ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2024 р. Справа№ 910/19586/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Суліма В.В.

Гаврилюка О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімвектор»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2024

у справі №910/19586/23 (суддя - Сівакова В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАК Індустрія»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімвектор»

про стягнення 156 735,52 грн.,

ВСТАНОВИВ

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2024 у справі №910/19586/23 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімвектор» від 08.02.2024 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАК Індустрія» про розірвання договору №1007/1 про постачання товару від 10.07.2023 укладеного між сторонами разом з доданими до неї документами повернуто заявнику.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімвектор" подало апеляційну скаргу, в якій просить суд відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2024 по справі №910/19586/23. Скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2024 по справі №910/19586/23, справу №910/19586/23 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції при постановленні ухвали в частині повернення зустрічного позову порушено норми матеріального та процесуального права, зокрема ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду першої інстанції була прийнята при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції невірно застосовано норми процесуального права, зокрема надмірний формалізм під час вирішення питання про прийняття зустрічної позовної заяви у справи суперечить принципу верховенства права, завданням цивільного судочинства та порушує право на доступ до суду.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу

06.04.2024 через підсистему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАК Індустрія" надійшов відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімвектор", який прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду, в якому останній просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімвектор" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2024 у справі №910/19586/23, посилаючись на її обґрунтованість та законність з огляду на наступне:

- у відповідача зареєстрований електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, таким чином строк для подання до суду відзиву на позов розпочався з наступного дня після розміщення ухвали про відкриття провадження у справі в підсистемі Електронний суд - 03.01.2024, та закінчився через п`ятнадцять днів - 18.01.2024;

- зустрічний позов подано відповідачем з порушенням ч.1 ст.180 Господарського процесуального кодексу України, зустрічний позов, разом з додатками, не підлягав прийняттю судом до розгляду, відповідно до ч.6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів: Андрієнка В.В., Кропивної Л.В.

Ухвалою від 15.02.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали оскарження по справі №910/19586/23.

26.02.2024 до Північного апеляційного господарського суду надішли матеріали оскарження по справі №910/19586/23.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімвектор» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2024 у справі №10/19586/23 у зв`язку з перебуванням судді Кропивної Л.В., у відпустці з 11.03.2024 по 24.03.2024, здійснити розгляд даної справи у визначеному складі суду неможливо, тому передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Ткаченко Б.О., судді: Андрієнко В.В., Гаврилюк В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2024 прийнято справу №910/19586/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімвектор" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2024 до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Гаврилюк О.М., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімвектор" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2024 у справі №910/19586/23 залишено без руху, встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Хімвектор" строк на усунення недоліків апеляційної скарги, а саме доплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 3028 грн.

20.03.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімвектор" надійшла заява про усунення недоліків, в якій надало платіжне доручення про сплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 3028 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімвектор" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2024 у справі №910/19586/23; вирішено розгляд апеляційної скарги здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2024, у зв`язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М., у відпустці, для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Сулім В.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2024 прийнято справу №910/19586/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімвектор" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2024 до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя: Ткаченко Б.О., суддів: Сулім В.В., Андрієнко В.В.

06.08.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАК Індустрія" про виправлення описки в ухвалі від 16.05.2024, в якій зазначено про описку в номері справи, а саме, замість: " №910/19586/23" зазначено: " №10/19586/23".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАК Індустрія" про виправлення описки в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2024 у справі №910/19586/23 задоволено; виправлено технічну описки в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2024 у справі №910/19586/23, а саме замість: "№10/19586/23" зазначити: "№910/19586/23 ".

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2024, у зв`язку з перебуванням судді Андрієнка В.В. у відрядженні, для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Сулім В.В., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2024 прийнято справу №10/19586/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімвектор" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2024 до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Сулім В.В., Гаврилюк О.М.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

22.12.2023 до Господарського суду міста Києва через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАК Індустрія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімвектор» про стягнення 156.735,52 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі укладеного між сторонами договору поставки № 1007/1 від 10.07.2023 (далі - договір) позивач поставив відповідачу товар на суму 245.028,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 778 від 29.09.2023. Відповідно до п. 7 Специфікації до договору оплата товару здійснюється протягом 14 календарних днів з дня поставки відповідної партії товару. Відповідач здійснив часткову оплату товару на суму 100.000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 67526 від 25.10.2023. У зв`язку з тим, що відповідачем взяті на себе зобов`язання виконані не у повному обсязі, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 156.735,52 грн, з яких 145.028,00 грн основного боргу, 9.011,60 грн пені, 2.169,68 грн інфляційних втрат та 810,56 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.01.2024 відкрито провадження у справі № 910/19586/23 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

08.02.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімвектор» до Господарського суду міста Києва через систему «Електронний суд» подано зустрічну позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАК Індустрія» про розірвання договору поставки № 1007/1 від 10.07.2023.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.03.2024 у справі № 910/19586/23 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімвектор» від 08.02.2024 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАК Індустрія» про розірвання договору №1007/1 про потсачання товару від 10.07.2023 року укладеного між сторонами разом з доданими до неї документами повернуто заявнику.

