УХВАЛА

м. Київ

06.11.2024Справа № 910/14211/15
Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., за участю секретаря судового засідання Тарасюк І.М., розглянувши матеріали справи

За позовом Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі

1. Міністерства освіти і науки України

2. Міністерства культури України

до 1. Фонду державного майна України

2. Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву

3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Артбуд»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача 1:

1. Державна наукова установа «Інститут модернізації змісту освіти»

2. Державне підприємство «Об`єднання по торгівлі та постачанню»

про визнання недійсними наказів, договорів оренди та купівлі-продажу

Представники учасників справи:

від прокуратури: Красножон О.М.;

від позивача 1: не з`явився;

від позивача 2: не з`явився;

від відповідача 1: Хайновський О.О.;

від відповідача 2: не з`явився;

від відповідача 3: Бачинська А.Ю.;

від третьої особи 1: не з`явився;

від третьої особи 2: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

03.06.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України та Міністерства культури України з вимогами до Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву та Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Артбуд» про:

1) визнання недійсним договору оренди від 26.09.2011 (зі змінами від 17.12.2012, 21.02.2013, 23.05.2013), укладеного між Фондом державного майна України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Артбуд», щодо передачі в строкове платне користування нежитлових приміщень загальною площею 691,60 кв.м. по вул. Петра Сагайдачного, 37 у місті Києві;

2) визнання недійсними наказів Фонду державного майна України від 23.09.2011 №1321 про прийняття рішення щодо укладення Договору оренди державного нерухомого майна, від 30.05.2013 №736, №739 (зі змінами від 23.10.2013) про приватизацію нежитлових приміщень загальною площею 691,60 кв.м. по вул. Петра Сагайдачного, 37 у місті Києві шляхом викупу та включення їх до переліку об`єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації шляхом викупу;

3) визнання недійсним Договору купівлі-продажу від 12.12.2013 №422, укладеного між Фондом державного майна України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Артбуд», про продаж нежитлових приміщень, загальною площею 691,6 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. П. Сагайдачного, буд. 37;

4) зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Артбуд» повернути нежитлові приміщення, загальною площею 691,6 кв.м., розміщені за адресою: м. Київ, вул. П. Сагайдачного, буд. 37 державі в особі Міністерства освіти і науки України.

Крім того, у прохальній частині позовної заяви прокурор просив суд вжити заходи забезпечення позову: - накласти арешт на нежиле приміщення, загальною площею 691,6 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. П. Сагайдачного, буд. 37; - заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Артбуд» та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії з вищезазначеними нежитловими приміщеннями, у тому числі укладати договори, вчиняти інші правочини стосовно цих приміщень.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2015 порушено провадження у справі №910/14211/15, розгляд справи призначено на 24.06.2015.

24.06.2015 до Господарського суду міста Києва від відповідача 3 надійшла заява про застосування строків позовної давності.

24.06.2015 до Господарського суду міста Києва від відповідача 3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 3, зокрема, вказав на відсутність доказів того, що внаслідок незастосування Методики грошової оцінки пам`яток архітектури. Крім того, відповідач 3 зазначив, що матеріали справи не містять свідоцтва про реєстрацію об`єкта культурної спадщини та не дотримано порядку занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру, зокрема, не повідомлено балансоутримувача будинку про включення об`єкта до Реєстру нерухомих пам`яток України, а відтак положення ч. 1 ст. 18 Закону України «Про охорону культурної спадщини» не можуть застосовуватись. Також, відповідач 3 зауважив, що прокурором не доведено порушення ст. 63 Закону України «Про освіту» та вказав, що прокурором неправильно визначено позивача у справі. На думку відповідача 3, належним позивачем у справі має бути Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), а не Міністерство культури України.

30.06.2015 до Господарського суду міста Києва від Фонду державного майна України надійшов відзив на позовну заяву, який суд долучив до матеріалів справи.

13.07.2015 до Господарського суду міста Києва від відповідача 2 надійшли заперечення на позовну заяву, які суд долучив до матеріалів справи.

