31 жовтня 2024 рокуСправа № 921/314/24
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Охотницької Н.В.
за участі секретаря судового засідання Коляски І.І.
розглянув клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" б/н від 21.10.2024 (вх.№7998 від 22.10.2024) про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №921/314/24
про встановлення безстрокового оплатного земельного сервітуту та зобов`язання вчинити дії
за участі представників:
позивача: Тарарук Л.Р., довіреність від 09.07.2024;
відповідача: Хитрук Н.І., ордер серії АІ №1623462 від 30.05.2024.
В порядку ст. ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.
Суть справи:
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 17 жовтня 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

22 жовтня 2024 року на адресу Господарського суду Тернопільської області від представниці Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" Хитрук Наталії Ігорівни надійшло клопотання б/н від 21.10.2024 (вх. №7998 від 22.10.2024), згідно якого заявниця просить суд покласти на позивача - Акціонерне товариство "Українська Залізниця" судові витрати на професійну правничу допомогу, у зв`язку із розглядом справи №921/314/24 у розмірі 46500, 00 грн. Поряд з цим, просить долучити до матеріалів справи докази понесення судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме: Договір про надання правової допомоги № 16/04/2024-1 від 16 квітня 2024 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" та адвокатом Хитрук Наталією Ігорівною, Додаткову угоду №10 до Договору №16/04/24-1 про надання правової допомоги від 22 травня 2024 року, Акт приймання-передачі наданих послуг №7 від 18 жовтня 2024 року, складений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" та адвокатом Хитрук Наталією Ігорівною, а також додаток №1 до акту приймання-передачі та платіжну інструкцію №3289 від 21.10.2024 та виписку по поточному рахунку в АТ "ПриватБанк".

Ухвалою суду від 23.10.2024 для розгляду клопотання б/н від 21.10.2024 (вх. №7998 від 22.10.2024) представниці Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" Хитрук Наталії Ігорівни про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу призначено судове засідання на 31 жовтня 2024 року об 11:30 год.; запропоновано позивачу надати за наявності письмові заперечення щодо заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу з доказами надіслання таких відповідачу.

28.10.2024 до суду від позивача надійшли заперечення на заяву про стягнення судових витрат б/н від 28.10.2024 (вх. №8211), відповідно до яких останній просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі до співмірності із складністю справи, затраченим часом, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Зауважує, що відповідачем належним чином не обґрунтовано кількість затрачених годин на підготовку відзиву на позовну заяву (8 годин), а також на підготовку інших процесуальних документів (заперечення, клопотання, пояснення) (по 3 години на кожний). Звертає увагу суду, на те що АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця", з метою захисту своїх прав та законних інтересів було заявлено дванадцять позовів до ТОВ "Євротранстелеком", у різних господарських судах України (зокрема справи №907/409/24, №907/407/24, №921/316/24, №914/972/24, №914/1034/24, №909/557/24, №914/1014/24), та відповідно суть даних справ ідентична із справою №921/314/24, змінювались тільки населені пункти в адміністративних межах яких, в смузі відведення залізниці, ТОВ "Євротранстелеком" прокладено систему волокно оптичних ліній зв`язку (кабелів). Вважає, що правова позиція ТОВ "Євротранстелеком", викладена у відзивах на позовні заяви, по всіх дванадцяти справах є ідентичною та обґрунтовується фактично одними і тими ж доказами у всіх справах. Зауважує, що вказана у Додатку №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №7 від 18.10.2024, доданому до клопотання, кількість затрачених годин на правову допомогу зі складання процесуальних документів є надмірною і необґрунтованою, а зазначена вартість за вказані послуги, в розмірі 34000,00 грн, відповідно є неспівмірною із затраченим часом, обсягом наданих послуг та складністю справи. Крім того, вважає, що вартість юридичної послуги - представництво інтересів відповідача в судовому засіданні 2500 грн, явно не відповідає ринковим цінам в умовах воєнного стану. Стверджує, що у справі №921/314/24 відсутні будь-які докази, що підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката.

