпечує компанії можливість здійснювати авіаційну діяльність (надання послуг з наземного адміністрування) на території аеропорту «Бориспіль» з використанням інфраструктури аеропорту, а компанія зобов`язується сплачувати аеропорту плату за це.

Наземне адміністрування в розумінні генеральної угоди №02.1-14/4-11 від 29.07.2019 є послуги, що надаються екіпажам, представникам авіакомпаній, представництвам та іншим суб`єктам в офісному обслуговуванні, зв`язку, взаєморозрахунках та інших послугах, пов`язаних із взаємодією в аеропорту.

Місце виконання угоди: 08300, Україна, Київська область, Бориспільський район, село Гора, вулиця Бориспіль-7, ДП МА «Бориспіль» (пункт 1.4. генеральної угоди №02.1-14/4-11 від 29.07.2019).

У відповідності до пункту 3.1. генеральної угоди №02.1-14/4-11 від 29.07.2019, розмір плати, яку має сплачувати компанія за створення та підтримання аеропортом необхідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення компанією господарської діяльності в ДП МА «Бориспіль» з надання послуг з наземного адміністрування з використанням інфраструктури аеропорту у відповідності з правилами та на умовах цієї угоди становить: 1 350, 00 грн (без ПДВ) за 1 рейс, на якому компанія здійснювала діяльність з наземного адміністрування, але не менше ніж 1 350, 00 грн (без ПДВ) в місяць. Нарахування ПДВ здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до пункту 3.2. генеральної угоди №02.1-14/4-11 від 29.07.2019, кількість рейсів визначається із довідки, яка надається компанією за звітний місяць, дана довідка повинна бути підписана керівником, головним бухгалтером компанії та скріплена печаткою (у разі її наявності). Довідка направляється офіційним листом на адресу аеропорту до 3 числа місяця, що слідує за звітним. При цьому, аеропорт має право перевірити кількість рейсів, які були обслуговані компанією за звітній місяць, на підставі власної інформації (згідно з заявками компанії на обслуговування). У разі виявлення невідповідностей, або у разі відсутності (ненадання компанією) довідки у визначені строки, аеропорт має право використовувати власну інформацію для виставлення рахунків.

Згідно підпункту 2.3.1. пункту 2.3. генеральної угоди №02.1-14/4-11 від 29.07.2019, аеропорт зобов`язаний, виписувати рахунки та акти згідно із умовами цієї угоди.

Відповідно до пункту 3.3. генеральної угоди №02.1-14/4-11 від 29.0972019, протягом 3 робочих днів після отримання довідки, аеропорт виписує компанії рахунок та акт.

Відповідно до пункту 3.4. генеральної угоди №02.1-14/4-11 від 29.07.2019, представник компанії самостійно отримує в бухгалтерії аеропорту рахунок на здійснення плати згідно з п. 3.1. цієї угоди та акт в строк до 10 числа місяця, що слідує за звітним. У разі неотримання представником компанії рахунків у строки, що вказані вище, аеропорт направляє рахунки та акти компанії на адресу e-mail: . Сторони домовились, що датою отримання рахунку та акту буде вважатися кожне 10-е число місяця, що слідує за звітним місяцем, незалежно від дати їх фактичного отримання представником компанії.

У відповідності до пункту 3.6. генеральної угоди №02.1-14/4-11 від 29.07.2019, разом із рахунками представник компанії отримує складені аеропортом акти. Підписані акти або письмову мотивовану відмову від його підписання компанія зобов`язана повернути аеропорту протягом 5 робочих днів з дати його отримання. У разі отримання від компанії мотивованої відмови, аеропорт у десятиденний строк розглядає її та, у разі виявлення невідповідностей, проводить відповідні коригування в акті та при виставленні рахунку. Якщо протягом 5 робочих днів акт або письмова відмова не будуть направленні аеропорту. Акт вважається підписаний сторонами, а відмови, направлені компанією з порушенням п`ятиденного строку, не будуть прийматися аеропортом для розгляду. Акти підписуються уповноваженими на це представниками обох сторін, про що сторони надають одна одній належним чином оформлені повноваження на осіб, що підписують акти.