13.07.2015 до Господарського суду міста Києва від відповідача 3 надійшли додаткові письмові пояснення, які суд долучив до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2015 заяву прокурора про забезпечення позову задоволено частково; накладено арешт на нежиле приміщення, загальною площею 691,6 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. П. Сагайдачного, буд. 37.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2015, яка залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.09.2015, зупинено провадження у справі №910/14211/15 до вирішення Окружним адміністративним судом міста Києва справи №826/13401/15 про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства культури і туризму України №706/0/16-10 від 15.09.2010.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.09.2015 ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.07.2015 про забезпечення позову скасовано.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2023 поновлено провадження у справі №910/14211/15, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.04.2023.

24.04.2023 до Господарського суду міста Києва від відповідача 3 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

26.04.2023 до Господарського суду міста Києва від відповідача 1 надійшли письмові пояснення, які суд долучив до матеріалів справи.

26.04.2023 до Господарського суду міста Києва від відповідача 3 надійшли письмові пояснення, які суд долучив до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 26.04.2023 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення підготовчого засідання на 03.05.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.05.2023 зупинено провадження у справі №910/14211/15 до закінчення перегляду у касаційному порядку постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2016 у справі №826/13401/15.

24.05.2023 до Господарського суду міста Києва від прокурора надійшла заява про заміну учасника справи - з Державної наукової установи «Інститут інноваційних технологій і змісту освіти» на Державну наукову установу «Інститут модернізації змісту освіти».

03.09.2024 до Господарського суду міста Києва від прокурора надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2024 поновлено провадження у справі №910/14211/15, замінено учасника справи - з Державної наукової установи «Інститут інноваційних технологій і змісту освіти» на Державну наукову установу «Інститут модернізації змісту освіти», підготовче засідання призначено на 25.09.2024.

У підготовчому засіданні 25.09.2024 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення підготовчого засідання на 16.10.2024.

15.10.2024 до Господарського суду міста Києва від відповідача 3 надійшли додаткові письмові пояснення, які суд долучив до матеріалів справи, а також клопотання про призначення у справі судової експертизи.

У підготовчому засіданні 16.10.2024 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення підготовчого засідання на 06.11.2024.

06.11.2024 до Господарського суду міста Києва від прокурора надійшли письмові заперечення на клопотання відповідача 3 про призначення у справі судової експертизи.

У підготовче засідання 06.11.2024 з`явились прокурор, представники відповідача 1 та відповідача 3, надали усні пояснення по справі.

Представники інших учасників справи у підготовче засідання 06.11.2024 не з`явились, про призначене судове засідання були повідомлені належним чином в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Розглянувши у підготовчому засіданні 06.11.2024 матеріали справи №910/14211/15, суд дійшов висновку щодо призначення у даній справі судової експертизи, враховуючи наступні обставини.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами, згідно зі ст.ст. 73, 76 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судова експертиза, в розумінні ст.1 Закону України «Про судову експертизу», це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ч. 1 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України).

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Означена правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі №907/425/16 та від 24.01.2018 у справі №917/50/17.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву від 23.09.2011 №1321 за результатами вивчення попиту на об`єкт оренди вирішено укласти договір оренди державного нерухомого майна з єдиним заявником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Артбуд» строком на 2 роки 11 місяців щодо об`єкта нерухомого майна - нежиле приміщення, загальною площею 691,6 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Сагайдачного, 37.

26.09.2011 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Артбуд» (орендар) укладено Договір оренди №5963 нерухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежиле приміщення, загальною площею 691,6 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. П. Сагайдачного, буд. 37 на першому поверсі адміністративної будівлі, що перебуває на балансі Державної наукової установи «Інститут інноваційних технологій і змісту освіти», вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 30.06.2011 і становить 5949000,00 грн.

Відповідно до п. 1.2 Договору оренди №5963 нерухомого майна, що належить до державної власності від 26.09.2011, майно передається в оренду з метою розміщення видавництва друкованих засобів масової інформації та видавничої продукції, що видаються українською мовою.

Згідно з п. 2.1 Договору оренди №5963 нерухомого майна, що належить до державної власності від 26.09.2011, орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання-передачі майна.

Відповідно до п. 10.1 Договору оренди №5963 нерухомого майна, що належить до державної власності від 26.09.2011, цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 26.09.2011 до 26.08.2014 включно.