29.10.2024 на адресу суду від відповідача надійшли додаткові пояснення до клопотання про стягнення судових витрат б/н від 28.10.2024 (вх. №8240), відповідно до яких останній вважає витрати, понесені Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" обґрунтованими, безпосередньо пов`язаними з розглядом справи та є неминучими. Вказує, що ТОВ "Євротранстелеком" та адвокатом Хитрук Наталією Ігорівною було враховану ту обставину, що позивач звернувся із рядом позовів до відповідача з метою встановлення сервітуту, які розглядаються чотирма різними господарськими судами, а тому загальна кількість годин, затрачена адвокатом на підготовку відзиву та заперечення на відповідь на відзив, включає виключно час, необхідний для аналізу матеріалів конкретної справи №921/314/24, вивчення технічної документації по конкретній земельній ділянці, ведення переговорів із працівниками відповідача, які відповідають за технічний напрямок та будівництво мережі, з метою формування позиції по конкретній справі з урахування фактичних обставин справи, та, безпосередньо оформлення та подання відзиву і заперечення на відповідь на відзив суду. Звертає увагу суду на те, що кожна окрема справа, ініційована позивачем, потребувала детального аналізу, оскільки у більшості справ волоконно-оптичний кабель прокладався безпосередньо в ґрунті, водночас в справі №921/314/24 - в кабельній каналізації електронних комунікаційних мереж поза межами земельної ділянки, стосовно якої позивач просив встановити сервітут, а тому правова позиція по таких справах відрізнялась від позиції по справі №921/314/24. Вважає судження позивача про те, що правова позиція по всіх справах є ідентичною таким, що не відповідає дійсності, оскільки навіть нормативно-правова база, якою відповідач обґрунтовує свої заперечення у справі №907/409/24 відрізняється від справ, де волоконно-оптичний кабель прокладався безпосередньо в ґрунті. Зокрема, у справі №907/409/24, на яку посилається позивач у своїх запереченнях, волоконно-оптичний кабель знаходиться в ґрунті, а додаткові пояснення, які подавались по справі №907/409/24, мали на меті надати відповідь на конкретні питання судді по цій справі. Звертає увагу суду на те, що по справі №921/314/24 відповідачем готувались клопотання про долучення доказів від 26 вересня 2024 року та письмові пояснення від 26 вересня 2024 року, які були необхідними для доведення факту прокладання волоконно-оптичного кабелю в кабельній каналізації електронних комунікаційних мереж. Окрім того, вважає, що в даному спорі вартість години послуг адвоката по справі є середньоринковою. Зауважує, що згідно з рішенням №13/1/7 Ради адвокатів Харківської області розмір адвокатського гонорару за годину роботи адвоката становить 0,25 мінімальної заробітної плати, а за участь в судовому засіданні Рада адвокатів Харківської області встановлює ставку у розмірі від 1 мінімальної заробітної плати, тобто від 8000 гривень.

В судовому засіданні 31 жовтня 2024 року взяла участь у режимі відеоконференції представниця позивача та підтримала клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з врахуванням додаткових пояснень до клопотання, в повному обсязі, з підстав, викладених в них.

В свою чергу присутній в судовому засіданні 31 жовтня 2024 року представник позивача просив суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав, викладених у запереченнях на заяву про стягнення з позивача судових витрат.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши клопотання б/н від 21.10.2024 (вх. №7998 від 22.10.2024) представниці Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" Хитрук Наталії Ігорівни про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд відзначає наступне.

Згідно зі статтею 131-2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 17.10.2024 у задоволенні позову відмовлено.

З огляду на викладене, у відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком", виникло право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду даної справи.

Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України, докази на підтвердження розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Матеріали справи свідчать про те, що правова допомога Товариству з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" у цій справі надавалась адвокатом Хитрук Наталією Ігорівною на підставі ордеру серії АІ №1623462 від 30.05.2024.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч.3 ст.124 ГПК України).

У відзиві на позов б/н від 30.05.2024 (вх. №4365) Товариство з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" вказало попередній розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести в зв`язку з розглядом цієї справи, та зауважило що такі становлять 40 500,00 грн.