Аеропорт впродовж січня 2023 - квітня 2024 направляв на електронну адресу, яка зазначена в пункті 3.4. генеральної угоди №02.1-14/4-11 від 29.07.2019, компанії рахунки-фактури та акти приймання-здачі за надані аеропортом компанії послуги за період з лютого 2022 по березень 2024 в загальній сумі 42 120, 00 грн.

Відповідно до підпункту 2.1.1. пункту 2.1. генеральної угоди №02.1-14/4-11 від 29.07.2019, сторони зобов`язані виконувати цю угоду та обов`язки, що встановлені цією угодою, належним чином, на основі принципу добросовісності.

Згідно підпункту 2.2.23. пункту 2.2. генеральної угоди №02.1-14/4-11 від 29.07.2019, компанія зобов`язується, у строки, визначені параграфом 3 угоди, сплачувати рахунки-фактури аеропорту та підписувати і повертати акти приймання-здачі виконаних послуг, складені згідно з угодою, та акти про забруднення перонів.

Відповідно до пункту 3.5. генеральної угоди №02.1-14/4-11 від 29.07.2019, оплата рахунків аеропорту здійснюється компанією протягом 3 календарних днів з дати їх отримання. Оплата здійснюється на відповідній поточний рахунок аеропорту.

Однак позивач не отримував від відповідача документів, що підтверджують сплату вищезазначеної суми.

Пунктом 3.7. генеральної угоди №02.1-14/4-11 від 29.07.2019 сторони узгодили, що у разі наявності простроченої заборгованості у компанії перед аеропортом, аеропорт нараховує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Пеня нараховується у порядку, встановленому чинним законодавством України, та до повного погашення заборгованості за цією угодою. При відсутності оплати з урахуванням пені більше, ніж 25 календарних днів з моменту отримання рахунку компанією, аеропортом додатково стягується штраф у розмір 5% від суми несвоєчасно оплаченого рахунку. Штраф нараховується на кожний рахунок, який не сплачений компанією більше, ніж 25 календарних днів з моменту його отримання.

Згідно підпункту 2.5.4. пункту 2.5. генеральної угоди №02.1-14/4-11 від 29.07.2019, аеропорт має право нараховувати пеню та штраф, у випадку порушення компанією умов здійснення платежів, встановлених цією угодою та окремими угодами (договорами) про надання окремих послуг між компанією та аеропортом в розмірах та на умовах, встановлених цією угодою та окремими угодами (договорами).

Позивач направляв відповідачу претензію вих. №35-28/5-57 від 08.04.2024, в якій вимагав в останнього погасити заборгованість, але зазначена претензія залишилась відповідачем без відповіді.

У відповідності до пункту 8.1. генеральної угоди №02.1-14/4-11 від 29.07.2019, будь-який спір, розбіжність чи вимога, які можуть виникнути між сторонами за цією угодою чи в зв`язку з нею, будуть вирішуватись згідно з чинним законодавством України.

З огляду на зазначене, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього суму заборгованості по генеральній угоді №02.1-14/4-11 від 29.07.2019 у розмірі 42 120, 00 грн, а також позивач додатково просить стягнути з відповідача за прострочення вчасної оплати наданих послуг пеню у загальному розмірі 15 090, 87 грн, штраф у загальному розмірі 2 025, 00 грн, 3% річних у розмірі 1 181, 91 грн, інфляційні втрати у загальному розмірі 1 713, 90 грн.

ІI. Предмет та підстави позову.

Предметом позову у справі є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього 62 131, 68 грн (основний борг, пеня, штраф, 3% річних, інфляційні втрати).

Юридичними підставами позову є статті 173, 193 Господарського кодексу України, статті 525, 526, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України.

Фактичними підставами позову є неналежне виконання відповідачем умов договору №02.1-14/4-11 від 29.07.2019 в частині повної та своєчасної оплати за надані позивачем послуги за створення та підтримання аеропортом необхідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення відповідачем господарської діяльності за період з лютого 2022 по березень 2024.

III. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на виконання умов договору №02.1-14/4-11 від 29.07.2019 в період з лютого 2022 по березень 2024 року надав відповідачу послуги з підтримання аеропортом необхідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення відповідачем господарської діяльності з надання послуг наземного адміністрування, а відповідач не здійснив оплату за надані послуги в зазначений період.

IV. Обґрунтування вирішення спору за наявними матеріалами справи.

Заперечення відповідача ґрунтуються на загальновідомих обставинах закриття повітряного простру України для цивільної авіації та закриття аеропорту «Бориспіль», у зв`язку з чим відповідач був позбавлений доступу до аеропорту і до здійснення господарської діяльності.

Проте, доводи, пояснення та заперечення відповідача, які викладені в відзиві на позовну заяву, судом не будуть оцінюватися, з підстав, які зазначені вище в описовій частині даного рішення, зокрема, представник відповідача не дотримався порядку подання таких документів через Електронний кабінет відповідача, який зобов`язаний мати такий кабінет та подавати документи через кабінет "Електронного суду" або в паперовій формі через канцелярію суду чи засобами поштового зв`язку.

V. Оцінка доказів судом та висновки суду.

З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- чи були позивачем фактично надані послуги по генеральній угоді №02.1-14/4-11 від 29.07.2019?

- чи був порушений відповідачем обов`язок по оплаті послуг по генеральній угоді №02.1-14/4-11 від 29.07.2019?

- чи правомірно позивач нарахував пеню, 3% річних та інфляційні втрати відповідачу?

- чи підлягають позовні вимоги задоволенню та в якій частині?

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Договір, укладений між сторонами, є договором надання послуги, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статей 11, 202, 509, 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина 1 стаття 901 Цивільного кодексу України).

Суд зазначає, що згідно з договором про надання послуг важливим є не сам результат, а дії, які до нього призвели. З урахуванням наведених особливостей слід зазначити, що стаття 177 Цивільного кодексу України серед переліку об`єктів цивільних прав розглядає послугу як самостійний об`єкт, при цьому її характерною особливістю, на відміну від результатів робіт, є те, що послуга споживається замовником у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності виконавцем. Тобто, характерною ознакою послуги є відсутність результату майнового характеру, невіддільність від джерела або від одержувача та синхронність надання й одержання послуги.

Як підтверджено матеріалами справи, 29.07.2019 між сторонами укладено генеральну угоду про умови здійснення господарської діяльності №02.1-14/4-11, яка набула чинності 01.08.2019 та згідно якої позивач забезпечує відповідачу можливість здійснювати авіаційну діяльність (надання послуг з наземного адміністрування) на території аеропорту «Бориспіль» з використанням інфраструктури позивача, а відповідач зобов`язується сплачувати аеропорту плату за це.

Наземним адмініструванням у відповідності до генеральної угоди №02.1-14/4-11 від 29.07.2019, це послуги, що надаються екіпажам, представникам авіакомпаній, представництвам та іншим суб`єктам в офісному обслуговуванні, зв`язку, взаєморозрахунках та інших послугах, пов`язаних із взаємодією в аеропорту.

Сторони дійшли згоди, що місцем виконанням угоди є 08300, Україна, Київська область, Бориспільський район, село Гора, вулиця Бориспіль-7, ДП МА «Бориспіль».

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 стаття 903 Цивільного кодексу України).

В Розділі 3 генеральної угоди №02.1-14/4-11 від 29.07.2019, сторони узгодили наступне:

- розмір плати, яку має сплачувати компанія за створення та підтримання аеропортом необхідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення компанією господарської діяльності в ДП МА «Бориспіль» з надання послуг з наземного адміністрування з використанням інфраструктури аеропорту у відповідності з правилами та на умовах цієї угоди становить: 1 350, 00 грн (без ПДВ) за 1 рейс, на якому компанія здійснювала діяльність з наземного адміністрування, але не менше ніж 1 350, 00 грн (без ПДВ) в місяць. Нарахування ПДВ здійснюється відповідно до чинного законодавства України (пункт 3.1.);