За актом приймання-передачі від 26.09.2011 орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування об`єкт оренди за Договором оренди №5963 нерухомого майна, що належить до державної власності від 26.09.2011 - нежиле приміщення, загальною площею 691,6 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. П. Сагайдачного, буд. 37.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Артбуд» звернулось до Фонду державного майна України з заявою вих. №32 від 24.05.2013 «Про розгляд заяви щодо включення об`єкта державної власності групи А до переліку обкатів, що підлягають приватизації», в якій просило розглянути заяву про включення до переліку об`єктів, які підлягають приватизації державного нерухомого майна - нежиле приміщення, загальною площею 691,6 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. П. Сагайдачного, буд. 37. При цьому, орендар повідомив, що він з дозволу орендодавця (лист вих. №30-09/2235 від 12.03.2012) здійснив поліпшення майна за власні кошти на суму 3923859,30 грн без ПДВ, з них сума, яка являється невід`ємним поліпшенням приміщення, складає 2930964,97 грн, що становить більше ніж 25% ринкової вартості майна на момент передачі в оренду.

Листом вих. №066/02-1220 від 29.05.2013 Управління охорони культурної спадщини повідомило Фонд державного майна України, що воно не заперечує проти включення приміщень вказаного будинку у програму приватизації об`єктів державної власності, оскільки зазначений будинок не внесено до Переліку пам`яток, що не підлягають приватизації.

Наказом Фонду державного майна України від 30.05.2013 №736 прийнято рішення про приватизацію об`єкта державної власності групи А - нежилих приміщень, загальною площею 691,6 кв.м., розміщених за адресою: м. Київ, вул. П. Сагайдачного, буд. 37, що знаходяться на балансі Державного підприємства «Об`єднання по торгівлі та постачанню» та орендуються Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Артбуд».

Наказом Фонду державного майна України від 30.05.2013 №739 прийнято рішення про приватизацію шляхом викупу об`єкта державної власності групи А - нежилих приміщень, загальною площею 691,6 кв.м., розміщених за адресою: м. Київ, вул. П. Сагайдачного, буд. 37, що знаходяться на балансі Державного підприємства «Об`єднання по торгівлі та постачанню» та орендуються Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Артбуд».

12.12.2013 між Фондом державного майна України (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Артбуд» (покупець) укладено Договір №422 купівлі-продажу об`єкта державної власності групи А - нежилих приміщень, загальною площею 691,6 кв.м., розміщених за адресою: м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, буд. 37, що приватизуються шляхом викупу (посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іщук Л.А., зареєстрований в реєстрі за №806).

Відповідно до п. 1.1 Договору купівлі-продажу №422 від 12.12.2013 продавець зобов`язується передати у власність покупцю об`єкт державної власності групи А - нежилих приміщень, загальною площею 691,6 кв.м., розміщених за адресою: м. Київ, вул. П. Сагайдачного, буд. 37, що знаходяться на балансі Державного підприємства «Об`єднання по торгівлі та постачанню» та орендуються Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Артбуд», а покупець зобов`язується прийняти об`єкт приватизації, сплатити ціну його продажу і виконати визначені у договорі умови.

Відповідно до п. 1.2 Договору купівлі-продажу №422 від 12.12.2013 будинок, приміщення якого приватизуються, наказом Міністерства культури і туризму України від 15.09.2010 №706/0/16-10 внесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України як пам`ятку архітектури та містобудування місцевого значення, охоронний №633-Кв.

Згідно з п. 3.2 Договору купівлі-продажу №422 від 12.12.2013 передача об`єкта приватизації продавцем і прийняття його покупцем засвідчуються актом передачі, який підписується сторонами та скріплюється їх печатками.

Згідно з п. 3.3 Договору купівлі-продажу №422 від 12.12.2013 право власності на об`єкт приватизації переходить до покупця після державної реєстрації в установленому законом порядку права власності на придбаний об`єкт приватизації, яка здійснюється після сплати у повному обсязі ціни продажу об`єкта приватизації.

За платіжним дорученням №207 від 16.12.2013 покупець сплатив продавцю ціну об`єкта приватизації у розмірі 9593627,22 грн.