При цьому, в судовому засіданні 17 жовтня 2024 року у цій справі, яке проводилося в режимі відеоконференції, представниця відповідача адвокат Хитрук Н.І. зазначила про те, що відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України докази в підтвердження фактичного розміру понесених судових витрат, у зв`язку з розглядом цієї справи, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у своїй постанові від 12.03.2019 у справі №911/3715/17, подання заяви про розподіл судових витрат на правничу допомогу є підставою для надання стороні можливості надавати докази щодо обсягу наданих послуг та їх вартості протягом 5-ти днів з дня ухвалення рішення у справі.

Аналогічна позиція висловлена Касаційним господарським судом у постанові від 11.06.2018 у справі №922/2709/17.

Згідно з ч.2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За загальним правилом, питання розподілу між сторонами судових витрат суд вирішує під час ухвалення рішення суду і зазначає про це в резолютивній частині (п.5 ч.1 ст. 237, п.2 ч.5 ст. 238 ГПК України).

Водночас, ч.1 ст. 221 ГПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Така норма кореспондується з ч.8 ст. 129 ГПК України, якою визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 46 500,00 грн відповідач звернувся до суду 22.10.2024, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення, попередньо зробивши про це відповідну заяву.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у сумі 46 500,00 грн представником позивача надано до суду наступні документи: Договір про надання правової допомоги №16/04/2024-1 від 16 квітня 2024 року, Додаткову угоду №10 до Договору №16/04/24-1 про надання правової допомоги від 22 травня 2024 року, Акт приймання-передачі наданих послуг №7 від 18 жовтня 2024 року, а також додаток №1 до акту приймання-передачі, платіжну інструкцію №3289 від 21.10.2024 та виписку по поточному рахунку в АТ "ПриватБанк".

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що 16.04.2024 між ТОВ "Євротранстелеком" в особі Генерального директора Щербака Володимира Петровича, з однієї сторони, та адвокатом Хитрук Наталією Ігорівною, з другої сторони, укладено Договір №16/04/24-1 про надання правової допомоги (далі - Договір).

За умовами пунктів 1.1, 1.2 Договору клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу Клієнту у обсягах, визначених додатками до цього Договору.

Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу Клієнту у обсягах, визначених додатками до цього Договору. У процесі надання правової Адвокат має право: знайомитися з матеріалами, справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, отримувати копії та оригінали інших документів; збирати відомості про факти, запитувати і одержувати документи чи їх копії від громадян та юридичних осіб, знайомитися на підприємствах, в установах, організаціях, об`єднаннях громадян, у районних відділах державної виконавчої служби України та приватних виконавців з необхідними документами, доказами, крім тих, таємниця яких охороняється законом, одержувати письмові висновки фахівців з питань, що вимагають спеціальних Знань, отримувати висновки судових експертів, опитувати громадян; отримувати копії та оригінали будь-яких документів (рішень, ухвал, постанов, наказів, рішень, протоколів тощо); брати участь в судових засіданнях, у тому числі в режимі відеоконференція, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, ставити питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, а також заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; на стороні позивача - відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), на стороні відповідача - визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; подати зустрічний позов; користуватися іншими правами, передбаченими Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та іншими законами.

Відповідно до п. 1.3. Договору адвокат при виконанні доручень Клієнта та умов Договору зобов`язаний реалізовувати права та обов`язки за Договором, керуючись виключно інтересами Клієнта та діяти з таким розрахунком, щоб максимально знизити можливість заподіяння матеріальної чи нематеріальної шкоди та будь-яких інших збитків Клієнту та вірогідність притягнення Клієнта у майбутньому до будь-яких видів відповідальності.