- кількість рейсів визначається із довідки, яка надається компанією за звітний місяць, дана довідка повинна бути підписана керівником, головним бухгалтером компанії та скріплена печаткою (у разі її наявності). Довідка направляється офіційним листом на адресу аеропорту до 3 числа місяця, що слідує за звітним. При цьому, аеропорт має право перевірити кількість рейсів, які були обслуговані компанією за звітній місяць, на підставі власної інформації (згідно з заявками компанії на обслуговування). У разі виявлення невідповідностей, або у разі відсутності (ненадання компанією) довідки у визначені строки, аеропорт має право використовувати власну інформацію для виставлення рахунків (пункт 3.2.);

- протягом 3 робочих днів після отримання довідки, аеропорт виписує компанії рахунок та акт (пункт 3.3.);

- представник компанії самостійно отримує в бухгалтерії аеропорту рахунок на здійснення плати згідно з п. 3.1. цієї угоди та акт в строк до 10 числа місяця, що слідує за звітним. У разі неотримання представником компанії рахунків у строки, що вказані вище, аеропорт направляє рахунки та акти компанії на адресу e-mail: . Сторони домовились, що датою отримання рахунку та акту буде вважатися кожне 10-е число місяця, що слідує за звітним місяцем, незалежно від дати їх фактичного отримання представником компанії (пункт 3.4.);

- оплата рахунків аеропорту здійснюється компанією протягом 3 календарних днів з дати їх отримання. Оплата здійснюється на відповідній поточний рахунок аеропорту (пункт 3.5.);

- разом із рахунками представник компанії отримує складені аеропортом акти. Підписані акти або письмову мотивовану відмову від його підписання компанія зобов`язана повернути аеропорту протягом 5 робочих днів з дати його отримання. У разі отримання від компанії мотивованої відмови, аеропорт у десятиденний строк розглядає її та, у разі виявлення невідповідностей, проводить відповідні коригування в акті та при виставленні рахунку. Якщо протягом 5 робочих днів акт або письмова відмова не будуть направленні аеропорту. Акт вважається підписаний сторонами, а відмови, направлені компанією з порушенням п`ятиденного строку, не будуть прийматися аеропортом для розгляду. Акти підписуються уповноваженими на це представниками обох сторін, про що сторони надають одна одній належним чином оформлені повноваження на осіб, що підписують акти (пункт 3.6.).

Оскільки представник відповідача не прибував до позивача для отримання рахунків та актів, позивач направляв рахунки та акти засобами електронного зв`язку на електронну адресу, яка зазначена в пункті 3.4. генеральної угоди №02.1-14/4-11 від 29.07.2019, так зокрема, позивачем було направлено рахунки та акти за послугу зі створення та підтримання аеропортом необхідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових передумов на загальну суму 42 120, 00 грн, а саме:

- 18.01.2023: рахунок-фактури №72/71 від 31.12.2022 за надані послуги в лютому-грудні 2022 у розмірі 17 820, 00 грн з ПДВ; акт здачі-приймання виконаних послуг від 31.12.2022.

- 21.02.2023: рахунок-фактури №72/12 від 31.01.2023 за надані послуги в січні 2023 у розмірі 1 620, 00 грн з ПДВ; акт здачі-приймання виконаних послуг від 31.01.2023.

- 24.04.2023: рахунок-фактури №72/30 від 28.02.2023 за надані послуги в лютому 2023 у розмірі 1 620, 00 грн з ПДВ; акт здачі-приймання виконаних від 29.02.2023.

- 02.05.2023: рахунок-фактури №72/45 від 31.03.2023 за надані послуги в березеі 2023 у розмірі 1 620, 00 грн з ПДВ; акт здачі-приймання виконаних від 31.03.2023.

- 11.05.2023: рахунок-фактури №72/50 від 30.04.2023 за надані послуги в квітні 2023 у розмірі 1 620, 00 грн з ПДВ; акт здачі-приймання виконаних від 30.04.2023.

- 07.06.2023: рахунок-фактури №72/65 від 31.05.2023 за надані послуги в травні 2023 у розмірі 1 620, 00 грн з ПДВ; акт здачі-приймання виконаних від 31.05.2023.

