ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

про визнання банкрутом

06 листопада 2024 року Справа № 903/521/24

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., за участю секретаря судового засідання Назарова Н.В., розглянувши матеріали по справі №903/521/24

за заявою фізичної особи ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про неплатоспроможність фізичної особи

Представники учасників справи:

від ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК": Домальчук Р.В.

керуючий реструктуризацією: Самчук А.М.

ВСТАНОВИВ:

29.05.2024 до Господарського суду Волинської області надійшла заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . При цьому заявник просить суд керуючим реструктуризацією боржника призначити арбітражного керуючого Самчука А.М.

Ухвалою суду від 31.05.2024 заяву фізичної особи ОСОБА_1 прийнято до розгляду, розгляд справи призначено в підготовчому судовому засіданні на 10.06.2024.

Ухвалою суду від 10.06.2024 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Луцьким РВ УМВС у Волинській області 18 березня 1997 року, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ), введено процедуру реструктуризації боргів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 , введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, керуючим реструктуризацією боргів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 призначено арбітражного керуючого Самчука Антона Миколайовича, заборонено боржнику вчиняти заходи, спрямовані на відчуження майна, розгляд справи в попередньому засіданні призначено на 12.08.2024.

12.06.2024 за №73404 оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

15.07.2024 через відділ документального забезпечення та контролю суду від Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" надійшла заява за вх.№01-74/1049/24 про визнання кредиторських вимог до боржника в сумі 58 979 254,64 грн. заборгованості та 6056,00 грн. судових витрат.

Ухвалою суду від 16.07.2024 заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" про грошові вимоги до боржника прийнято до розгляду, розгляд заяви призначено в попередньому судовому на 12.08.2024.

Керуючий реструктуризацією Самчук А.М. через відділ документального забезпечення та контролю суду подав:

1) повідомлення за результатом розгляду грошових вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" до боржника за вх.№01-75/5115/24 від 26.07.2024;

2) звіт про перевірку декларацій про майновий стан ОСОБА_1 за вх. №01-75/5252/24 від 31.07.2024;

3) звіт про проведену роботу за вх. №01-75/5377/24 від 06.08.2024;

4) заяву за вх. №01-75/5482/24 від 12.08.2024 про долучення актів інвентаризації майнового стану боржника.

12.08.2024 через відділ документального забезпечення та контролю суду від ОСОБА_1 надійшла заява від 09.08.2024 за вх.№01-75/5467/24 від 12.08.2024 про долучення до матеріалів справи уточнених декларацій про майновий стан боржника за 2021-2024 роки.

Ухвалою суду від 12.08.2024 розгляд заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" про грошові вимоги до боржника та розгляд справи в попередньому судовому засіданні відкладено на 29.08.2024.

Ухвалою суду від 29.08.2024 заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" про визнання грошових вимог до боржника фізичної особи ОСОБА_1 задоволено частково. Засідання суду, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі призначено на 18 вересня 2024 року на 09:40 год.

Згідно рішення Ради Суддів України від 21.06.2024 №16 "Щодо скликання ХХ чергового з`їзду суддів України" та рішення зборів суддів Господарського суду Волинської області оформлене протоколом від 30.08.2024 №4, суддю Господарського суду Волинської області Дем`як Валентину Миколаївну обрано делегатом на ХХ черговий з`їзд суддів України, що відбудеться 18.09.2024. Враховуючи вищезазначені обставини, судове засідання у справі, призначене на 18.09.2024 на 09 год. 40 хв. не відбулось.

Ухвалою суду від 04.09.2024 повідомлено учасників справи про те, що судове засідання відбудеться 23.09.2024.

Ухвалою суду від 23.09.2024 відкладено розгляд справи на 28.10.2024.

Керуючий реструктуризацією Самчук А.М. через відділ документального забезпечення та контролю суду подав:

- клопотання за вх. №01-74/1477/24 від 25.10.2024 про затвердження звіту арбітражного керуючого Самчука Антона Миколайовича про нарахування і виплату грошової винагороди у справі №903/521/24 та стягнення частини грошової винагороди;

- клопотання за вх. №01-74/1478/24 від 28.10.2024 про припинення процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 , повноважень керуючого реструктуризацією Самчука А.М., визнання фізичної особи ОСОБА_1 банкрутом, введення процедури погашення боргів та призначення керуючим реалізацією майна фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Самчука А.М.

Ухвалою суду від 28.10.2024 відкладено розгляд справи на 06.112024.

Присутній в судовому засіданні керуючий реструктуризацією просить суд за наслідками розгляду справи в підсумковому засіданні прийняти рішення про визнання боржника банкрутом, введення процедури погашення боргів, призначення арбітражного керуючого Самчука А.М. керуючим реалізацією майна фізичної особи ОСОБА_1 . Клопотання про затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди у справі підтримав, просив суд його задоволити.

Присутній в судовому засіданні представник кредитора - Акціонерного банку "УКРГАЗБАНК" стосовно клопотань арбітражного керуючого заперечив, просив суд закрити провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , оскільки запропонований план реструктуризації боргів боржника не відповідає вимогам КУзПБ та розроблений не у відповідності до пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень КУзПБ.

Розглянувши матеріали справи, клопотання керуючого реструктуризацією боргів боржника, судом враховано наступні обставини.

Відповідно до ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно з ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, боржником є юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу України з процедур банкрутства, до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника. Процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність разом з визнанням боржника банкрутом.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що погашення боргів боржника це - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою задоволення вимог кредиторів за рахунок реалізації майна банкрута, визнаного банкрутом у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 114 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий у справі про неплатоспроможність фізичної особи користується всіма правами арбітражного керуючого відповідно до законодавства, у тому числі має право: запитувати та отримувати документи або їх копії від юридичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та від фізичних осіб за їхньою згодою щодо майна боржника - фізичної особи, у тому числі які містять конфіденційну інформацію та/або банківську таємницю; отримувати інформацію з державних реєстрів, у тому числі з бюро кредитних історій, у порядку, передбаченому законодавством; здійснювати огляд майна боржника; отримувати інформацію про рух коштів на рахунках боржника відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність".

Арбітражний керуючий у справі про неплатоспроможність фізичної особи зобов`язаний: організувати виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації), визначити його вартість; брати участь у розробленні плану реструктуризації боргів боржника, забезпечити його розгляд зборами кредиторів та подання на затвердження до господарського суду; відкрити спеціальний рахунок для розрахунків з кредиторами; погашати вимоги кредиторів згідно з черговістю у процедурі погашення боргів боржника, а якщо планом реструктуризації передбачено продаж майна боржника - відповідно до плану реструктуризації за рахунок коштів, отриманих від продажу такого майна; якщо планом реструктуризації передбачено продаж майна боржника, звітувати перед господарським судом та зборами кредиторів про результати продажу майна боржника протягом трьох робочих днів з дати такого продажу; виконувати функції з управління та розпорядження майном боржника; здійснювати інші повноваження відповідно до законодавства.