Згідно з п. 2.2 Договору Клієнт зобов`язаний відшкодовувати Адвокату фактичні витрати (понесені чи майбутні), необхідні для виконання Договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору отримання винагороди Адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару. При визначенні розміру гонорару враховується: обсяг і час роботи, що потрібний для належного виконання доручення; ступінь складності правових питань, що стосуються доручення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю Адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання; необхідність виїзду у відрядження; важливість доручення з точки зору інтересів Клієнта; особливі або додаткові вимоги Клієнта стосовно строків-виконання доручення; характер і тривалість професійних відносин Адвоката з Клієнтом; професійний досвід, науково-теоретична підготовка та репутація Адвоката.

У пунктах 3.3-3.6 Договору сторони визначили, що розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення Адвокатом позитивного результату, якого бажає Клієнт. Сума гонорару подвоюється у разі надання Адвокатом послуг Клієнту у неробочий час, вихідні та святкові дні. До гонорару не включаються фактичні витрати, необхідні для виконання Договору. Сторони домовились, що розмір гонорару встановлюється Сторонами на підставі додатків до Договору.

Даний Договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 15 квітня 2025 року (п.4.1 Договору).

У п. 4.6. Договору сторони передбачили, що будь-які зміни і доповнення до Договору вчиняються у письмовій формі, шляхом підписання додаткової угоди.

Надалі, між ТОВ "Євротранстелеком" в особі Генерального директора Щербака Володимира Петровича, з однієї сторони, та адвокатом Хитрук Наталією Ігорівною, з другої сторони, укладено Додаткову угоду №10 до Договору №16/04/24-1 про надання правової допомоги (далі - Договір) відповідно до якої клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання здійснювати представництво Клієнта в господарському (-их) суді (ах) у справі №921/314/24 за позовом Акціонерного товариства "Українська Залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" про встановлення земельного сервітуту та зобов`язання внести відомості про нього.

Відповідно до пунктів 2, 3 Додаткової угоди під час виконання доручення адвокат користується правами, визначеними Договором та законодавством України. Гонорар адвоката становить 2000,00 грн за годину надання послуг адвокатом, окрім випадків, визначених п. 5 цієї Додаткової угоди.

У п. 4 Сторони погодили наступний попередній розрахунок розміру гонорару адвоката: ознайомлення із матеріалами справи, правовий аналіз матеріалів справи, збирання доказів по справі; кількість затрачених годин 6; вартість 12 000,00 грн. Підготовка відзиву на позовну заяву - кількість затрачених годин 10; вартість 20 000,00 грн. Підготовка заперечення на відповідь на відзив - кількість затрачених годин 3; вартість 6 000,00 грн.

Згідно з п. 5 Додаткової угоди сторони погодили, що вартість участі у кожному судовому засіданні у справі становить 2 500,00 грн. Плата за участь у судовому засіданні стягується не залежно від того чи фактично відбулось судове засідання у справі, окрім випадків, якщо таке засідання не відбулось із вини адвоката.

Відповідно до пунктів 6, 7 Додаткової угоди остаточний перелік послуг та вартість послуг Адвоката визначається сторонами за результатами наданих послуг на підставі акту приймання-передачі наданих послуг та розрахунку розміру винагороди Адвоката. Клієнт здійснює оплату гонорару протягом 30 (тридцяти) днів з моменту підписання акту приймання-передачі наданих послуг.

Клієнт здійснює оплату гонорару у національній грошовій одиниці України. Датою плати за послуги вважається дата списання коштів з банківського рахунку Клієнта (п. 8, 9 Додаткової угоди).

Послуги за Договором вважаються наданими після підписання акту (-ів) приймання-передачі наданих послуг.

Протягом 10 (десяти) днів з моменту надання послуг/частини послуг за договором Адвокат направляє Клієнту в письмові формі на адресу, вказану в цьому Договорі, акт приймання-передачі наданих послуг та розрахунок розміру винагороди адвоката із зазначенням змісту наданих послуг, кількості затрачених годин, загального розміру гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов Договору, додаткових витрат, які були понесені адвокатом понад узгоджену суму гонорару (п. 14, 15 Договору).

Сторони погодили, що Договір з урахуванням змін, передбачених цією Додатковою угодою, залишається в силі та діє відповідно до Договору (п. 20 Додаткової угоди).