- 04.07.2023: рахунок-фактури №72/73 від 30.06.2023 за надані послуги в червні 2023 у розмірі 1 620, 00 грн з ПДВ; акт здачі-приймання виконаних від 30.06.2023.

- 04.08.2023: рахунок-фактури №72/80 від 31.07.2023 за надані послуги в липні 2023 у розмірі 1 620, 00 грн з ПДВ; акт здачі-приймання виконаних від 31.07.2023.

- 07.09.2023: рахунок-фактури №72/89 від 31.08.2023 за надані послуги в серпні 2023 у розмірі 1 620, 00 грн з ПДВ; акт здачі-приймання виконаних від 31.08.2023.

- 04.10.2023: рахунок-фактури №72/95 від 30.09.2023 за надані послуги в вересні 2023 у розмірі 1 620, 00 грн з ПДВ; акт здачі-приймання виконаних від 30.09.2023.

- 01.04.2024: рахунок-фактури №72/104 від 31.10.2023 за надані послуги в жовтні 2023 у розмірі 1 620, 00 грн з ПДВ; акт здачі-приймання виконаних від 31.10.2023.

- 14.12.2023: рахунок-фактури №72/110 від 30.11.2023 за надані послуги в листопаді 2023 у розмірі 1 620, 00 грн з ПДВ; акт здачі-приймання виконаних від 30.11.2023.

- 10.01.2024: рахунок-фактури №72/119 від 31.12.2023 за надані послуги в грудні 2023 у розмірі 1 620, 00 грн з ПДВ; акт здачі-приймання виконаних від 31.12.2023.

- 15.02.2024: рахунок-фактури №72/5 від 31.01.2024 за надані послуги в січні 2024 у розмірі 1 620, 00 грн з ПДВ; акт здачі-приймання виконаних від 31.01.2024.

- 13.03.2024: рахунок-фактури №72/10 від 29.02.2024 за надані послуги в лютому 2024 у розмірі 1 620, 00 грн з ПДВ; акт здачі-приймання виконаних від 29.02.2024.

- 08.04.2024: рахунок-фактури №72/15 від 31.03.2024 за надані послуги в березні 2024 у розмірі 1 620, 00 грн з ПДВ; акт здачі-приймання виконаних від 31.03.2024.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (частина 1 стаття 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 Цивільного кодексу України).

Згідно умов підпункту 2.2.23. пункту 2.2. генеральної угоди №02.1-14/4-11 від 29.07.2019, відповідач зобов`язується, у строки, визначені параграфом 3 угоди, сплачувати рахунки-фактури позивачу та підписувати і повертати акти приймання-здачі виконаних послуг, складені згідно з угодою, та акти про забруднення перонів.

Проте, позивач стверджує, що відповідач всупереч пункту 3.5. та підпункту 2.2.23. пункту 2.2. генеральної угоди №02.1-14/4-11 від 29.07.2019 не здійснював оплату рахунків протягом встановленого строку або в будь-який інший строк.

Суд, в свою чергу звертає увагу, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка в останнього утворилась за надання позивачем послуг по забезпеченню (створення та підтримання аеропортом необхідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов) відповідачу можливості здійснювати авіаційну діяльність у сфері надання послуг з наземного адміністрування за період з лютого 2022 по березень 2024.

Натомість, додатковою угодою №1 від 06.07.2020 до генеральної угоди №02.1-14/4-11 від 29.07.2019 сторони узгодили призупинити термін дії угоди з 22.09.2019 та визначили, що права та обов`язки для сторін згідно генеральної угоди №02.1-14/4-11 від 29.07.2019 настають з відкладальною обставиною, а саме: з дати офіційного отримання позивачем копію діючого сертифікату відповідності з наземного адміністрування в аеропорту відповідача, виданого компетентним органом.

Експлуатант аеропорту - юридична особа, що є утримувачем сертифіката аеродрому та має сертифікат на право здійснення діяльності з наземного адміністрування в аеропорту. Сертифікат - документ (сертифікат, схвалення, схвальний лист тощо), який видається за результатами сертифікації і засвідчує відповідність суб`єкта або об`єкта авіаційної діяльності вимогам авіаційних правил України. Сертифікація (схвалення) - процедура підтвердження відповідності суб`єкта або об`єкта авіаційної діяльності встановленим вимогам законодавства, у тому числі авіаційним правилам України, та видача відповідного сертифіката (пункт, 35, 92-93 стаття 1 Повітряного кодексу України).

