РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.10.2024Справа № 910/10718/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Пласт-Транс"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Пласт-Буд", 2) Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, 3) Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про скасування (припинення) розшуку транспортного засобу

представники сторін: не з`явилися,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газ-Пласт-Транс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Пласт-Буд", Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій просило скасувати (припинити) розшук з транспортного засобу Hyndai Tucson, VIN-код № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , технічний паспорт НОМЕР_3 оголошений постановами Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в рамках виконавчих проваджень № 67155055 та № 57566728.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням права власності позивача на транспортний засіб Hyndai Tucson, державний номерний знак НОМЕР_2 , унаслідок оголошення його в розшук у рамках виконавчих провадженнях № 67155055 та № 57566728, за якими позивач не виступає боржником.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

10.09.2024 через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі та подальші ухвали у справі направлені, зокрема, відповідачу-1 рекомендованими листами із повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Проте конверти із копіями ухвал повернуто на адресу суду підприємством поштового зв`язку без вручення відповідачу за закінченням терміну зберігання.

Згідно з частиною 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Таким чином, ухвала суду про відкриття провадження та подальші ухвали у справі направлялися за адресою місцезнаходження відповідача-1 згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за відсутності заяви про зміну його місцезнаходження.

За приписами частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, судом також враховано, що згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Таким чином, відповідач мав право та можливість ознайомитися з ухвалами суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

До того ж, в ухвалі суду про відкриття провадження у справі звернуто увагу відповідача-1 на обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та на можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Натомість, відповідач-1 усупереч частини 6 статті 6 ГПК України реєстрацію свого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не здійснив.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач-1 та відповідач-3 не скористалися своїм правом на подання відзивів, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

У відзиві на позовну заяву відповідач-2 зауважив, що не може бути належним відповідачем у справі, оскільки не несе відповідальності за вчинення дій державними виконавцями під час примусового виконання виконавчого документу. При цьому, заява про відкриття виконавчого провадження подана відповідачем-2 до відділу державної виконавчої служби із правильними даними.

28.10.2024 через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги позивачем підтримані в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 провадження у справі № 910/10718/24 у частині позовних вимог до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) закрито.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 67155055, стягувачем за яким є Тернопільське обласне територіальне відділення антимонопольного комітету України (Південно-Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України), боржником - Товариство з обмеженою відповідальністю "Газ-Пласт-Буд".

У межах виконавчих проваджень №67155055 та №57566728 Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) накладено арешт та оголошено в розшук транспортний засіб HYNDAI TUCSON, VIN-код № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_4 , технічний паспорт НОМЕР_3 , який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Газ-Пласт-Транс».

Із метою досудового врегулювання даного питання Товариство з обмеженою відповідальністю «Газ-Пласт-Транс» звернулося із заявою від 23.12.2022 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій просило скасувати розшук та зняти арешт з транспортного засобу HYNDAI TUCSON, VIN-код № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_4 , технічний паспорт НОМЕР_3 , оскільки транспортний засіб не є майном боржника.

З огляду на те, що арешт зі вказаного транспортного засобу знятий не був, Товариство з обмеженою відповідальністю «Газ-Пласт-Транс» зверталося до суду з відповідним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Пласт-Буд".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.07.2023 у справі № 910/5063/23 позов задоволено повністю. Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Газ-Пласт-Транс» право власності на транспортний засіб HYNDAI TUCSON, VІN-код № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_4 , технічний паспорт НОМЕР_3 . Знято (скасовано) арешт з транспортного засобу HYNDAI TUCSON, VIN-код № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_4 , технічний паспорт НОМЕР_3 .

Дане рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2023 у справі № 910/5063/23 набрало законної сили 15.08.2023 року.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 75 ГПК України).

Водночас, як слідує з відповіді від 02.04.2024 Національної поліції України на адвокатський запит позивача, станом на 01.04.2024 за обліками інформаційної підсистеми «Гарпун» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» транспортний засіб HYNDAI TUCSON, VІN-код №TMAJ3813DHJ286357, державний номерний знак НОМЕР_4 , перебуває в розшуку за категорією «розшук ТЗ боржника державним виконавцем», ініціатор розшуку - Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (виконавчі провадження № 67155055 та № 57566728).

Згідно з відповіддю від 11.03.2024 № 12077/27.10-24 Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомив, що перевіркою відомостей з Державного реєстру обтяжень рухомого майна не виявлено записів про наявні обтяження внесених за Товариством з обмеженою відповідальністю «Газ-Пласт-Транс».

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 3 статті 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦК України).

Згідно зі статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належіть їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Зазначена норма є спеціальною та передбачає порядок вирішення спорів, що виникають між органом державної виконавчої служби та особою, яка не є боржником у виконавчому провадженні, з приводу накладення арешту на майно такої особи і у разі виникнення спору належним способом захисту прав особи є саме звернення до суду з позовом про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту. Відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.06.2021 у справі №913/567/19 (913/176/20).

Частиною 4 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" визначено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Як слідує з матеріалів справи, належний позивачу транспортний засіб HYNDAI TUCSON, VІN-код №TMAJ3813DHJ286357, державний номерний знак НОМЕР_4 , перебуває в розшуку за категорією «розшук ТЗ боржника державним виконавцем», ініціатор розшуку - Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (виконавчі провадження № 67155055 та № 57566728).

Водночас, згідно з відповіддю від 11.03.2024 № 12077/27.10-24 Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за даними перевірки відомостей з Державного реєстру обтяжень рухомого майна записів про наявні обтяження, внесених за Товариством з обмеженою відповідальністю «Газ-Пласт-Транс», не виявлено.

До того ж, у межах розгляду справи № 910/5063/23 судом установлено, що відповідно до інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 18.10.2021 відкрито виконавче провадження № 67155055, стягувачем за яким є Тернопільське обласне територіальне відділення антимонопольного комітету України, а боржником - ТОВ "Газ-Пласт-Буд".

Таким чином, доказів наявності законних підстав для розшуку транспортного засобу HYNDAI TUCSON, VIN-код № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_4 , у межах виконавчих проваджень № 67155055 та № 57566728 матеріали даної справи не містять.

Відтак, перебування належного позивачу на праві власності транспортного засобу HYNDAI TUCSON, VІN-код №TMAJ3813DHJ286357, державний номерний знак НОМЕР_4 , у розшуку порушує право позивача на вільне користування та розпорядження належним йому майном.

Згідно з частиною 1 статті 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються зі статтею 20 Господарського кодексу України, визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що не передбачено положеннями статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2021 у справі № 915/161/20 зазначено, що спосіб захисту права чи інтересу може бути визначено як вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому як ефективний засіб (спосіб) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16, від 12.12.2018 у справі № 570/3439/16-ц, від 27.11.2018 у справі № 905/2260/17.

Ураховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про ефективність обраного позивачем способу захисту та про наявність правових підстав для задоволення позову в частині позову до відповідача-1.

Одночасно, судом ураховано, що одним із відповідачів позивачем визначено також Південно-Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, що виступає стягувачем у межах виконавчих проваджень № 67155055 та № 57566728.

Належним відповідачем є така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, тоді як неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Щоб визнати відповідача неналежним суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Дана правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц.

З огляду на те, що позивачем не пред`явлено окремої позовної вимоги до відповідача-2, та спір у справі виник саме внаслідок безпідставності оголошення відділом Державної виконавчої служби в розшук належного позивачу транспортного засобу, замість майна безпосереднього боржника у межах виконавчих проваджень № 67155055 та № 57566728, суд дійшов висновку про те, що відповідач-2 не є належним відповідачем у справі.

Відтак, у задоволенні позову до відповідача-2 суд дійшов висновку відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати по сплаті судового збору згідно з вимогами статті 129 ГПК України покладаються на відповідача-1.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Пласт-Транс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Пласт-Буд" задовольнити.

Скасувати (припинити) розшук з транспортного засобу Hyndai Tucson, VIN-код № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , технічний паспорт НОМЕР_3 , оголошений постановами Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у рамках виконавчих проваджень № 67155055 та № 57566728.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Пласт-Буд" (01034, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 33; ідентифікаційний код 36993049) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Пласт-Транс" (46400, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Гайова, 47; ідентифікаційний код 34039233) 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. витрат зі сплати судового збору.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Пласт-Транс" до Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено: 11.11.2024 року.

Суддя К.В. Полякова