Згідно Акту приймання-передачі наданих послуг від 18.10.2024 №7, підписаного представником Клієнта Генеральним директором Щербак В.П. з одного боку, і адвокатом Хитрук Н.І. з іншого боку на підставі договору №16/04/24-1 про надання правової допомоги від 16 квітня 2024 року, адвокатом були надані клієнту наступні послуги: послуги правової допомоги, кількість 1, од. грн., ціна 46500,00 грн, сума 46500,00 грн.

Водночас, 18 жовтня 2024 року сторонами підписано додаток №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №7 від 18 жовтня 2023 року за Договором №16/04/24-1 про надання правової допомоги від 16 квітня 2023 року розрахунок розміру винагороди адвоката відповідно до п. 1 якого у відповідності до умов договору та Додаткової угоди №10 до Договору адвокат надав, а клієнт прийняв наступні послуги правової допомоги:

- Правовий аналіз матеріалів справи №921/314/24, збирання доказів по справі та підготовка відзиву на позовну заяву; кількість затрачених годин 8; вартість 16000 грн; підготовка заперечення на відповідь на відзив; кількість затрачених годин 3; вартість 6000 грн; підготовка клопотання про долучення доказів від 26 вересня 2024 року; кількість затрачених годин 3 години; вартість 6000 грн; підготовка письмових пояснень від 26 вересня 2024 року; кількість затрачених годин 3; вартість 6000 грн; участь у судовому засіданні по справі №921/314/24 що відбулось 17 червня 2024 року кількість затрачених годин 1 години; вартість 2500 грн; участь у судовому засіданні по справі №921/314/24 що відбулось 15 липня 2024 року кількість затрачених годин 1 години; вартість 2500 грн; участь у судовому засіданні по справі №921/314/24 що відбулось 19 вересня 2024 року кількість затрачених годин 1 години; вартість 2500 грн; участь у судовому засіданні по справі №921/314/24 що відбулось 30 вересня 2024 року кількість затрачених годин 1 години; вартість 2500 грн; участь у судовому засіданні по справі №921/314/24 що відбулось 17 жовтня 2024 року кількість затрачених годин 1 години; вартість 2500 грн.

Остаточна вартість послуг становить 46 500,00 грн.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно зі ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

Так, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (рішення від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (заява №19336/04)), присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

За приписами ч.6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто у розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Такий висновок Верховного Суду викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічну правову позицію викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19).

У разі погодження між адвокатом (адвокатським бюро/об`єднанням) та клієнтом фіксованого розміру гонорару такий гонорар обчислюється без прив`язки до витрат часу адвоката на надання кожної окремої послуги. Фіксований розмір гонорару не залежить від витраченого адвокатом (адвокатським бюро/об`єднанням) часу на надання правничої допомоги клієнту. Подібні висновки Верховного Суду містяться у постанові від 19.11.2021 у справі №910/4317/21.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

Таким чином, для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката недостатньо лише клопотання сторони. У такому разі на сторону покладається також обов`язок доведення неспівмірності витрат.

Водночас, беручи до уваги принцип змагальності, який знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частини шостої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суд, який вирішує питання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, має надавати оцінку тим обставинам, щодо яких є заперечення у клопотанні іншої сторони, а також її доказам невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності. Окрім того, суд, виконуючи вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, має чітко зазначити, яка з вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України була не дотримана при визначенні розміру витрат на оплату послуг адвоката, оскільки лише з цих підстав можна зменшити розмір витрат, який підлягає розподілу між сторонами.

Натомість, позивачем на підтвердження своїх заперечень щодо заявленого відповідачем розміру витрат, понесених ним на оплату професійної правничої допомоги, не надано доказів, які б ставили під сумнів як факт надання юридичних послуг, так і обсяг, вартість та витрачений адвокатом час на їх виконання у цій справі. Загалом, наведені позивачем заперечення ґрунтуються на власних судженнях щодо:

- ідентичної правової позиції відповідача, яка на думку представника позивача обґрунтовується одними і тими ж доказами, що викладена у відзивах на позов по всіх справах що були заявлені АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця";

- не обґрунтування кількості затрачених годин на підготовку відзиву на позовну заяву, а також на підготовку інших процесуальних документів, з обсягом наданих послуг та складністю справи, та вартістю юридичної послуги - представництво інтересів відповідача в судовому засіданні.

