ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" листопада 2024 р. м. Рівне Справа № 918/650/24

Господарський суд Рівненської області у складі судді Пашкевич І.О., за участі секретаря судового засідання Ярощук О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Комунального підприємства ''РІВНЕЕЛЕКТРОАВТОТРАНС'' Рівненської міської ради про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу у сумі 70 000 грн 00 коп. у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" (вул. Князя Володимира, 71- Б, м. Рівне, 33027, ; ел. пошта )

до відповідача Комунального підприємства ''РІВНЕЕЛЕКТРОАВТОТРАНС'' Рівненської міської ради (вул. Данила Галицького,23, м. Рівне, 34212, )

про визнання недійсним договору та стягнення 11 369 128 грн 00 коп.

у судове засідання з`явилися:

- від позивача: не з`явився;

- від відповідача: Пилипчук Оксана Миколаївна, Пархомчук Вікторія Віталіївна

ВСТАНОВИВ:

04 липня 2024 року через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС до Господарського суду Рівненської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" (далі - позивач, ТОВ "РОЕК") до Комунального підприємства ''РІВНЕЕЛЕКТРОАВТОТРАНС'' Рівненської міської ради (далі - відповідач, КП ''РІВНЕЕЛЕКТРОАВТОТРАНС'' РМР) про визнання недійсним Договору про закупівлю електричної енергії № 16009-ВЦ від 28.04.2021 та про застосування до сторін Договору двосторонньої реституції у вигляді стягнення 11 369 128 грн 00 коп.

Ухвалою від 09.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/650/24. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Рішенням від 22.10.2024 у задоволенні позову ТОВ "РОЕК" до КП ''РІВНЕЕЛЕКТРОАВТОТРАНС'' РМР про визнання недійсним договору та стягнення 11 369 128 грн 00 коп. відмовлено.

28 жовтня 2024 року через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС до суду надійшла заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу у сумі 70 000 грн 00 коп. у справі № 918/650/24.

Ухвалою від 29.10.2024 заяву Комунального підприємства ''РІВНЕЕЛЕКТРОАВТОТРАНС'' Рівненської міської ради про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу у сумі 70 000 грн 00 коп. у справі № 918/650/24 призначено до розгляду у судовому засіданні на 07.11.2024. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю «РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" процесуальний строк для надання письмових пояснень/заперечень проти заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі № 918/650/24 - до 06.11.2024 (включно).

06 листопада 2024 року через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

06 листопада 2024 року через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшли заперечення проти заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення. В даних запереченнях позивач вказує, що неподання відповідачем попереднього розрахунку разом із заявою (заявами) по суті спору стало наслідком неподання позивачем клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу та унеможливило доведення ним неспівмірності витрат. З огляду на що, при задоволенні заяви відповідача, будуть порушенні принцип змагальності та справедливості а також рішення буде прийнято без повного та всебічного дослідження усіх фактів та доводів, що могли би подати сторони справи, зокрема позивач. Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Натомість, відповідачем не було доведено розмір фактично понесених витрат, з врахуванням усіх вищезазначених критеріїв, а лише заявлено суму до стягнення. При цьому, договір про надання правової допомоги було підписано 21.10.2024, а підготовче провадження було закрито 03.10.2024.

07 листопада 2024 року позивач не забезпечив явку свого уповноваженого представника у судове засідання, про час, дату та місце проведення даного судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку до його електронного кабінету ухвали від 29.10.2024.

Позивач скористався правом, передбаченим ч. 3 ст. 196 ГПК України та подав заяву про розгляд справи за відсутності його представника.

Згідно з ч. 3 ст. 196 ГПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, серед іншого, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалася обов`язковою, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання з розгляду заяви про стягнення витрат понесених відповідачем по оплаті професійної правничої допомоги без участі представника позивача.

Господарський суд, розглянувши заяву Комунального підприємства ''РІВНЕЕЛЕКТРОАВТОТРАНС'' Рівненської міської ради про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу у сумі 70 000 грн 00 коп, заслухавши присутніх представників відповідача у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову в її задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з положеннями статті 123 ГПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із ч. 1 та 2 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Зазначене положення забезпечує дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ГПК України, та, крім того, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими, та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.

Застосування відповідних положень статті 124 ГПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин кожної справи, а також інших чинників. Наведена норма надає суду право у разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат, відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого стороною судового збору.

Крім цього, згідно з вимогами частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Судом встановлено, що 23.07.2024 від відповідача надійшов відзив.

Як вбачається із відзиву, в ньому відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

В той же час 21.10.2024 через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких адвокат Пархомчук В.В. серед іншого вказала, що у відповідності до ч. 8 ст. 129 ГПК України докази понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть подані КП ''РІВНЕЕЛЕКТРОАВТОТРАНС'' РМР впродовж п`яти днів після ухвалення рішення у даній справі. Також у даних додаткових поясненнях адвокат Пархомчук В.В. зазначила, що сторона відповідача об`єктивно не могла в своїй першій заяві по суті спору вказати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, так як не могла на той час передбачити необхідність представництва своїх інтересів в суді адвокатом. Частиною 3 статті 124 ГПК України передбачено, що попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Сума судових витрат, які понесла сторона відповідача у зв`язку з розглядом справи складається з витрат на професійну правничу допомогу в сумі 70 000 грн 00 коп.