Частиною 2 статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що основними завданнями зборів кредиторів у процедурі реструктуризації боргів боржника є: 1) розгляд звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації про майновий стан боржника; 2) розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника; 3) прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Як встановлено частиною 11 статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства, якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Відповідно до частини 1 статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у разі, якщо протягом 120-ти днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника.

Суд встановив, що матеріали справи не містять погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника.

Керуючим реструктуризацією боргів боржника, арбітражним керуючим Самчуком А.М. ініційовано проведення засідання зборів кредиторів боржника - перші збори кредиторів було запропоновано провести 12 вересня 2024 року об 10 год. 00 хв. за адресою проживання боржника: АДРЕСА_1 , також було повдіомлено про можливість заочного голосування (лист за вих. № 02-24/1064 від 03.09.2024 року). До повідомлення було додано:

1.Звіт про проведену роботу з додатками.

2. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого в розмірі 41 887,20 грн. за період здійснення ним повноважень керуючого реструктуризацією (за період з 10 червня 2024 року по 03 вересня 2024 року).

3. Розроблений боржником план реструктуризації боргів.

4. Заочна форма голосування.

У відповідь електронною поштою 11 вересня 2024 року було отримано результати заочного голосування у відповідності до котрого кредитор - АБ "УКРГАЗБАНК":

- проголосував «ПРОТИ» схвалення звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларацій про майновий стан Боржника, з огляду на те, що арбітражним керуючим не здійснено перевірку наявності/відсутності зареєстрованого рухомого майна за Боржником, а саме відсутні відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС (інформація щодо транспортних засобів), та не в повному обсязі встановлено інформацію щодо наявність/відсутність зареєстрованого нерухомого майна, а саме зважаючи на прийняття 01.07.2004 року Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», документи про право власності на нерухоме майно, що могли бути видані до 2004 року і записи про право власності можуть зберігатись виключно в Бюро технічної інвентаризації. Враховуючи вищезазначене, необхідно направити запит до відповідного БТІ з метою виявлення нерухомого майна боржника, що набуте у власність до 2004 року та Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС (інформація щодо транспортних засобів боржника);

- проголосували «ПРОТИ» схвалення запропонованого проекту плану реструктуризації боргів Боржника в поданій редакції, оскільки він не містить повної інформації щодо майнового стану боржника та не відповідає вимогам КУзПБ, оскільки розроблений не у відповідності до пункту 5 Прикінцевих та Перехідних. Наданий план реструктуризації заборгованості не відповідає вимогам КУзПБ, оскільки розроблений не у відповідності до пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень КУзПБ.

- проголосували «ПРОТИ» розгляду та затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, з огляду на передчасність, оскільки арбітражним керуючим не в повному обсязі виконано роботу за вказаний період, а саме не здійснено повну перевірку декларації боржника та не проведено інвентаризацію майна боржника, відповідно до зауважень кредитора АБ УКРГАЗБАНК» зазначених вище.

За результатом отримання даного заочного голосування арбітражним керуючим скеровано запит (за вих. №02-24/1090 від 17.09.2024) боржниці - Дралі О.П., у відповідності до котрого просив надати наступну інформацію:

1. Чи перебуває у фактичних шлюбних стосунках (офіційному шлюбі) з ОСОБА_2 ? У разі якщо не перебуває, то який період часу?

2. Які відносини з ОСОБА_2 ?

3. Хто проживає у будинку у АДРЕСА_1 ?

4. Де проживає ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їхні спільні діти? Чи приймаєте участь у спільному утриманні та вихованні дітей?

5. Чи було укладено між боржницею та ОСОБА_2 договір про поділ майна подружжя?

6. Яка її позиція щодо зазначеного по тексту даного інформаційного запиту (позиції АБ "Укргазбанк")?

23 вересня 2024 року від ОСОБА_1 отримано відповідь відповідно до котрої повідомила, що:

- з ОСОБА_2 не перебуває у фактичних шлюбних стосунках з 2012 року, в 2013 році подала до суду та рішенням від 21 жовтня 2013 року позов про розірвання шлюбу задоволено, подавала на стягнення аліментів;

- у ОСОБА_2 нова сім`я, дружина (не відомо чи офіційно розписані) та син 4-5 років;

- з будинку по АДРЕСА_1 виїхала ще за 10 місяців до подання позову до суду;

- будь-яких відносин з ОСОБА_2 не підтримує.

- зі слів середнього сина у будинку проживає ОСОБА_2 , його дружина, та син 4-5 років.

- з квітня 2022 по цей час проживає як вимушена переселенка в Швейцарії. Після розлучення з ОСОБА_2 проживала з дітьми в батьків в АДРЕСА_3 ; ОСОБА_3 не є спільною донькою з ОСОБА_2 ; ОСОБА_4 студент, навчається заочно в Польщі, проживає в орендованому помешканні; ОСОБА_4 студент, вчиться у Словаччині. Всі діти повнолітні та не перебувають у шлюбі, та утриманні їх батьків.

- договір про поділ майна подружжя між боржницею та ОСОБА_2 не укладався. Категорично заявила, що на спільно-набуте майно в тому числі на будинок, у АДРЕСА_1 не претендує, готова з цього приводу підписати будь-яку заяву, та повідомити будь-кого з зацікавлених осіб. Зараз поділити таке майно не можливо, тому що накладено на будинок арешти, воно перебуває в іпотеці, звертатися до суду з таким позовом не має наміру та не матиму в майбутньому. Окрім того, вказує, що вже пройшли строки давності щодо подібного роду вимог. Дане також в разі необхідності може засвідчити окремо, у спосіб, який буде найбільш прийнятним для всіх.

- вважає що відсутні підстави для закриття провадження у справі, та надання нового плану реструктуризації, який має відповідати вимогам пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень КУзПБ.

Другі збори кредиторів було запропоновано провести 23 жовтня 2024 року об 10 год. 00 хв. за адресою проживання боржника: АДРЕСА_1 , також було повідомлено про можливість заочного голосування (лист за вих. №02-24/1093 від 23.09.2024).

До повідомлення було додано:

1. Відповідь на запит ГСЦ РСЦ МВС у Волинській області від 18 червня 2024 року.

2. Відповідь на запит від КП "Волиньпроект" від 13 серпня 2024 року.

3. Запит про надання інформації за вих.№ 02-24/1090 від 17.09.2024 року ОСОБА_1 та докази надсилання.

4. Відповідь на запит від 20.09.2024 року ОСОБА_1 .

5. План реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 від 20 вересня 2024 року

6. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого.

7. Розроблений боржником план реструктуризації боргів.

18 жовтня 2024 року було отримано результати заочного голосування у відповідності до котрого кредитор - АБ "УКРГАЗБАНК":

- проголосував «ЗА» прийняття звіту керуючого реструктуризацією боргів боржника про результати перевірки декларації про майновий стан боржника, звіту про проведену роботу до відома.

- проголосував «ПРОТИ» схвалення запропонованого плану реструктуризації боргів боржника, оскільки він не відповідає вимогам КУзПБ, оскільки розроблений не у відповідності до пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень КУзПБ.

- проголосував «ПРОТИ» переходу до процедури погашення боргів боржника та визнання його банкрутом.

- проголосував «ЗА» звернення до суду з клопотанням про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

- проголосував «ЗА» затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, виключно на суму, що покривається за рахунок здійсненого авансування заявником, передбаченого Кодексом, винагороди арбітражному керуючому на депозитний рахунок суду (трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень).

Суд встановив, що за результатами проведення зборів кредиторів шляхом заочного голосування 12 вересня 2024 року та 23 жовтня 2024 року, кредитором боржниці ОСОБА_1 - АБ "Укргазбанк" не було погоджено запропоновані плани реструктуризації боргів боржника.

За наслідками дослідження в судовому засіданні долучених керуючим реструктуризацією боргів боржника до матеріалів справи документів, суд встановив, що керуючим реструктуризацією боргів боржника Самчуком А.М. в процесі процедури реструктуризації боргів боржника встановлено, що з метою вжиття заходів щодо збереження майна боржника, виявлення обсягу активів, які належать боржнику на праві власності, користування, повного господарського відання, визначення стану його фінансово-господарського становища, до державних установ та організацій було направлено запити про витребування інформації, зокрема, до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (від 13.06.2024 №02-24/978), Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (13.06.2024 №02-24/979), Державного космічного агентства України (13.06.2024 №02-24/980), Головного інформаційно-обчислювального центру ПАТ «Укрзалізниця» (13.06.2024 №02-24/981), Голові Державної служби морського та річкового транспорту України (13.06.2024 №02-24/982), Голові Державної авіаційної служби України (13.06.2024 №02-24/983), Державній службі геології та надр України (13.06.2024 №02-24/984), Західному міжрегіональному управлінню Державної служби з питань праці (13.06.2024 №02-24/985), Українському національному офісу інтелектуальної власності та інновацій (13.06.2024 №02-24/986), Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області (13.06.2024 №02-24/987), Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області (13.06.2024 №02-24/988), Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (13.06.2024 №02-24/989), Державної інспекції архітектури та містобудування України (13.06.2024 №02-24/990), Волинської митниці Держмитслужби (13.06.2024 №02-24/991), Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (13.06.2024 №02-24/993), Комунального підприємства "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" (13.06.2024 №02-24/994), Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції з повідомленням про необхідність зупинення усіх виконавчих проваджень відкритих відносно ОСОБА_1 , на підставі п.4 ч.1. ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" (13.06.2024 №02-24/995), боржнику - ОСОБА_1 з проханням повідомити зручний час та дату з метою проведення спільно інвентаризації належного боржнику майна завчасно. Окрім того, було попереджено про відповідальність за вчинення дій спрямованих на відчуження наявного нерухомого чи рухомого майна, приховування такого майна, виїзду за кордон та чинити перешкоди щодо здійснення інвентаризації майна боржника (13.06.2024 №02-24/992).

Після розгляду запитів арбітражним керуючим про надання інформації про усі види майнових активів (майно та майнові права) боржника, які належать йому на праві власності або повного господарського відання, отримано наступні відповіді, а саме:

- Мінекономіки своїм листом від 18.06.2024 року за вих. № 2302-08/44061-07 повідомило про те, що не є розпорядником запитуваної інформації.

- Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку листом від 17.06.2024 року за № 10/04/12377 повідомило, що боржник та члени його сім`ї серед власників пакетів голосуючих акцій (5 відсотків і більше) акціонерних товариств, відсутній.

- АТ "Українська залізниця" своїм листом від 19.06.2024 року за вих. № 50/995 повідомила про відсутність інформації про те, щоб боржник та члени його сім`ї були власниками вагонів, вантажних вагонів, локомотивів, під`їзних колій.

- Державна служба морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України своїм листом від 27.06.2024 року за №9060/06-4/15-24 повідомило про відсутність відомостей щодо зареєстрованих суден, власником або судновласником яких є фізичні особи, зазначені у запиті.

- Державна авіаційна служба України своїм листом від 17.06.2024 року за вих. № 12/12,5-2082-24 повідомило про відсутність реєстрації повітряних суден за боржником та членами його сім`ї.

- Державна служба геологій та надр України своїм листом від 25.06.2024 року за № 4043/04-2/2-24 повідомила про відсутність інформації про реєстрацію нерухомого майна на праві власності за боржником та членами його родини.

- Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці своїм листом від 25.06.2024 року за вих. № 3Х/1/9972-24 повідомило про відсутність на праві власності у боржника об`єктів підвищеної небезпеки, великотонажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації та вулично-дорожньої мережі, загального користування, а також об`єкти котлонагляду та підіймальних споруд.

- УКРНОІВІ своїм листом від 26.06.2023 №5039/3103-04-24 повідомило про те, що відомостей про об`єкти інтелектуальної власності, що зареєстровані за боржником та членами її сім`ї, які зазначені у запиті, не виявлено.

- Головне управління Держпродспоживслужби у Волинській області своїм листом за № 08-15/3969 від 28.06.2024 повідомило про те, що в електронній базі даних системи "AGROTECH" за боржником та членами його родини трактори, самохідні шасі, самохідні сільськогосподарські, дорожньо-будівельні і меліоративні, причіпні та начіпні машини, в головному управлінні Держпродспоживслужби у Волинській області не зареєстровані.

- Державна інспекція архітектури та містобудування України своїм листом за № 3472/04/18-24 від 28.06.2024 своїм листом повідомило, що шляхом перевірки відомостей, які містяться в Реєстрі будівельної діяльності, за параметрами пошуку: замовник будівництва - боржник та члени її родини відомості відсутні.

- Державна митна служба України своїм листом за вих.№ 7.3-2/27/14/6783 від 19.06.2024 року, повідомило, що в зоні діяльності Волинської митниці станом на 17.06.2024 відсутні товари, які не пройшли митного оформлення і перебувають під митним контролем, одержувачем чи власником яких є боржник та члени його родини.

- Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру своїм листом від 18.06.2024 року за № 33-28-0.212-1243/20-24 повідомило, що запит скеровано до територіальних органів для надання відповідей.

- Західне Міжрегіональне управління міністерства юстиції, своїм листом від 09.07.2024 року за вих. №1684/4-24/1407 повідомило про те що на виконання перебувають виконавчі провадження:НОМЕР_5 з примусового виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області № 2-7852/11 від 19.11.2014 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" заборгованості за кредитним договором № 14/08-І/02 від 11 лютого 2008 року в сумі 302 928,75 доларів США основного боргу та 394 793,13 грн пені; №72118436 з примусового виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області № 2-2015/11 від 05.01.2022 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Форінт" 2 084 270,16 грн заборгованості за кредитним договором № 014/08-11/2122 від 21.07.2008 та додатковими угодами до нього.

- РСЦ ГСЦ МВС у Волинській області своїм листом за вих.№ 31/3/3081-08-2024 від 18.06.2024 року повідомило, що станом на 18.06.24 зареєстровано транспортний засіб за громадянкою ОСОБА_3

- Головні управління Держгеокадастру у Волинській, Полтавській, Харківській, Вінницькій, Донецькій, Хмельницькій, Рівненській, Дніпропетровській, Житомирській, Черкаській, Київській, Івано-Франківській, Одеській, Закарпатській, Сумській, Херсонській, Тернопільській, Чернігівській, Чернівецькій, Миколаївській, Кіровоградській, м. Києві, Херсонській, Чернівецькій, своїми відповідями повідомили про відсутність реєстрації права власності на земельні ділянки за боржником та членами його родини.

- На запит суду було отримано лист за вих. № 8995/6/03-20-12-02-06 від 14.06.2024 року від ГУ ДПС у Волинській області "Відповідь на запит від 14.06.2024 номер запиту 0320-2024-0000992" щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 1 кварталу 2021 року по 1 квартал 2024 року.

Арбітражним керуючим отримано витяги з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів з реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , а також відомості про відсутність інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Арбітражним керуючим на виконання вимог ухвали суду від 10.06.2024 проведено інвентаризацію боржника, за результатами якої складено наступні описи: акт №:1 інвентаризації наявності грошових документів, бланків документів суворої звітності від 09.07.2024, акт №2 інвентаризації наявності фінансових інвестицій від 09.07.2024, акт №3 інвентаризації розрахунків з дебіторами від 09.07.2024, акт №4 інвентаризації дебіторської або кредиторської заборгованості, строк позовної давності якої минув і яка планується до списання від 09.07.2024, акт №5 про результати інвентаризації грошових коштів від 09.07.2024, акт №6 інвентаризації розрахунків щодо відшкодування матеріальних збитків від 09.07.2024, інвентаризаційний опис необоротних активів у відповідності до котрих встановлено, про наявність у власності боржника: житлового будинку набутого в шлюбі (спільна - сумісна власність подружжя), що розташований у АДРЕСА_1 . Власник ОСОБА_2 .

Керуючим реструктуризацією боргів боржника за результатами перевірки декларацій про майновий стан боржника не встановлено фактів приховування боржником доходів або ж майна за рахунок якого можливо погасити кредиторські вимоги в справі про неплатоспроможність та/або невідповідностей у відомостях зазначених в декларації про майновий стан.

Суд встановив, що фінансовий стан боржника характеризується ознаками неплатоспроможності, майнових активів боржника недостатньо для задоволення вимог кредиторів, відтак погашення визнаних судом вимог кредиторів можливе не інакше як через введення процедури погашення боргів боржника.

Подальше перебування боржника у процедурі реструктуризації боргів боржника може призвести до збільшення заборгованостей перед кредиторами.

Викладене свідчить, що прийняття рішення про доцільність визнання боржника банкрутом, незважаючи на відсутність клопотання (рішення) зборів кредиторів, є прерогативою господарського суду, відповідно до норм Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 11 ст. 126 КУзПБ, якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Суд враховуючи, що протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали (10.06.2024) в даній справі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, приймаючи до уваги висновки керуючого реструктуризацією боргів боржника, викладені у звіті про свою діяльність, та те, що у боржника недостатньо майнових активів для задоволення вимог кредиторів, суд дійшов висновку про наявність підстав для введення (застосування) відносно боржника процедури погашення боргів та визнання фізичної особи ОСОБА_1 банкрутом.

Відповідно до ст. 130 КУзПБ, суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у разі, якщо протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника.

Суд встановив, що провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_7 було відкрито ухвалою від 10.06.2024, а 120 денний строк щодо прийняття зборами кредиторів рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника збіг 08 жовтня 2024 року.

Підставою для прийняття за ініціативою суду рішення стосовно введення відносно боржника процедури погашення боргів та визнання боржника банкрутом, виступає також закінчення (збіг) визначених законодавством граничних строків прийняття зборами кредиторів рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника.

Згідно ст. 130 КУзПБ, повідомлення про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника офіційно оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України протягом трьох днів з дня прийняття відповідної постанови суду.

Не пізніше 30 днів з дня введення процедури погашення боргів боржника керуючий реалізацією майна спільно з боржником проводить інвентаризацію майна боржника та визначає його вартість.

Відповідно до ст. 131 КУзПБ, майно боржника, що підлягає реалізації у процедурі погашення боргів боржника, складає ліквідаційну масу. До складу ліквідаційної маси включається все майно боржника, що перебуває у його власності, а також те, що буде отримано боржником у власність після визнання його банкрутом і до завершення процедури погашення боргів боржника, крім майна, визначеного частинами шостою і сьомою цієї статті та статтею 132 цього Кодексу. До складу ліквідаційної маси може бути включено майно, що є часткою боржника у спільній власності. У такому разі відбувається виділення частки боржника із спільного майна за правилами, передбаченими цивільним законодавством.

З моменту визнання боржника банкрутом розпорядження усіма правами щодо майна, включеного до складу ліквідаційної маси, здійснює керуючий реалізацією від імені боржника.

З моменту визнання боржника банкрутом і до винесення судового рішення про закриття процедури банкрутства реєстрація переходу права власності від/до боржника та обтяжень майна боржника, включаючи нерухоме майно і цінні папери, що існують в бездокументарній формі, відбувається виключно на підставі заяви керуючого реалізацією.

До складу ліквідаційної маси не включається житло, яке є єдиним місцем проживання сім`ї боржника (квартира загальною площею не більше 60 квадратних метрів або житловою площею не більше 13,65 квадратного метра на кожного члена сім`ї боржника чи житловий будинок загальною площею не більше 120 квадратних метрів) та не є предметом забезпечення, а також інше майно боржника, на яке згідно із законодавством не може бути звернено стягнення.

До складу ліквідаційної маси не включаються кошти, що перебувають на рахунках боржника у пенсійних фондах та фондах соціального страхування.

Продаж майна банкрута здійснюється відповідно до умов та в порядку, визначених цим Кодексом для юридичних осіб.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 130 КУзПБ, постановою про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника господарський суд також призначає керуючого реалізацією майна в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з частиною 3 статті 28 Кодексу України з процедур банкрутства розпорядником майна, керуючим реструктуризацією, керуючим санацією, ліквідатором, керуючим реалізацією не можуть бути призначені арбітражні керуючі: 1) які є заінтересованими особами у цій справі; 2) які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня відсторонення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років; 3) яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов`язків, визначених цим Кодексом; 4) які мають конфлікт інтересів; 5) які здійснювали раніше повноваження приватного виконавця щодо примусового виконання судових рішень або рішень інших органів (посадових осіб), у яких боржник був стороною виконавчого провадження; 6) які є близькими особами боржника - фізичної особи.

До призначення арбітражним керуючим особа повинна подати до господарського суду заяву, в якій зазначається, що вона не належить до осіб, зазначених у цій частині.

Відповідно до пункту 3 частини 8 статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства, до компетенції зборів кредиторів належить прийняття рішення про звернення у випадках, передбачених цим Кодексом, до господарського суду з клопотанням про призначення керуючого реструктуризацією або керуючого реалізацією.

Арбітражним керуючим Самчуком А.М. було подано до суду клопотання про призначення його керуючим реалізацією майна боржника ОСОБА_1 .

Враховуючи, що зазначена кандидатура відповідає вимогам ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства, суд вважає за можливе призначити арбітражного керуючого Самчука А.М. (Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1863 від 07.02.2018р., м. Луцьк, вул. Стрілецька, 21А, ідентифікаційний номер ) керуючим реалізацією боргів ОСОБА_1

Відповідно до ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства для задоволення вимог кредиторів кошти від продажу майна боржника вносяться на окремий банківський рахунок, відкритий керуючим реалізацією. Витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів. Вимоги кредиторів за зобов`язаннями боржника, забезпеченими заставою майна фізичної особи, задовольняються за рахунок такого майна. Кошти, отримані від продажу майна банкрута, що є предметом забезпечення, після покриття витрат, пов`язаних з утриманням, збереженням та продажем цього майна, та сплати додаткової винагороди арбітражного керуючого відповідно до положень статті 30 цього Кодексу використовуються виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які таке майно забезпечує.

Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами;

3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Вимоги кожної наступної черги задовольняються за рахунок коштів від продажу майна боржника після повного задоволення вимог попередньої черги, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі недостатності коштів, одержаних від продажу майна банкрута, для повного задоволення всіх вимог однієї черги вимоги задовольняються пропорційно до суми вимог, що належить кожному кредиторові однієї черги.

Не задоволені за рахунок реалізації предмета застави вимоги кредиторів за зобов`язаннями боржника, забезпеченими заставою майна, задовольняються у другу чергу.

Вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, вважаються погашеними, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, щодо сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, а також інші вимоги особистого характеру, які не були задоволені або погашені частково у процедурі задоволення вимог кредиторів, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Щодо усного клопотання кредитора - ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" та прийнятого рішення про звернення до господарського суду із клопотанням про закриття провадження у справі суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 123 КУзПБ, суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо:

1) боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї;

2) майно членів сім`ї боржника було придбано за кошти боржника та/або зареєстровано на іншого члена сім`ї з метою ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами;

3) судовим рішенням, що набрало законної сили та не було скасоване, боржник був притягнутий до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю.

Згідно ч. 1 ст. 90 КУзПБ, господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо:

1) невнесення боржника - юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

2) припинення у встановленому законодавством порядку юридичної особи, яка є боржником, про що є відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

3) смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім боржника - фізичної особи;

4) перебування у провадженні господарського суду справи про банкрутство (неплатоспроможність) того самого боржника;

5) відновлення платоспроможності боржника або погашення всіх вимог кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів;

6) затвердження звіту керуючого санацією в порядку, передбаченому цим Кодексом;

7) затвердження звіту ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом;

8) якщо до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за його заявою не висунуто вимог;

9) якщо справа згідно із законом не підлягає розгляду в господарських судах України;

10) якщо господарським судом не встановлені ознаки неплатоспроможності боржника;

11) укладення мирової угоди між боржником та кредиторами відповідно до статті 192 Господарського процесуального кодексу України;

12) прийняття рішення про приватизацію боржника, яким є державне підприємство або господарське товариство, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі;

13) в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За приписами ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною 2 статті 124 КУзПБ встановлено, що основним завданням зборів кредиторів у процедурі реструктуризації боргів боржника є: розгляд звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації про майновий стан боржника; розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника; прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Метою і завданням процедури реструктуризації боргів є забезпечення розгляду кредиторами розробленого боржником проекту плану реструктуризації боргів для відновлення його платоспроможності. Розроблення боржником такого документа є закономірними очікуваннями кредиторів як в частині розгляду, так і в частині фактичного погашення вимог у межах процедури.

При цьому суд засвідчує, що підставою для звернення боржником до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність виступала неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених КУзПБ.

Відтак, з огляду на вищенаведені положення законодавства, господарський суд вважає, що визначені Кодексом України з процедур банкрутства підстави для закриття провадження в даній справі відсутні.

Відповідно до ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Згідно ст. 170 ГПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, що подається на стадії виконання судового рішення, у тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження) з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Обґрунтованого клопотання про прийняте рішення кредитором з посиланням на правові підстави закриття провадження у справі, суду не надано.

Отже, судом досліджено та встановлено відсутність обставин з якими закон пов`язує наявність правових підстав для закриття провадження у справі.

За змістом статті 116 КУзПБ лише боржник (фізична особа або фізична особа- підприємець) наділений правом ініціювати справу про його неплатоспроможність.

Таким чином КУзПБ запроваджено "добровільне банкрутство" боржника фізичної особи, що не є обов`язком, а правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації його боргів, прощення (списання) вимог кредиторів та/або звільнення від боргів і відновлення його платоспроможності.

За змістом приписів Книги четвертої КУзПБ законодавцем презюмується, що фізична особа - боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, прагне досягнути компромісу з кредиторами щодо зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а у разі недосягнення згоди стосовно плану реструктуризації боргів, такий боржник припускає визнання його банкрутом і задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів від продажу його майна.

Частиною другою статті 6 КУзПБ визначено, що до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури, як реструктуризація боргів боржника та погашення боргів боржника.

Згідно з частиною п`ятою статті 119 КУзПБ в ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд серед іншого зазначає про введення процедури реструктуризації боргів боржника.

Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (стаття 1 КУзПБ).

Отже, ця судова процедура є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.

Саме на цьому акцентував Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі №910/6639/20, вказавши, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові від 26.05.2022 №903/806/20 звертає увагу на те, що конструкція цієї норми побудована як безумовний захід відповідальності боржника за дії на шкоду кредиторам, тому не передбачає альтернативного вирішення та необхідності з`ясування мотивів боржника - фізичної особи, за встановлення відповідних фактів господарським судом.

До того ж, розширене коло ініціаторів застосування частини сьомої статті 123 КУзПБ та відсутність процесуальних обмежень щодо її реалізації на всіх стадіях справи про неплатоспроможність фізичної особи забезпечують невідворотність такого наслідку очевидно недобросовісних дій боржника.

Враховуючи призначення цієї норми та можливість застосування її судом з власної ініціативи, Верховний Суд наголошує на тому, що господарський суд не може залишити поза увагою обставини, які вказують на наявність підстав для закриття провадження у справі за частиною сьомою статті 123 КУзПБ, тому з власної ініціативи, зокрема, вирішуючи питання про перехід до судової процедури погашення боргів, зобов`язаний перевірити такі обставини справи та надати їм юридичну оцінку, про що зазначити у відповідному судовому рішенні.

З огляду на конкретні обставини справи ні керуючий реструктуризацією боргів боржника, ні кредитор боржника не повідомлено, а судом самостійно не встановлено обставин, які передбачені ст. 123 КУзПБ та слугували б підставою для закриття провадження у справі.

У судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ передбачає право зборів кредиторів (кредитора у частині другій статті 128) звернутися до суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність якщо:

- збори кредиторів прийняли рішення про відмову у схваленні плану реструктуризації боргів боржника (пункт 2 частини восьмої статті 123 КУзПБ);

- господарський суд відмовив у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника (частина десята статті 126 КУзПБ);

- боржником порушено план реструктуризації боргів (частина друга статті 128 КУзПБ).

Системний аналіз цих норм приводить до висновку, що за наведених вище підстав (окрім частини сьомої статті 123 КУзПБ) господарський суд може вирішити питання щодо доцільності подальшого руху справи лише за клопотанням зборів кредиторів (кредитора), яким на певній стадії судової процедури реструктуризації боргів боржника надано виключне право ініціювати за власним вибором перехід до наступної судової процедури неплатоспроможності фізичної особи або закриття провадження у справі.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові від 26.05.2022 №903/806/20 зазначив, що саме по собі клопотання зборів кредиторів про закриття провадження/перехід до наступної судової процедури, за відсутності передбачених спеціальним законом підстав та обставин, не може бути достатньою та безумовною підставою для задоволення господарським судом такого клопотання.

Відповідно до частини одинадцятої статті 126 КУзПБ, якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

За змістом цієї норми:

- визначений строк з якого вона може бути застосована судом - після спливу трьох місяців у процедурі реструктуризації боргів боржника;

- обов`язковою умовою її реалізації є неподання до господарського суду протягом визначеного строку погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника;

- коло ініціаторів її застосування не конкретизовано;

- господарський суд набуває право на альтернативне вирішення подальшого руху справи: ухвалити рішення про перехід до наступної судової процедури чи про закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

Порівняльний аналіз положень частини одинадцятої статті 126 КУзПБ з частиною сьомою статті 123 КУзПБ свідчить, що хоча ці норми частково кореспондуються між собою, проте не є тотожними за ступенем імперативності, колом ініціаторів та передумовами їх застосування.

Такі відмінності дають підстави для висновку, що неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів може бути самостійною підставою для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи відповідно до частини одинадцятої статті 126 КУзПБ.

Водночас, слід враховувати, що сам по собі факт недосягнення мети судової процедури реструктуризації боргів не є обов`язковою підставою для припинення реабілітації боржника у справі про відновлення платоспроможності фізичної особи, адже за змістом частини одинадцятої статті 126 КУзПБ у такому випадку закриття провадження у справі про неплатоспроможність є лише одним з варіантів вирішення господарським судом питання щодо подальшого руху такої справи, поряд з визнанням боржника банкрутом та переходом до процедури погашення його боргів.

Окрім виконання плану реструктуризації боргів боржника, у інших випадках за Книгою четвертою КУзПБ закриття провадження у справі під час судової процедури реструктуризації боргів не може вважатися очікуваним процесуальним рішенням для боржника з огляду на "добровільність банкрутства" фізичної особи та основну мету цього провадження - соціальну реабілітацію добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.

Водночас очевидним є те, що неподання до господарського суду протягом трьох місяців з введення процедури реструктуризації боргів погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника може бути зумовлене як недобросовісною поведінкою боржника, так і неналежною реалізацією кредиторами власних правомочностей.

За таких обставин однією з процесуальних гарантій захисту інтересів сторін та ухвалення справедливого рішення за частиною одинадцятою статті 126 КУзПБ є закріплена у цій нормі дискреція господарського суду - можливість обрати з двох варіантів рішення (про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність) такий, що є найбільш оптимальним у правових і фактичних умовах вирішення конкретної справи, з урахуванням принципів добросовісної поведінки боржника, неналежної реалізації кредиторами власних правомочностей та судового контролю у відносинах неплатоспроможності, а також відповідно до основної мети провадження у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

Щодо застосування частини одинадцятої статті 126 КУзПБ Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 сформував висновок, за яким у випадку неподання до господарського суду протягом трьох місяців погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника, суд, через призму судового контролю, повинен за своїм внутрішнім переконанням оцінити за наявними у матеріалах справи доказами причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів, які можуть полягати за одних обставин у діях/бездіяльності кредиторів, за інших обставин - у діях/бездіяльності боржника, при цьому враховуючи добросовісність поведінки учасників провадження у справі про неплатоспроможність.

У розвиток цієї правової позиції Верховний Суд наголошує, що добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав якими КУзПБ зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 КУзПБ. Тому, обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника.

Такими обставинами можуть бути, серед іншого ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії з судом, економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки.

Також Верховний Суд у зазначеній постанові зауважив, що приписи частини 11 статті 126 та частини 1 статті 130 КУзПБ у їх системному зв`язку є послідовністю процесуальних засобів, де дискреція господарського суду у вирішенні питання про перехід до наступної судової процедури чи закриття провадження у справі є основним процесуальним інструментом, що застосовується крізь призму судового контролю та відповідно до мети провадження про неплатоспроможність фізичної особи, а частина 1 статті 130 КУзПБ формалізує початок судової процедури погашення боргів боржника та є спеціальною процесуальною гарантією для добросовісного боржника у разі зволікання зборів кредиторів із прийняттям рішення щодо плану реструктуризації його боргів.

За змістом приписів статей 116, 119, 123, 125, 126, 128 КУзПБ щодо вимог до боржника та процесуальних наслідків їх невиконання, законодавець означив принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Боржник - ОСОБА_1 в своїх письмових пояснення зазначила що договір про поділ майна подружжя між нею та ОСОБА_2 не укладався, заявила, що на спільно-набуте майно в тому числі на будинок, у АДРЕСА_1 не претендує, готова з цього приводу підписати будь-яку заяву та повідомити будь-кого з зацікавлених осіб. Поділити таке майно не можливо, тому що накладено на будинок арешти, воно перебуває в іпотеці, звертатися до суду з таким позовом не має наміру. Окрім того, вказує, що також в разі необхідності може засвідчити окремо, у спосіб, який буде найбільш прийнятним для всіх.

Суд встановив, що кредитором не було доведено факти недобросовісності боржниці. При цьому, суд зазначає, що звіт про перевірку декларації про майновий стан боржника прийнято до відома, будь-яких заперечень кредитором не подано та не виявлено.

Щодо усних заперечень кредитора - АБ "УКРГАЗБАНК", що план реструктуризації боргів боржника не відповідає вимогам КУзПБ та розроблений не у відповідності до пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень КУзПБ суд зазначає наступне.

При розгляді заяв фізичних осіб про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також і на будь-якій іншій стадії провадження у такій справі, тобто і при здійсненні провадження у цих справах (розгляді та затвердження плану реструктуризації боргів боржника тощо) суду, що розглядає цю справу, в разі, коли боржник - фізична особа обґрунтовує свої вимоги неможливістю погашення заборгованості за кредитом в іноземній валюті, належить дослідити та оцінити, зокрема ті обставини, чи мають місце (підтверджені належним чином) імперативно визначені законом підстави для застосування до відповідних правовідносин та процедур у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи особливостей, передбачених положеннями пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства.

У цьому висновку суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 25.05.2021 у справі № 904/1454/20, що також уточнена у постанові від 10.08.2021 у справі № 918/127/20.

З матеріалів справи судом встановлено, що заборгованість боржника перед кредитором виникла за кредитом в іноземній валюті до дня введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства. Вказаний кредит забезпечений іпотекою.

У контексті наведеної умови існування у сім`ї боржника єдиного місяця проживання (квартири або житлового будинку) є підставою для застосування у справі про неплатоспроможність фізичної особи особливостей, передбачених у пункті 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, судам під час дослідження цієї умови належить виходити зі складу сім`ї боржника (фізичної особи) та, відповідно, враховувати за правилами цивільного, житлового та сімейного законодавства не тільки майно, що належить безпосередньо боржнику - фізичній особі, а й майно, що належить членам сім`ї боржника, та за своїми ознаками є (або може бути) місцем проживання (квартира або житловий будинок) сім должника.

При цьому також слід враховувати, що спеціальний закон щодо процедур банкрутства (Кодекс України з процедур банкрутства), що у спірних правовідносинах підлягає пріоритетному застосуванню перед іншими нормами, має відмінне від сімейного, житлового законодавства, визначення членів сім`ї.

У свою чергу, положення статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства мають відмінне визначення членів сім`ї боржника, ніж визначення, наведене у пункті 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно з частиною п`ятою статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства до членів сім`ї боржника належать особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їх діти , у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких з боржником не мають характеру сімейних), в тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

У пункті 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства законодавець визначає, що для цілей цього пункту членами сім`ї боржника вважаються батьки, чоловік або дружина, діти боржника, у тому числі усиновлені, які проживають спільно з боржником на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку, причому поручитель відповідає перед кредитором тільки за порушення зобов`язання боржником (стаття 553 Цивільного кодексу України) .

За поясненнями ОСОБА_1 у житловому будинку в АДРЕСА_1 , не проживає протягом останніх 12 років, будь-яких відносин з ОСОБА_2 не підтримує, з жовтня 2013 року розлучена, повідомила, що на спільно-набуте майно в тому числі на будинок, не претендує, готова з цього приводу підписати будь-яку заяву, та повідомити будь-кого з зацікавлених осіб.

При цьому, для дослідження та оцінки такого юридичного факту як єдине місце проживання сім`ї боржника (квартири або житлового будинку) слід виходити також з положень статей 316-319 Цивільного кодексу України (щодо права розпорядження особою лише майном, що перебуває у неї на праві власності), а тому має ураховуватися те майно, що перебуває у боржника та/або членів сім`ї боржника на праві власності, а якщо це частка відповідного майна, то ураховуватись також мають положення статті 47 Житлового кодексу України (щодо норми жилої площі на одну особу - 13,65 квадратних метрів) та частини третьої статті 50 цього Кодексу (щодо вимог, що ставляться до жилих приміщень - недопущення заселення квартири, збудованої для однієї сім`ї, двома і більше сім`ями або двома і більше одинокими особами тощо).

Отже, при дослідженні обставин єдиного місця проживання сім`ї боржника (квартири або житлового будинку), у розумінні пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ, не може братись до уваги майно, що перебуває у боржника та/або членів сім`ї боржника на підставі іншого речового права, відмінного від права власності (оренда, найм, інші підстави для користування майном як місцем проживання сім`ї боржника тощо).

У цих висновках Суд звертається до правової позиції, викладеної в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.09.2021 у справі № 908/2536/20 та від 26.05.2022 у справі № 923/984/21.

Відповідно до ст.ст. 69, 70 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Із долученої арбітражним керуючим до матеріалів справи інформаційної довідки з єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо ОСОБА_1 , вбачається, що власником нерухомого майна є ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 ймовірно є власником частки у майні (житловому будинку), яку ще слід виділити внаслідок поділу, а отже застосувати пункт 5 Прикінцевих та Перехідних положень КУзПБ не є можливим, оскільки його положення стосуються цілісного об`єкта нерухомого майна, а не .

Виділення часток в спільній сумісній власності в натурі майна, що є одним об`єктом і предметом іпотеки, призведе до порушення прав іпотекодержателя, оскільки поділ майна (іпотеки) призведе до припинення існування предмету іпотеки внаслідок його поділу та утворення двох самостійних об`єктів нерухомості.

Згідно підпункту 6 пункту 2 статті 114 КУзПБ арбітражний керуючий у справі про неплатоспроможність фізичної особи зобов`язаний, зокрема, сформувати ліквідаційну масу.

Відповідно до статті 131 КУзПБ, майно боржника, що підлягає реалізації у процедурі погашення боргів боржника, складає ліквідаційну масу.

До складу ліквідаційної маси може бути включено майно, що є часткою боржника у спільній власності. У такому разі відбувається виділення частки боржника із спільного майна за правилами, передбаченими цивільним законодавством.

Таким чином, у процедурі погашення боргів боржника здійснюється формування ліквідаційної маси та вирішуються пов`язані з цим питання, зокрема: визначається майно боржника, яке підлягає реалізації у процедурі погашення боргів боржника; виділення частки боржника із спільного майна у випадку включення до ліквідаційної маси майна, що є часткою боржника у спільній власності; випадки невключення майна до ліквідаційної маси; порядок задоволення вимог кредиторів, тощо (статті 130 - 133 Кодексу України з процедур банкрутства).

Частиною першою статті 69 Сімейного кодексу України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 Сімейного кодексу України).

Вирішуючи спори між подружжям про майно, потрібно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна.

Таким чином, вимоги законодавства про банкрутство (неплатоспроможність) щодо формування ліквідаційної маси та вирішення пов`язаних з цим питань (зокрема, виділення частки боржника із спільного майна подружжя), так і положення цивільного законодавства щодо поділу майна подружжя, що належить їм на праві спільної сумісної власності, передбачають необхідність встановлювати обсяг спільно нажитого майна.

Системне тлумачення абзацу другого пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ (в редакції Закону від 13.04.2021 №1382-IX) свідчить, що наведеним абзацом законодавець конкретизував положення абзацу першого цього пункту та передбачив додатковою кваліфікуючою передумовою застосування абзацу другого пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ володіння боржником на праві власності лише одним об`єктом нерухомості залишивши незмінними умови для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника (фізичної особи) з урахуванням особливостей визначених пунктом 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ - одночасна наявність сукупності юридичних фактів передбачених абзацом першим цього пункту.