Тобто заперечення позивача не підтверджені доказами та зводяться лише до його незгоди з судовими витратами позивача у справі, які на його думку є неспівмірними із затраченим часом, обсягом наданих послуг.

Суд зазначає, що сама лише незгода однієї сторони з розміром визначених іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, без належного доведення їх неспівмірності зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо, не може бути підставою для зменшення розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, посилання позивача на неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із урахуванням принципу розумності гонорару адвоката, не заслуговують на увагу, оскільки у правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 09 квітня 2019 року у справі №826/2689/15, зазначено, що чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів, чого АТ "Українська Залізниця" не здійснено.

Також, визначаючи обсяг юридичної та технічної роботи за результатами розгляду відповідного клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу), суд ураховує, чи змінювалася правова позиція сторін у справі; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (постанови Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №911/3386/17, від 11.12.2018 у справі №910/2170/18).

При цьому судом враховано, що під час підготовчого провадження у цій справі відповідачем на спростування позиції позивача, яка була ним озвучена у судовому засіданні 19.09.2024 та була іншою, аніж раніше висловлена, що стосувалася прокладання волоконно-оптичного кабелю, відповідачем було вчинено додаткові дії на спростування такої позиції та долучено до матеріалів справи ряд доказів, які прийняті судом.

За умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, не надання іншою стороною доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності, у тому числі спростування правильності відповідних розрахунків, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено (постанова Об`єднаної Палати КГС ВС від 22.01.2021 у справі №925/1137/19).

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч.4 ст.126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору визначеному нормами ст. 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України (постанова Об`єднаної Палати КГС ВС від 20.11.2020 у справі №910/13071/19).

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи те, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката та дослідивши надані докази на підтвердження викладених обставин, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що позивачем АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" не доведено наявність підстав для зменшення витрат на правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню на користь відповідача у справі №921/314/24.

З огляду на наведені обставини та зазначені положення процесуального законодавства, враховуючи, що витрати на правничу допомогу, заявлені до стягнення ТОВ "Євротранстелеком, є співмірними зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом виконаних адвокатом робіт (доказів в підтвердження протилежного позивачем не подано), суд дійшов висновку про те, що клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу необхідно задоволити повністю та стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" 46 500,00 грн понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Суд також вважає за необхідне відзначити, що під час розгляду заяви про стягнення судових витрат у цій справі, судом враховано, що в провадженні Господарського суду Тернопільської області у складі судді Охотницької Н.В. перебувають дві справи №921/314/24 та №921/315/24 між тими ж сторонами, з подібним предметом спору, які виникли з подібних підстав. У справі №921/315/24 також призначене до розгляду клопотання відповідача про стягнення судових витрат в сумі 46500,00 грн. Тому позиція позивача про ідентичність справ, які перебувають в провадженні судів, заслуговує на увагу суду лише в частині оцінки даних тверджень та може бути врахована під час вирішення питання щодо стягнення судових витрат у справі №921/315/24.

Керуючись ст. ст. 86, 123, 126, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком б/н від 21.10.2024 (вх.№7998 від 22.10.2024) про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №921/314/24 - задоволити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Єжи Гедройця, 5, м.Київ, 03680, ) в особі регіональної філії "Львівська залізниця" (вул. Гоголя, 1, м. Львів, 79007) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" (вул. В.Липинського, 5, м.Київ, 01030, ) 46 500 (сорок шість тисяч п`ятсот) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати стягувачеві після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Копію додаткового рішення надіслати сторонам у справі відповідно до положень ч.5 ст. 6 ГПК України.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч.1 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст.ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено та підписано 06.11.2024.

Суддя Н.В. Охотницька