Ухвала суду першої інстанції про повернення зустрічної позовної заяви мотивована тим, що оскільки відповідач подав зустрічний позов з пропуском визначеного процесуальним законом строку, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність повернення зустрічної позовної заяви разом з доданими до неї документами відповідачу з посиланням на приписи ст. ст. 119, 180 Господарського процесуального кодексу України.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, №. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Справа була розглянута в розумний строк (в розумінні ст. 6 Конвенції) з незалежних від суду причин: враховуючи дію воєнного стану в Україні, обставини оголошення сигналу «повітряна тривога», перебування колегії суддів у відпустці та інші чинники.

Пунктом 6 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві.

Згідно з ч. 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

П. 1 ч. 1 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Згідно із частинами четвертою та п`ятою статті 180 Господарського процесуального кодексу України, зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 183 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу

Згідно з частиною 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.01.2024 відкрито провадження у справі № 910/19586/23 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

17.01.2024 через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Згідно з частинами 1, 4 статті 116 Господарського процесуального кодексу України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

При цьому, суд першої інстанції вірно встановив, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, що враховуючи, що ухвала суду від 01.01.2024 про відкриття провадження у справі вручена відповідачу 03.01.2024, відтак строк на подання відзиву сплив 18.01.2024, що і було виконано відповідачем.

У свою чергу, зустрічний позов господарським судом першої інстанції одержано 08.02.2024, тобто із пропуском встановленого судом першої інстанції строку на подання до суду відзиву на позов, а Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімвектор» не подано до суду клопотання про поновлення строку на подання до суду зустрічного позову.

Частиною першою статті 118 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Зі змісту статті 119 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки відповідач подав зустрічний позов у межах даної справи з пропуском процесуального строку на його подання, без клопотання про поновлення такого строку, правом на поновлення якого самостійно суд першої інстанції не наділений в силу вищенаведених вимог процесуального закону, а тому обумовлені статті 180 Господарського процесуального кодексу України підстави для прийняття щодо спільного розгляду зустрічного позову в одному провадженні з первісним позовом - відсутні.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімвектор» не подано до суду першої інстанції клопотання про поновлення строку на подання до суду зустрічного позову.

За наведених обставин та правових норм, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що зустрічна позовна заява подана з порушенням вимог частини першої статті 180 Господарського процесуального кодексу України і згідно вимог частини шостої зазначеної статті підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Також, суд першої інстанції вірно зазначив, з позицією якого погоджується і суд апеляційної інстанції, що відповідач не позбавлений права на подання позову в окремому позовному провадженні за загальними правилами подання позовів. Окрім того, заявник також не позбавлений права звернутися з зустрічним позовом і у даному провадженні, навівши обґрунтовані підстави для поновлення відповідного строку та подавши належні та допустимі докази в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України в обґрунтування поважності причин такого пропуску.

Закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зустрічний позов поданий з порушенням вимог ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, що згідно з ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України є підставою для повернення такого позову, про що судом першої інстанції обґрунтовано постановлено оскаржувану ухвалу.

При цьому, доводи скаржника щодо надмірного формалізму при постановленні судом першої інстанції оскаржуваної ухвали - судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки відповідачу було належним чином забезпечено право доступу до правосуддя, проте, саме внаслідок пропуску ним обумовленого процесуальним законом строку, таке право було втрачено на підставах, встановлених законом, що не може вважатись надмірним формалізмом в контексті спірного питання.

Крім того, п. 3 ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. Отже, відповідач не був жодним чином обмежений у праві подати відповідне клопотання про поновлення строку на подання зустрічного позову, чого ним здійснено не було, що є підставою для повернення зустрічного позову в силу ч. 1, ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України.

Доводи скаржника стосовно необґрунтованості висновків суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження та спростовуються наявними матеріалами справи.

Всі інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на правильне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладеній оскаржуваній ухвалі, оскаржуване судове рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної ухвали Господарського суду міста Києва від 12.02.2024 у справі №910/19586/23, за наведених скаржником доводів та в межах апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімвектор» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2024 у справі №910/19586/23 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2024 у справі №910/19586/23 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімвектор».

4. Матеріали справи №910/19586/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.В. Сулім

О.М. Гаврилюк