Сертифікації суб`єктів та об`єктів авіаційної діяльності згідно статті 5 Повітряного кодексу України покладається на Уповноважений орган з питань цивільної авіації реалізує державну політику і стратегію розвитку авіації України, здійснює державне регулювання діяльності в галузі цивільної авіації.

Таким суб`єктом в силу підпункту 6 пункту 4 Положення про Державну авіаційну службу, затверджено постановою Кабінету Міністрів України №520 від 08.10.2014 є Державна авіаційна служба (Державіаслужба), яка реалізує державну політику у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України та є уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

Позивач надав до матеріалів справи копію сертифікату відповідності №KBP-CKO-458-05 від 16.03.2020, який виданий Державною авіаційною службою України відповідачу для провадження на території Міжнародного аеропорту «Бориспіль» діяльності з наземного адміністрування аеропорту. Сертифікат дійсний до 16.03.2023.

Таким чином, судом встановлено, що сторони призупиняли дію генеральної угоди №02.1-14/4-11 від 29.07.2019, у зв`язку з відсутністю у відповідача сертифікату відповідності з наземного адміністрування та який був отриманий відповідачем та наданий позивачу і в якому зазначено, що сертифікат дійсний до 16.03.2023.

Проте, позивач заявляє вимоги до стягнення з відповідача заборгованості за період з лютого 2022 по березень 2024 та одночасно з цим не надає пояснень, обґрунтувань, відповідних доказів, чи був відповідачем отриманий сертифікат відповідності з наземного адміністрування, який би в свою чергу надав відповідачу можливість здійснювати авіаційну діяльність в сфері наземного адміністрування після 16.03.2023.

Також, суд звертає увагу, що указом Президента України № 64/2022 від 24.04.2022, який затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб. В подальшому відповідними указами Президента України дія воєнного стану в Україні неодноразово продовжувалася та на сьогоднішній день воєнний стан триває до 07.02.2025 включно.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», стаття 1 Закону України «Про оборону»).

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції (стаття 64 Конституції України).

В Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану (частина 1 стаття 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Використання повітряного простору України може бути заборонено або обмежено Державіаслужбою та органами об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху (пункт 29 Положення про використання повітряного простру України, затверджено постановою Кабінету Міністрів України №954 від 06.12.2017).

Заборона на використання повітряного простору України встановлюється, у разі виникнення загрози національній безпеці, суверенітету над повітряним простором України, територіальної цілісності України або під час збройного конфлікту, проведення спеціальних операцій, пов`язаних із протидією протиправній діяльності на державному кордоні, збереженням територіальної цілісності України та конституційного ладу, а також на нерегулярні рейси (польоти) між пунктами відправлення, розташованими на території України, та пунктами призначення, розташованими на території держави-агресора, та у зворотному напрямку (за винятком рейсів (польотів), необхідних для забезпечення діяльності місій міжнародних організацій - Організації Об`єднаних Націй, Організації з безпеки і співробітництва в Європі, Червоного Хреста) (пункт 30 Положення про використання повітряного простру України).

У зв`язку з військовим вторгненням рф, повітряний простір України для цивільної авіації закрито з 24.02.2022, про що міститься оголошення на веб-сайті Держаного підприємства обслуговування повітряного руху України (https://uksatse.ua/index.php?act=Part&CODE=247&id=772).

24.02.2022 Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (позивач) на власному офіційному веб-сайті повідомило, що аеропорт призупинив роботу, всіх пасажирів аеропорту евакуйовано, злітно-посадкова смуга заблокована (https://kbp.aero/news/informatsiya-pro-robotu-dp-mizhnarodnyj-aeroport-boryspil-stanom-na-24-lyutogo-2022-roku/).

Суд констатує, що станом на дату ухвалення даного рішення повітряний простір України для цивільної авіації продовжує бути закритий та Міжнародний аеропорт «Бориспіль» не поновив роботу.

Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування (частина 3 стаття 75 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, загальновідомими є наступні обставини: (1) повномасштабне вторгнення рф в Україні 24.02.2022; (2) запровадження 24.02.2022 на всій території України правового режиму воєнного стану, який триває по теперішній час; (3) закриття з 24.02.2022 по теперішній час повітряного простору України для цивільної авіації, що в свою чергу призвело до припинення цивільного авіасполучення; (4) закриття українських аеропортів на вхід/вихід, в тому числі Міжнародного аеропорту «Бориспіль» та встановлення охорони аеропортів та суден.

В статті 627 Цивільного кодексу України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 стаття 628 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 стаття 526 Цивільного кодексу України).

Умовами генеральної угоди №02.1-14/4-11 від 29.07.2019 передбачено, що розмір плати, яку має сплачувати відповідач за створення позивачем необхідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення відповідачем наземного адміністрування становить 1 350, 00 грн без ПДВ за 1 рейс щодо якого компанія здійснювала діяльність з наземного адміністрування. В свою чергу кількість рейсів визначається на підстави відповідної довідки, які відповідач зобов`язаний надавати позивачу і на підставі отриманої інформації позивач в свою чергу виписує відповідачу рахунок на оплату та акт за надані послуги.

Судом взято до уваги, що умовами угоди також передбачено, що позивач має право виписати рахунки без надання відповідачем довідок щодо кількості рейсів на підставі власних даних.

Проте, позивачем в позовній заяві або заяві про усунення недоліків позовної заяви не обґрунтовано, яким чином він (позивач) виписував відповідачу рахунки та акти за спірний період, тобто, чи на підставі довідок, які позивачем не надано до позовної заяви, чи на підставі власних даних.

Одночасно з цим, в силу загальновідомих обставин щодо закриття повітряного простору України для цивільної авіації та зупинення роботи Міжнародного аеропорту «Бориспіль» з 24.02.2022 і по теперішній час, за спірний період в Україні не відбувалось авіаперевезення цивільною авіацією. А також, у відповідності до сертифікату відповідності №KBP-CKO-458-05 від 16.03.2020, відповідач мав право здійснювати діяльність з наземного адміністрування до 16.03.2023 та доказів, що відповідачу продовжено право на надання зазначеної діяльності позивачем до матеріалів справи не надано.

З огляду на все вищезазначене, судом встановлено відсутність підстав для стягнення з відповідача 42 120, 00 грн заборгованості за період з лютого 2022 по березень 2024 року за надані послуги з наземного адміністрування пов`язаних з діяльністю саме аеропорту (створення та підтримання аеропортом необхідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов), оскільки зазначені послуги позивачем фактично не надавались у зв`язку з закриттям повітряного простору для польотів цивільних повітряних суден, закриття аеропортів та відсутністю права у відповідача здійснювати діяльність з наземного адміністрування після 16.03.2023.

Посилання позивача на акти приймання-здачі виконаних послуг за спірний період, які не були підписані та скріплені печаткою відповідачем, не свідчать про виникнення у відповідача обов`язку відповідно до статей 901, 902 Цивільного кодексу України зі сплати вказаних сум з огляду на вищевикладене, зокрема і не підтвердження фактичного надання послуг позивачем відповідачеві.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, ураховуючи специфіку спірних правовідносин у справі, що розглядається, та встановлені загальновідомі обставини, що обмежують безперешкодне провадження господарської діяльності між суб`єктами господарювання у сфері надання послуг наземного адміністрування, суд вважає, що позивачем у цій справі не доведено факт надання послуг за умовами генеральної угоди №02.1-14/4-11 від 29.07.2019, укладеної між сторонами.

Оскільки визначальним для оплати послуг є саме факт їх надання, ураховуючи похідний характер штрафних санкцій, 3% річних, інфляційних втрат та специфіку спірних правовідносин, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

VI. Розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, суд покладає судовий збір за подання позовної заяви на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 73-77, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Челендж Аеропорт» про стягнення 62 131, 68 грн - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких