ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року Справа № 915/1754/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Савки К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра, буд. 7; ідентифікаційний код 40081216)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» (54002, м. Миколаїв, Каботажний спуск, буд. 1; ідентифікаційний код 14291113)

про: стягнення 527 570,16 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Болотова Е.І., адвокат за довіреністю,

від відповідача: Кравченко О.Б., адвокат за ордером,

Суть спору:

17.11.2023 Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 10.11.2023 (вх. № 15291/23) (з додатками), в якій просить суд:

1. Розглянути справу в порядку загального позовного провадження.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» (Каботажний спуск, будинок 1, м. Миколаїв, 54002, код ЄДР 14291113) на користь акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця № 5, код ЄДР 40075815) в особі регіональної філії «Південна залізниця» (вул. Євгена Котляра № 7, м. Харків, 61052. код ЄДР: 40081216) заборгованість в розмірі 527 570,16 грн (п`ятсот двадцять сім тисяч п`ятсот сімдесят гривень 16 коп) плати за користування вагонами.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» (Каботажний спуск, будинок 1, м. Миколаїв, 54002, код ЄДР 1429ШЗ) на користь акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця № 5, код ЄДР 40075815) в особі регіональної філії «Південна залізниця» (вул. Євгена Котляра № 7, м. Харків, 61052, код ЄДР: 40081216) судовий збір в розмірі 7 913,55 грн (сім тисяч дев`ятсот тринадцять грн 55 коп).

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається, зокрема, на укладання між сторонами договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 26.06.2020 за № 8211375 (40-14291113/2020-0001). Як на правові підстави позову позивач посилається на приписи глави 64 Цивільного кодексу України, Глави 32 Господарського кодексу України, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, та інших нормативних актів, прийнятих у відповідності до них та які регулюють спірні правовідносини.

20.11.2023 до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» надійшла заява б/н від 20.11.2023 (вх. № 15341/23) про вступ у справу як представника.

21.11.2023 до суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 21.11.2023 (вх. № 15400/23) про залишення позову Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» у справі № 915/1754/23 без руху.

Ухвалою суду від 22.11.2023 позовну заяву Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» б/н від 10.11.2023 (вх. № 15291/23) з доданими до неї документами у справі № 915/1754/23 було повернуто позивачу.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.02.2024 у справі № 915/1754/23 апеляційну скаргу Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Південна залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця було задоволено, ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 22.11.2023 у справі №915/1754/23 скасовано; позов Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Південна залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця передано на розгляд до суду першої інстанції.

28.02.2024 матеріали справи №915/1754/23 було повернуто до Господарського суду Миколаївської області.

Ухвалою суду від 10.06.2024 після усунення позивачем недоліків позовної заяви, останню було прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/1754/23 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 09 липня 2024 року о 10:30; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

20.06.2024 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» надійшов відзив б/н від 20.06.2024 (вх. № 7316/24 ) на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову Акціонерного товариства «Українська залізниця» в повному обсязі та застосувати строки позовної давності.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві, мотивовані, зокрема, таким:

ТОВ СП «НІБУЛОН» вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що неможливість надання послуг з перевезення та затримка в користуванні вагонами АТ «Українська залізниця» відбулись саме з вини ТОВ СП «НІБУЛОН». Але ж саме АТ «Українська залізниця» 30.05.2024р. було введено конвенційну заборону приймати до перевезення всі вантажі та весь рухомий склад областю призначення, в тому числі ІЗМАЇЛ (ЕКСП.) Од (404607).

АТ «Українська залізниця» встановивши телеграмою від 30.05.2022р. №ЦД/135 з посилання на ст.29 Статуту залізниць України конвенційну заборону станціям АТ «Українська залізниця» приймати до перевезення всі вантажі і порожні вагони не погодила зазначені тимчасові обмеження з центральним органом виконавчої влади в галузі транспорту Міністерством інфраструктури України, як наслідок вийшла за межі повноважень, визначених ст.29 Статуту залізниць України та ст.13 Закону України «Про залізничний транспорт».

Таким чином, на переконання відповідача, саме незаконні та протиправні дії АТ «Українська залізниця» щодо введення конвенційної заборони (заборони приймання до перевезення всіх вантажів і порожніх вагонів) призвели до вимушеної затримки в користуванні вагонами, що відбулось саме з вини АТ «Українська залізниця» та унеможливило для ТОВ СП «НІБУЛОН» передачу вагонів з вантажем для подальшої відправки на підставі перевізних документів.

Позивач також зазначає, що відомості плати за користування вагонами № №05060029, 08060031 працівниками станції підписані не були, посади а також інші дані, які дають змогу ідентифікувати осіб - підписантів, не зазначені, тому наведені документи не відповідають положенням п.4 та додатка №1 «Правил користування вагонами», ч.2 ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пунктам 2.3, 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку. Крім того, оскільки позивач наголошує, що акти загальної форми від 29.05.2022р. №205, від 29.05.2022р. №206, від 02.06.2022р. №219, від 05.06.2022р. №223, від 30.05.2022р. №207, від 03.06.2022р. №221, від 05.06.2022р. №224 представнику вантажовласника ТОВ СП «НІБУЛОН» на підпис не надавались, складені без його участі та до перевізник документів позивачем АТ «Українська залізниця» не додавалися, то наведені акти не відповідають положенням п.п.3.4.4 п.3.4 Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, ст.129 Статуту залізниць України, пунктам 1,3 Правил складання актів, п.8 Правил користування вагонами і контейнерами.

Крім того, ТОВ СП «НІБУЛОН» вважає, що АТ «Українська залізниця» пропущено строк на подання позову, що відповідно до положень ч.4 ст.267 ЦК України є підставою для відмови у позові.

Ухвалою суду від 09.07.2024 було відкладено підготовче засідання у справі № 915/1754/23 на 07 серпня 2024 року о 10:30.

12.07.2024 до суду від позивача надійшли заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, на які суд відреагував відповідною ухвалою від 15.07.2024.

25.07.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив б/н від 25.07.2024 (вх. № 8976/24), за змістом якої заявник наполягає на обґрунтованості заявлених позовних вимог та просить суд: визнати поважними причини пропуску строку на подання відповіді на відзив на позовну заяву; поновити строк на подання відповіді на відзив на позовну заяву; позов задовольнити повністю.

26.07.2024 до суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 26.07.2024 (вх. № 9054/24), у якому заявник просить суд відмовити позивачу в поновленні строку на подання відповіді на відзив.

29.07.2024 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив б/н від 29.07.2024 (вх. № 9124/24), за змістом яких ТОВ СП «НІБУЛОН»: заперечує щодо позиції позивача, викладеної у відповіді на відзив; вважає, що позовні вимоги позивача не ґрунтуються на положеннях законодавства, не підтверджені відповідними доказами. Враховуючи зазначене, відповідач просить суд: відмовити в задоволенні позову АТ «Українська залізниця» у повному обсязі; застосувати строки позовної давності.

07.08.2024 до суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 06.08.2024 (вх. № 9481/24), у якому заявник просить суд: поновити строк на подання доказів; залучити до матеріалів справи копії адвокатських запитів, поданих в інтересах ТОВ СП «НІБУЛОН», та відповідей АТ «Українська залізниця» на них, приведених в додатку до цього клопотання.

Ухвалою суду від 07.08.2024 було закрито підготовче провадження у справі № 915/1795/23 та призначено її до судового розгляду по суті на 02 жовтня 2024 року о 10:30.

02.10.2024 до суду від представника позивача надійшло клопотання б/н від 02.10.2024 (вх. № 11796/24) про долучення до матеріалів справи доказі на підтвердження повноважень представника.

В засіданні 02.10.2024 судом було розпочато розгляд справи № 915/1795/23 по суті, заслухано вступні слова позивача та відповідача, а також розпочато дослідження в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, доказів, якими обґрунтовуються обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень. За результатами проведеного засідання судом оголошено перерву до 30 жовтня 2024 року о 10:20.

Станом на момент проведення судового засідання від учасників справи заяв чи клопотань як по суті справи, так і з процесуальних питань, до суду не надходило.

30.10.2024 в судове засідання з`явилися повноважні представники обох сторін, яких суд заслухав.

Відповідно до змісту статей 195, 240 ГПК України, 30.10.2024 за результатами розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, заслухавши в судових засіданнях представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

Між Акціонерним товариством «Українська залізниця», як Перевізником, та Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН», як Замовником, укладено Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 26.06.2020 за № 8211375.

Процедура укладення Договору передбачає ініціацію процесу з боку клієнта шляхом оформлення в електронному вигляді «Заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом», яка погоджується перевізником шляхом надання електронного «Повідомлення про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом». Текст публічного Договору знаходиться у загальному доступі на сайті ЦТЛ https://uz-cargo.coin/.

Так, Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» 26.06.2020 в порядку, встановленому статтею 634 ЦК України, направило Акціонерному товариству «Українська залізниця» заяву про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 14291113/2020-001 від 24.03.2020, яка підписана шляхом накладення електронного цифрового підпису 26.06.2020.

Акціонерне товариство «Українська залізниця» 26.06.2020 направило Товариству з обмеженою відповідальністю сільськогосподарському підприємству «НІБУЛОН» інформаційне повідомлення про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 40-14291113/2020-001 від 26.06.2020, яким позивач засвідчив прийняття від відповідача пропозиції (акцепту) укладення договору та повідомив про присвоєння замовнику кодів відправника / одержувача - 8496, платника - 8211375 з відкриттям особового рахунку з ідентичним номером. За змістом вказаного повідомлення позивачем також було доведено до відома відповідача, що код платника використовується для ідентифікації договірних відносин як номер договору.

За умовами наведеного Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 25.02.2020 (в редакції, оприлюдненій 28.06.2022 та уведеній в дію 01.07.2022, крім змін, оприлюднених 15.06.2022 та уведених в дію 16.07.2022):

- предметом Договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагона для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги), і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні Договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування власним вагоном Перевізника не є орендною платою (п. 1.1);

- надання послуг за Договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання / забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами (п. 1.4);

- Договір є публічним договором, за яким Перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (п. 1.5);

- Договір з урахуванням змін до нього оприлюднюється Перевізником як публічна пропозиція для укладення на вебсайті http://uz-cargo.com/ з накладенням кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП) (п. 1.6);

- договір укладається шляхом надання Перевізником пропозиції укласти Договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти Договір друга сторона засвідчує, що ознайомилась та згодна з усіма умовами Договору (п. 1.7);

- Договір є укладеним з дня надання Замовнику Перевізником інформаційного повідомлення про укладення Договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до пункту 12.1 Договору (п. 1.10);

- Замовник зобов`язаний, зокрема: сплачувати послуги Перевізника та інші платежі, належні Перевізнику за Договором, із сум внесеної передоплати за кодом платника; самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов Договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообіг, строк перебування вагона за межами України та інших послуг Перевізника (п. 2.1.4); відшкодовувати Перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від Перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема, з таких причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи неправильне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника; (п. 2.1.5); у строки, встановлені розділом 4 Договору, підписувати акти звіряння розрахунків, зведені відомості; підписувати не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг накопичувальні картки зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) форми ФДУ-92, відомості плати за користування вагонами форми ГУ46, відомості плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу форми ГУ-46а. А у випадку оформлення вказаних вище документів в паперовій формі на вимогу Замовника - підписувати та надавати Перевізнику не пізніше двох робочих днів від дня надання такої його вимоги (п. 2.1.7);

- Перевізник зобов`язаний, зокрема: приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) Замовника або у власних вагонах (контейнерах) Перевізника, надавати власні вагони (контейнери) Перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками Замовника відповідно до інформації, розміщеної у Системі планування перевезень, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до Договору та Збірнику тарифів (п. 2.3.2); складати документи, передбачені пунктами 1.3, 1.4 та розділом 4 Договору щодо нарахування сум платежів (п. 2.3.5);

- розмір провізних платежів за перевезення вантажу у вагонах Замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються відповідно до умов Збірника тарифів (п. 3.1);

- Замовник зобов`язаний сплачувати у визначеному Договором розмірі плату за користування власними вагонами Перевізника: під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування; переданих Замовнику на місцях незагального користування; затриманих на станціях в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від Замовника; затриманих під час перевезення з інших причин, що не залежать від Перевізника (далі - плата за користування власними вагонами Перевізника) (п. 3.4);

- оплата послуг за Договором здійснюється у національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання Перевізника, вказаний в розділі 14 Договору. Датою надходження платежів вважається дата зарахування коштів обслуговуючим банком на поточний рахунок Перевізника зі спеціальним режимом використання. Одержані на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання кошти Перевізник зараховує на особовий рахунок Замовника, а також веде облік надходження коштів і використання їх Замовником для оплати перевезень та інших послуг за умовами цього Договору (п. 4.2);

- у випадку відсутності або недостатності на особовому рахунку Замовника коштів у розмірі, необхідному для оплати провізних та інших платежів, додаткових послуг, Перевізник має право припинити надання послуг за Договором, у тому числі приймання, видачу вантажів та надання додаткових послуг згідно зі ст. 62 Статуту залізниць України з одночасним віднесенням відповідальності на Замовника за затримку вагонів і контейнерів та зберігання вантажу. За наявності заборгованості Перевізник має право відповідно до ст. 51, 62 Статуту залізниць України затримати видачу вантажу, що надійшов, і реалізувати його для покриття заборгованості (п. 5.1);

- строк позовної давності за вимогами перевізника до замовників, що випливають з правовідносин сторін за договором, становить один рік (п. 7.3);

- зміни (доповнення) до Договору Перевізник здійснює шляхом викладення в новій редакції Договору в цілому або окремих його частин та їх оприлюднення на вебсайті http://uz-cargo.com/ з накладенням КЕП. Зміни до Договору, в тому числі ставки плати, коефіцієнти та інші умови платежів, вступають в дію через 30 календарних днів від дня їх оприлюднення або пізніше, якщо це вказано в повідомленні про оприлюднення. Зміни до Договору, які зменшують розмір провізних платежів, ставок, коефіцієнтів та інших розрахункових величин, також можуть вступати в дію раніше ніж 30 календарних днів від дня їх оприлюднення. Зміни до Договору поширюються на всіх осіб, що приєдналися до Договору. В окремих випадках за заявою Замовника допускається вступ в дію змін до Договору раніше, ніж визначено вище. Якщо Замовник не згоден із внесеними Перевізником змінами, він має право ініціювати внесення змін до Договору в порядку, передбаченому пунктом 9.3 Договору або з власної ініціативи припинити дію Договору у відносинах з ним. Замовлення та/або отримання послуг та/або їх оплата за Договором засвідчує повну згоду Замовника з Договором та змінами до нього (п. 9.4);

- документи направлені Перевізником Замовнику для підписання і не підписанні останнім (у тому числі з внесеними зауваженнями але не підписаними), вважаються беззаперечно прийнятими та погодженими Замовником у строк, встановлений нормативно-правовими актами або Договором, а якщо інше не встановлено, то після спливу 15 календарних днів з дня їх направлення, окрім випадків надання Замовником заперечень до них в такий строк. Такі строки починають свій перебіг з дня направлення Перевізником документів Замовнику, у т. ч. автоматизованими системами Перевізника і з застосуванням спеціалізованого інтерфейсу користувача. Цей пункт не стосується порядку укладення та внесення змін до Договору, визначених в розділі 9 Договору (п. 10.3);

- Договір діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається Перевізником в повідомленні про оприлюднення Договору, здійсненого на вебсайті http://uz-cargo.com/, та діє до його припинення. Дата введення в дію не може бути раніше 30 днів з дня оприлюднення Договору. На звернення Замовника умови Договору застосовуються до відносин із Замовником, які виникли між Сторонами до його укладення та введення в дію (п. 12.1).

Умовами п. 14 Договору передбачено, що невід`ємною його частиною є додатки, зокрема: додаток 1-1 «Ставки плати за додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, що надаються за вільними тарифами»; додаток 1-4 «Умови накопичення вагонів».

Відповідно до умов додатку 1-4 передбачено таке:

- на окреме замовлення Перевізник надає послуги Замовнику з накопичення порожніх та/або з вантажем власних вагонів Перевізника та/або вагонів Замовника на коліях загального користування станцій накопичення для відправлення їх групами, маршрутними поїздами або контейнерними поїздами на станції призначення (далі - накопичення вагонів) (п. 1);

- станціями накопичення можуть бути станції відправлення та/або станції на шляху прямування вагонів до станції призначення (п. 2);

- для організації накопичення вагонів Замовник направляє для погодження Перевізником звернення із зазначенням бажаних станцій накопичення та максимальної кількості вагонів, що може бути накопичено на кожній з них. Строк розгляду Перевізником такого звернення становить не більше ніж 15 робочих днів. За результатом розгляду звернення Замовника Перевізник інформує про можливість накопичення вагонів із зазначенням станцій накопичення та кількості вагонів, що може бути накопичено на них, або надає обґрунтовану відмову (п. 3);

- в межах узгоджених станцій накопичення та кількості вагонів, що може бути накопичено, Замовник щомісячно надає Перевізнику на такі станції накопичення заявки на накопичення вагонів із зазначенням: станції накопичення; граничної кількості вагонів для накопичення; розподілу для накопичення вагонів за їх видами, різновидом вантажу, станції призначення; періоду дії такої заявки (п. 4);

- на станціях накопичення на шляху прямування Перевізник контролює накопичення вагонів відповідно до заявки Замовника для подальшого формування поїзда та відправлення на станцію призначення (п. 5);

- початком накопичення вагонів є: на шляху прямування порожніх та/або з вантажем - прибуття вагонів на станцію накопичення; на станції відправлення - момент фактичної передачі Замовником вагонів Перевізнику (п. 6);

- часом закінчення накопичення вагонів є: на шляху прямування порожніх та/або з вантажем - формування поїзду з таких вагонів; на станції відправлення - приймання останнього вагона Перевізником (п. 7);

- час перебування вагонів на коліях загального користування станції накопичення відображається в акті загальної форми ГУ-23 (п. 8);

- за послугу з накопичення вагонів Замовник сплачує: плату за вільним тарифом «Організація перевезень і накопичення власного рухомого складу» відповідно до Додатку 1-1 до Договору. При нарахуванні такої плати 1 вагоно-доба розраховується з округленням неповної доби (24 години від початку накопичення) до повної (24 години до закінчення накопичення); за затримку вагонів Замовника - платежі, пов`язані із затримкою вантажу на шляху прямування з вини Замовника, згідно зі Збірником тарифів та Правилами перевезення вантажів; за затримку власних вагонів Перевізника - платежі, пов`язані із затримкою вантажу на шляху прямування з вини Замовника, згідно зі Збірником тарифів та Правилами перевезення вантажів та п. 3.4. Договору. Плата за маневрову роботу під час надання послуг з накопичення Замовнику не нараховується (п. 9);

- нарахування платежів відбувається на станції накопичення за накопичувальною карткою ФДУ-92, відомістю плати за користування вагонами ГУ-46 з коду платника Замовника, яким замовлено надання такої послуги (п. 10).

Також, 15.06.2017 між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця», як Залізницею, та Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН», як Власником, було укладено договір про подачу та забирання вагонів при станції Ромодан Південної залізниці, зі строком дії до 24.06.2022.

За умовами вказаного Договору:

- згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору здійснюється подача, розставлення на місця навантаження, вивантаження і забирання вагонів з під`їзної колії, яка належить користувачу, примикає через стрілку № 79 до колії № 28 Південного парку станції Ромодан Південної залізниці, і яка обслуговується локомотивом залізниці (п. 1);

- вагони на під`їзну колію подаються локомотивом залізниці із розставленням вагонів на місцях завантаження, вивантаження. Здача вагонів проводиться: на місцях завантаження, вивантаження. Загальна кількість вагонів, які передаються на під`їзну колію однією групою, не більша 16 одиниць (п. 6);

- про готовність вагонів до забирання Користувач передає Залізниці повідомлення з формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.99 № 113, зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 15.03.99 за № 165/3458 (п. 7);

- приймання вагонів при забиранні їх залізницею здійснюється на місцях завантаження, вивантаження (п. 8);

- максимальна переборна спроможність вантажних пунктів: згідно п. 1.2.3 Додатку 6 до Правил обслуговувань залізничних під`їзних колій, вагонів на добу, Пмакс = (24 - 2) х 16: (1,10 х 16/4 + 0,5) = 60 вагонів навантаження зернових різних за добу (п. 9);

- час перебування вагонами на під`їзній колії обчислюється з моменту подачі вагонів на під`їзну колію до моменту отримання Залізницею повідомлення Користувача про готовність вагонів до забирання. У всіх випадках вагони приймаються Залізницею від Користувача після оформлення належним чином перевізних документів (п. 10);

- терміни виконання технологічних операцій з вагонами: Навантаження: зернові різні 4 вагона х 1,10 год. з одночасною подачею 16 вагонів (п. 11);

- Користувач сплачує Залізниці плату: за подачу, забирання вагонів; за користування вагонами (контейнерами) - згідно з Правилами користування стоками і контейнерами, ставками Збірника тарифів га перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (далі Збірник тарифів). За час гребування на під`їзній колії вагонів, що належать підприємствам, чи орендовані ними, плата не вноситься, якщо такі вагони затримані на станції призначення чи на підходах до неї, або на станції відправлення з причин, що залежать від вантажовласника, то плата за користування сплачується у розмірі 50 відсотків; за складування вантажів або примикання під`їзних колій у смузі відведення компенсує плату за земельну ділянку; зайнятої під`їзною келією і спорудами Користувача з угодженим тарифом; інші збори і плати, які встановлені Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів згідно Збірника тарифів або за узгодженими тарифами. Збори і плати вносяться: 100% попередня оплата (п. 14).

Предметом даного позову виступає майнова вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості (належних платежів та зборів) за укладеним правочином (договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом).

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, до предмету доказування у даній справі належать обставини порушення відповідачем грошового зобов`язання за укладеним між сторонами договором.

Позивач підтверджує власну правову позицію такими доказами:

- Договір про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом від 25.02.2020;

- заява про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 14291113/2020-001 від 24.03.2020;

- повідомлення про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 14291113/2020-001 від 24.03.2020;

- договір від 15.06.2017 про подачу та забирання вагонів при станції Ромодан Південної залізниці (реєстр. № 4508 від 19.06.2017);

- відомості плати за користування вагонами ф.ГУ-46 № 05060029, ф.ГУ-46 № 08060031;

- акти загальної форми ГУ-23 №№ 205, 206, 207, 219, 221, 223, 224, 226, 228;

- перевізні документи № 43952308, № 43954932, № 43961911;

- пам`ятки подавання вагонів ф. ГУ-45 № 52, 55, 57, 58;

- пам`ятка про забирання вагонів ф. ГУ-45 № 43, 44, 45;

- розпорядження про конвенційну заборону №ЦД/135 від 30.05.2022, № ЦД/147 від 02.06.2022.

Відповідач на підтвердження власної правової позиції надав суду такі докази:

- плани перевезень №8496-ТОВ СП НІБУЛОН на травень та червень 2022р.;

- адвокатські запити № 24/5 від 24.05.2024, № 34/2024 від 29.05.2024, № 48/2024 від 05.08.2024, № 02/08 від 02.08.2024;

- листи Акціонерного товариства «Укрзалізниця» № ЦЦМ-12/225 від 28.05.2024, № НЗ-1-34/1037 від 03.06.2024, №Ц-2-94/689-24 від 06.08.2024, № Ц-2-94/690-24 від 06.08.2024;

- письмові пояснення фахівця з відвантаження зерна філії «Ромодан» Якименка О.С. від 10.06.2022;

- Договір про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом від 25.02.2020;

- відомості плати за користування вагонами № 05060029, № 08060031.

Статтями 73, 74 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Матеріали справи свідчать про таке.

На травень 2022 року Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» був заявлений план № 617322 на навантаження вантажу «кукурудза» призначенням станція Ізмаїл (експ) та проставлені електронні заявки: на 28.05.2022 12 вагонів, на 29.05.2022 20 вагонів.

Для забезпечення виконання плану перевезень Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» на травень 2022 року №617322 (вантажем «зерно кукурудзи» призначенням на станцію Ізмаїл (Експ.), Одеська залізниця, 404607) на станцію Ромодан 28.05.2022р. прибули 28 порожніх вагонів:

- №№ 95321774, 58562497, 95350872, 95792149, 95454815, 95332227, 95928271, 95754461, 95799664, 95707543, 95683884, 95948642, 95537346, 53203477, 95337440, 95351383, 95430773, 95455028, 95230876, 95302469, 95351508, 95452835, 95544201, 95654174 29.05.2022 о 08 год. 37 хв.;

- №№ 95302535, 95514923, 95363842 28.05.2022 о 05 год. 52 хв.;

- № 53214219 28.05.2022 о 12 год. 15 хв.

Вказані вагони у травні місяці 2022 року навантажені не були.

Порожні вагони подавались на під`їзну колію групами.

Так, перша група в кількості 8 вагонів була подана на під`їзну колію згідно пам`ятки про подавання вагонів форми ГУ-45 (29.05.2022 о 20-40): 95321774, 58562497, 95350872, 95792149, 95454815, 95332227, 95928271, 95754461.