У судовому засіданні 22.10.2024, заслухавши позицію учасників справи, суд протокольною ухвалою залишив без розгляду додаткові пояснення представника відповідача. При цьому суд виходив із того, що за своєю суттю і змістом дані пояснення є відзивом, строк на подання якого сплинув. Тим паче, відповідач вже скористався правом на подання відзиву і факт укладення КП ''РІВНЕЕЛЕКТРОАВТОТРАНС'' РМР договору про надання правничої допомоги із адвокатом не надає відповідачу можливість подання додаткового відзиву поза встановленими строками. Разом з тим, строк на подання письмових пояснень визначений в ухвалі суду від 03.10.2024 сплив 10.10.2024, а представник відповідача не навела обґрунтованих пояснень щодо причин пропуску строку на подання письмових пояснень.

Відтак суд констатує, що заявник Комунальне підприємство ''РІВНЕЕЛЕКТРОАВТОТРАНС'' Рівненської міської ради пропустив один з обов`язкових етапів практичної реалізації принципу відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно, у суду у цій справі відсутні підстави для ухвалення судового рішення про відшкодування відповідачу витрат на правничу допомогу. Аналогічна правова позиція міститься в ухвалі Верховного Суду від 17.10.2024 у справі № 927/785/22.

У додатковій постанові від 17.12.2021 у справі № 10/5026/290/2011 (925/1502/20) Верховний Суд зазначив, що право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони відповідно до положень статей 124, 129 ГПК України кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи, у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази для підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Отже, враховуючи зазначене вище та беручи до уваги, що відповідач у першій заяві по суті спору (відзиві) не заявив орієнтовного розрахунку витрат, пов`язаних з розглядом справи, які він очікував понести у суді першої інстанції, суд дійшов висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 918/650/24.

Окремо суд зауважує, що аргументи відповідача про неможливість у своїй першій заяві по суті спору вказати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат з підстав що відповідач не міг на той час передбачити необхідність представництва своїх інтересів в суді адвокатом є неспроможними з огляду на наступне.

Звертаючись до суду, сторона повинна заздалегідь враховувати можливість потенційних витрат та необхідність залучення адвоката для представництва своїх інтересів у суді. Відсутність попереднього розрахунку судових витрат свідчить про недостатню обачність та належне планування витрат на захист своїх прав, що є обов`язком кожної зі сторін. Сторона повинна передбачити і планувати можливі витрати на захист своїх прав. Принцип змагальності, закріплений ГПК України, передбачає, що кожна сторона має рівні права й обов`язки та несе ризик наслідків своїх процесуальних дій чи бездіяльності. Відсутність попереднього розрахунку судових витрат суд розцінює як нехтування процесуальним обов`язком, визначеним ч. 1 та 2 ст. 124 ГПК України. Таким чином, аргументи відповідача щодо неможливості передбачити потребу в адвокатському представництві не звільняють його від обов`язку подати цей розрахунок у встановлений законом термін.

Крім того, суд враховує, що на стадії підготовчого провадження сторони мають можливість подати заяви з процесуальних питань та заяви по суті справи. У даній справі № 918/650/24 строк та порядок подання таких заяв по суті спору був встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі. Як вбачається, відповідач подавав суду відзив та заперечення на відзив, в яких виклав суду правову позицію щодо спору.

Згідно з процесуальним законодавством, сторона відповідача має право обґрунтовувати свою позицію, але обмежена тими доводами, які були викладені у відзиві. Інші підстави для захисту, які не були зазначені у відзиві, за загальним правилом, не можуть бути враховані судом, оскільки це суперечить принципам змагальності і процесуальної економії.

На стадії розгляду справи по суті сторона відповідача обмежується тими підставами для заперечень проти задоволення позовних вимог, які були зазначені у відзиві, з урахуванням заперечень на відповідь на відзив.

Як встановлено судом, договір про надання правової допомоги було підписано між Комунальним підприємством ''РІВНЕЕЛЕКТРОАВТОТРАНС'' Рівненської міської ради та Адвокатським об`єднанням "Лінія Права" 21.10.2024, а підготовче провадження було закрито 03.10.2024. Відповідач скористався своїм правом на подання заяв по суті спору.

Аргумент відповідача про те, що він не міг при поданні відзиву передбачити необхідність адвокатського представництва, є неспроможним, незважаючи на те, що закон не обмежує сторони у строках на укладення договорів про надання правничої допомоги. Процесуальне законодавство вимагає від сторони належної обачності й передбачливості щодо можливих витрат на захист своїх інтересів, включаючи витрати на адвокатське представництво, ще на початкових стадіях процесу. Отже, навіть за відсутності формальних обмежень щодо строків укладення договору про правничу допомогу, сторона відповідача мала обов`язок враховувати можливість залучення адвоката з огляду на потенційну складність справи та свої інтереси у її належному вирішенні. Неврахування цього обов`язку, а отже й неподання попереднього розрахунку витрат, розцінюється судом як недотримання процесуальної обачності, що, своєю чергою, позбавляє відповідача права на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, яка надана адвокатом.

Крім того, відповідач не надав суду належних обґрунтувань, щодо необхідності у наданні йому правничої допомоги адвокатом фактично перед переходом до стадії судових дебатів.

З врахуванням наведеного суд відмовляє у задоволенні заяви Комунального підприємства ''РІВНЕЕЛЕКТРОАВТОТРАНС'' Рівненської міської ради про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 918/650/24.

Керуючись статтями 129, 221, 232-234, 244 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Комунального підприємства ''РІВНЕЕЛЕКТРОАВТОТРАНС'' Рівненської міської ради про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 918/650/24 відмовити.

Ухвала набирає законної 07.11.2024 негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано "08" листопада 2024 року.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О.Пашкевич