Боржник за наявності відповідних передумов має право самостійно обирати одну з моделей своїх процесуальних дій для відновлення його платоспроможності шляхом реструктуризації наявної заборгованості за кредитом в іноземній валюті з урахуванням особливостей, встановлених пунктом 5 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» КУзПБ, зокрема:

- звернутися до суду із заявою про його неплатоспроможність у загальному порядку, визначеному книгою IV КУзПБ;

- звернутися до суду із заявою про його неплатоспроможність у спрощеному порядку (без визначення особи арбітражного керуючого та надання доказів авансування винагороди керуючому реструктуризацією, передбачених пунктом 12 частини третьої статті 116 КУзПБ), але за таких умов: єдиним кредитором у процедурі неплатоспроможності є забезпечений кредитор, наявна заборгованість за кредитом в іноземній валюті, а предмет іпотеки (квартира або житловий будинок) є єдиним об`єктом нерухомості, яким володіє боржник на праві власності, та єдиним місцем проживання його сім`ї.

Саме на цьому акцентував Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі № 923/984/21.

Суд встановив, що із долученого до матеріалів справи конкретизованого списку кредиторів ОСОБА_1 (Том 1, а.с. 12), вбачається наявність заборгованості перед 4 кредиторами, зокрема, Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "УКРГАЗБАНК", Приватним виконавцем Пирогою Сергієм Степановичем, Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт", Луцьким відділом ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Отже, судом досліджено та встановлено відсутність обставин з якими закон пов`язує наявність правових підстав для закриття провадження у справі.

За результатами розгляду в судовому засіданні клопотання керуючого реструктуризацією боргів боржника Самчука А.М. про затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, судом здійснено наступні висновки:

Відповідно до положень ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

Витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Господарський суд за заявою кредитора має право зменшити розмір грошової винагороди арбітражного керуючого, у разі, якщо середньомісячна заробітна плата керівника боржника є надмірно високою порівняно з мінімальним розміром заробітної плати.

Арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітету кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

У наданому суду звіті арбітражного керуючого Самчука А.М. про нарахування і виплату грошової винагороди, арбітражним керуючим за виконання повноважень керуючого реструктуризацією у межах п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання повноважень була нарахована основна грошова винагорода в розмірі 45 420 грн.

Ухвалою суду від 10.06.2024 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, керуючим реструктуризацією боргів призначено арбітражного керуючого Самчука А.М.

Як вбачається з матеріалів справи, на депозитний рахунок Господарського суду Волинської області заявником - фізичною особою ОСОБА_1 на депозитний рахунок Господарського суду Волинської області у відповідності до квитанції до платіжної інструкції № від 28.05.2024 на суму 45 420 грн.

Суд вважає необхідним зазначити, що оплата послуг арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, є обов`язковою та є платою за працю арбітражного керуючого.

Відповідно до ч. 3, ч. 4, ч. 7 ст. 43 Конституції України використання примусової праці забороняється; кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997) ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю.

При цьому, відмова від авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956 року, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить ст. 43 Конституції України.

За таких обставин суд вважає, що клопотання арбітражного керуючого про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражному керуючому в якості оплати праці арбітражного керуючого за виконання ним обов`язків керуючого реструктуризацією у справі є законним та обґрунтованим та підлягає затвердженню судом на загальну суму 45 420 грн.

Також господарський суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання керуючого реструктуризацією та сплати керуючому реструктуризацією ОСОБА_1 , арбітражному керуючому Самчуку Антону Миколайовичу, основної грошової винагороди у розмірі 40 260 грн., на рахунок арбітражного керуючого Самчука А.М. за рахунок коштів, внесених фізичною особою ОСОБА_1 на депозитний рахунок Господарського суду Волинської області у відповідності до квитанції до платіжної інструкції № від 28.05.2024 на суму 45 420 грн.

Керуючись, ст.ст. 1, 2, 28, 30, 113, 114, 123, 126, 130 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Процедуру реструктуризації боргів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Луцьким РВ УМВС у Волинській області 18 березня 1997 року, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та повноваження арбітражного керуючого Самчука Антона Миколайовича (Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1863 від 07.02.2018р., АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) припинити.

2. Фізичну особу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Луцьким РВ УМВС у Волинській області 18 березня 1997 року, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) визнати банкрутом та ввести процедуру погашення боргів.

3. Керуючим реалізацією майна у справі призначити арбітражного керуючого Самчука Антона Миколайовича (Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1863 від 07.02.2018р., АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) та встановити розмір оплати послуг арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого реалізацією у розмірі трьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб за кожен місяць виконання ним своїх повноважень.

4. Оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України повідомлення про визнання банкрутом і введення процедури погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Луцьким РВ УМВС у Волинській області 18 березня 1997 року, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

5. Зобов`язати керуючого реалізацією:

5.1. Закрити всі рахунки боржника в установах банку і відкрити спеціальний банківський рахунок на який зараховуються кошти, отримані від продажу майна банкрута та здійснюються розрахунки з кредиторами банкрута.

5.2. Не пізніше 30 днів з дня введення процедури погашення боргів боржника провести спільно з боржником інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість, у відповідності до ч. 2 ст. 130 Кодексу України з процедур банкрутства.

5.3. В строк до 05.11.2025 виконати процедуру погашення боргів боржника та надати суду обгрунтований звіт про виконану роботу, всі докази, що свідчать про виконання погашення боргів боржника.

6. Звіт арбітражного керуючого Самчука Антона Миколайовича про нарахування і виплату грошової винагороди у справі №903/521/24 про банкрутство ОСОБА_1 (за період з 10.06.2024 по 25.10.2024 включно) в розмірі 45 420,00 грн. затвердити.

7. Сплатити керуючому реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Луцьким РВ УМВС у Волинській області 18 березня 1997 року, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) арбітражному керуючому Самчуку Антону Миколайовичу (Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1863 від 07.02.2018р., м. Луцьк, вул. Стрілецька, 21А, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) основну грошову винагороду у розмірі 45 420,00 грн. на рахунок арбітражного керуючого Самчука Антона Миколайовича (IBAN: НОМЕР_4 , МФО: 305299, назва банку: ПАТ КБ "Приватбанк", ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), за рахунок коштів, внесених ОСОБА_1 на депозитний рахунок Господарського суду Волинської області у відповідності до квитанції до платіжної інструкції № від 28.05.2024 на суму 45 420 грн.

8. Відповідні строки по даній справі обчислюються з дати прийняття господарським судом постанови, тобто з 06.11.2024.

У відповідності до ч. 4 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 253, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду, протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення (постанови). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова

складена 12.11.2024.

Суддя В. М. Дем`як