За актом №649 передачі державного майна продавець передав, а покупець прийняв проданий 12.12.2013 шляхом викупу об`єкт державної власності групи А - нежитлове приміщення, загальною площею 691,6 кв.м., розміщених за адресою: м. Київ, вул. П. Сагайдачного, буд. 37, що знаходяться на балансі Державного підприємства «Об`єднання по торгівлі та постачанню» та орендуються Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Артбуд».

Наказом Фонду державного майна України від 24.12.2013 №4376 наказано вважати завершеною приватизацію об`єкта державної власності групи А - нежилих приміщень, загальною площею 691,6 кв.м., розміщених за адресою: м. Київ, вул. П. Сагайдачного, буд. 37, що знаходяться на балансі Державного підприємства «Об`єднання по торгівлі та постачанню» та орендуються Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Артбуд».

Звертаючись з даним позовом до суду, прокурор вказує на те, що будівлю по вулиці Сагайдачного, 37 у місті Києві наказом Міністерства культури і туризму України від 15.09.2010 №706/0/16-10 включено до Державного реєстру пам`яток України як пам`ятку архітектури та містобудування місцевого значення, у зв`язку з чим будівля є об`єктом культурної спадщини, правовий режим та порядок використання якої регулюється Законом України «Про охорону культурної спадщини». Однак, при передачі в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Артбуд» нежилих приміщень, загальною площею 691,6 кв.м., розміщених за адресою: м. Київ, вул. П. Сагайдачного, буд. 37 погодження відповідного органу охорони культурної спадщини отримано не було.

При цьому, прокурор зазначає, що при передачі в оренду спірних нежитлових приміщень було проведено незалежну грошову оцінку приміщень, однак не було враховано той факт, що будівля є пам`яткою архітектури, що призвело до неправильного розрахунку орендної плати.

Наведені обставини свідчать про те, що договір оренди було укладено з порушенням норм законодавства.

Крім того, підставою для прийняття Фондом державного майна України рішення про приватизацію спірних приміщень та включення їх до переліку об`єктів державної власності, які підлягають приватизації шляхом викупу, став факт здійснення орендарем невід`ємних поліпшень на суму 2930964,97 грн, що становить більше 25% від його ринкової вартості на момент передачі в оренду (5949000,00 грн). Однак, враховуючи те, що грошова оцінка спірних нежитлових приміщень як пам`ятки архітектури здійснена з порушенням вимог закону, а отже визначена за її результатами вартість об`єкта оренди є неправильною, висновок про наявність невід`ємних поліпшень у розмірі більше 25% від цієї вартості не відповідає дійсності.

При цьому, як вказує прокурор, будівля, де знаходяться спірні нежитлові приміщення, було майном державної установи системи освіти та об`єктом освіти і науки, що фінансується з бюджету, та не підлягали вилученню та приватизації відповідно до ст. 63 Закону України «Про освіту».

Як встановлено судом, ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2015, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.09.2015, зупинено провадження у справі №910/14211/15 до вирішення Окружним адміністративним судом міста Києва справи №826/13401/15 про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства культури і туризму України №706/0/16-10 від 15.09.2010.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2016 адміністративний позов ТОВ «Видавничий дім «Прадес» задоволено у справі №826/13401/15.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2023 залишена без змін постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2016 у справі №826/13401/15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2023 поновлено провадження у справі №910/14211/15, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.04.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.05.2023 зупинено провадження у справі №910/14211/15 до закінчення перегляду у касаційному порядку постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2016 у справі №826/13401/15.

Постановою Верховного Суду від 21.08.2024 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2016 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2023 у справі №826/13401/15 скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Прадес».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2024 поновлено провадження у справі №910/14211/15.

Клопотання відповідача 3 про призначення у справі №910/14211/15 судової експертизи обгрунтовано тим, що питання правильності проведення оцінки дійсної вартості спірних приміщень на момент їх передачі в оренду входить до предмету доказування.

Так, постановою Верховного Суду від 21.08.2024 у справі 826/13401/15 скасовано постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2016 та Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2023 та відмовлено в задоволенні позову ТОВ «Видавничий дім «Прадес» в повному обсязі.

Заявник наголошує, що постановою Верховного Суду від 21.08.2024 у справі 826/13401/15 встановлено законність пункту 54 додатку 8 наказу Міністерства культури і туризму України №706/0/16-10 від 15.09.2010 «Про затвердження науково-проектної документації щодо меж і режимів використання зон охорони пам`яток та занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» в частині занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення об`єкта культурної спадщини будинку, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Сагайдачного, 37.

Вказане, на думку заявника, свідчить про наявність підстав для призначення будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи для визначення дійсної ринкової вартості нежитлових приміщень, загальною площею 691,60 кв.м, по вул. Сагайдачного, 37 у місті Києві станом на 30 червня 2011 року, з урахуванням процедури проведення грошової оцінки пам`яток архітектури визначеної Методикою грошової оцінки пам`яток, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 №1447, оскільки суд не володіє відповідними спеціальними знаннями для визначення вартості спірних приміщень по зазначеній методиці.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рівність засобів включає: розумну можливість представляти справу в умовах, що не ставлять одну сторону в суттєво менш сприятливе становище, ніж іншу сторону; фактичну змагальність; процесуальну рівність; дослідження доказів, законність методів одержання доказів; мотивування рішень. Крім того, принцип змагальності тісно пов`язаний з принципом рівності, тоді як рівноправність сторін - один із необхідних елементів принципу змагальності, "без якого змагальність як принцип не існує". Рівноправність сторін є суттю змагальності, бо тільки через рівні можливості сторін можлива реалізація принципу змагальності.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Дульський проти України" від 01.06.2006, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та визначає строк для їх отримання.

Відповідно до частин 2, 3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність та допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок у їх сукупності.

Отже, керуючись наведеними принципами, суд дійшов висновку про необхідність для з`ясування дійсних обставин справи призначення у справі судової експертизи, яка поряд з іншими доказами надасть суду можливість повно, всебічно та об`єктивно перевірити всі обставини справи, на які посилаються учасники та вирішити визначені статтею 237 Господарського процесуального кодексу України питання, що є необхідним для ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення.

За таких обставин, виходячи з наведеного вище у сукупності, господарський суд дійшов висновку про наявність умов, передбачених частиною 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України, для призначення у справі судової експертизи для встановлення всіх обставин справи.

Відповідно до статті 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).

У частині 2 статті 125 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може зобов`язати учасника справи, який заявив клопотання про виклик свідка, призначення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача, забезпечення, витребування або огляд доказів за їх місцезнаходженням, попередньо (авансом) оплатити витрати, пов`язані з відповідною процесуальною дією. Якщо клопотання заявили декілька учасників справи, необхідну грошову суму авансом в рівних частках сплачують відповідні учасники справи, а у випадках, коли відповідна процесуальна дія здійснюється з ініціативи суду, - сторони в рівних частках.

Враховуючи, що питання про призначення судової експертизи було ініційовано відповідачем, витрати, пов`язані з попередньою оплатою проведення судової експертизи, покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Артбуд».

Згідно приписів пункту 2 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

З огляду на викладене, господарський суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі на час проведення судової експертизи.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 228, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі №910/14211/15 судову оціночно-будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

2. На вирішення експертів поставити питання:

2.1. Яка дійсна ринкова вартість нежитлових приміщень, загальною площею 691,60 кв.м, по вул. Сагайдачного, 37 у місті Києві станом на 30 червня 2011 року (з урахуванням процедури проведення грошової оцінки пам`яток архітектури, визначеної Методикою грошової оцінки пам`яток, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 №1447)?

3. Витрати по проведенню експертизи покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Артбуд».

4. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Артбуд» забезпечити оплату експертизи та її проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз.

5. Зобов`язати сторін надати в розпорядження експерта на його вимогу всі необхідні документи для проведення судової експертизи.

6. Зобов`язати експерта після проведення експертизи копію висновку направити на адресу сторін.

7. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків відповідно до ст.ст. 384, 385 Кримінального Кодексу України.

8. Провадження у справі №910/14211/15 зупинити до закінчення проведення судової експертизи.

9. Ухвалу надіслати учасникам справи та Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

10. Матеріали справи №910/14211/15 надіслати Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Згідно ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Повний текст складено та підписано 11.11.2024.

Суддя О.М. Спичак