При цьому, Акціонерне товариство «Українська залізниця» своєю телеграмою (повідомленням) від 30.05.2022р. №ЦД/135 введено обмеження перевезень з технічних причин з областю призначення БУГАЗ Од (401401), БУГАЗ (ЕКСП.) Од. (402300), ШАБО Од (403106), ШАБО (ЕКСП.) Од (415404), БІЛГОРОД ДНІСТРОВСЬКИЙ (ЕКСП.) Од (403303), БІЛГОРОД ДНІСТРОВСЬКИЙ Од (403206), КУЛЕВЧА Од (403708), САРАТА Од (403801), БЕРЕЗИНЕ Од (405008), АРЦИЗ Од (403905), ІЗМАЇЛ Од (404503), ІЗМАЇЛ (ЕКСП.) Од (404607), АЛІЯГА Од (404202), ДЗИНІЛОР Од (404306), КОТЛАБУХ Од (404401) для всіх одержувачів. Рід відправок всі відправки, рід вантажу всі вантажі, рід рухомого складу всі.

Після одержання повідомлення від 30.05.2022р. №ЦД/135 від Акціонерного товариства «Українська залізниця» щодо введення вищезазначених обмежень Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» було вимушено припинити відвантаження сільськогосподарської продукції призначенням на станцію ІЗМАЇЛ (ЕКСП.) Од (404607) та вживати організаційних заходів щодо пошуку інших пунктів відвантаження на експорт по експортним контрактам.

З урахуванням наведеного, Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» в червні 2022р. по станції Ромодан були подані на узгодження до Акціонерного товариства «Українська залізниця» та погоджені останнім наступні плани перевезень:

- 02.06.2022р. №102529, вантаж сорго, призначенням станція Одеса Застава1 (405101) на 22 вагони;

- 04.06.2022р. №102800, вантаж кукурудза, призначенням станція Одеса Застава1 (405101) на 6 вагонів.

На виконання погоджених планів перевезень на червень 2022р. на під`їзну колію подавались:

- 02.06.2022р. 20-30 всього 5 вагонів згідно пам`ятки №55 про подавання вагонів форми ГУ 45: 95799664, 95707543, 95683884, 95948642, 95537346;

- 03.06.2022р. 17-35 всього 3 вагони згідно пам`ятки №57 про подавання вагонів форми ГУ 45: 95302535, 95514923, 95363842;

- 05.06.2022р. 11-15 всього 12 вагонів згідно пам`ятки №58 про подавання вагонів форми ГУ-45: 95544201, 95351508, 95302469, 95230876, 95654174, 95452835, 95337440, 53203477, 95430773, 95455028, 95351383, 53214219.

Забирання вагонів Акціонерного товариства «Українська залізниця» з під`їзної колії та відправлення вагонів призначенням на станцію призначення Одеса Застава1 (405101) здійснювалось за наступними документами:

- 05.06.2022р. о 08-25 всього 16 вагонів згідно пам`ятки №43 про забирання вагонів з вантажем сорго; перевізний документ накладна від 05.06.2022р. №43952308; вагони 95321774, 58562497, 95350872, 95792149, 95454815, 95332227, 95928271, 95754461, 95799664, 95707543,95683884, 95948642, 95537346, 95302535, 95514923, 95363842;

- 05.06.2022р. о 17-15 всього 6 вагонів згідно пам`ятки №44 про забирання вагонів з вантажем сорго; перевізний документ накладна від 05.06.2022р. №43954932; вагони 95337440, 53203477, 95430773, 95455028, 95351383, 53214219;

- 08.06.2022р. о 07-10 всього 6 вагонів згідно пам`ятки №45 про забирання вагонів з вантажем кукурудза; перевізний документ накладна від 08.06.2022р. №43961911; вагони 95544201, 95351508, 95302469, 95230876, 95654174, 95452835.

Позивачем були сформовані відомості плати за користування вагонами форми ГУ46 № 05060029 та нарахована плата за користування вагонами в розмірі 312 810,80 грн (без ПДВ) по відомості плати за користування вагонами ф.ГУ46 № 08060031 та нарахована плата за користування вагонами в розмірі 126 831,00 грн (без ПДВ) на загальну суму 439 641,80 грн (без ПДВ).

Загальна сума нарахованої плати за користування вагонами склала 439641,80 грн без ПДВ (527570,16 грн з ПДВ).

За даними позивача, відповідач був повідомлений про складання відомостей плати за користування вагонами в ручному режимі та про необхідність її підписання. Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» відомості плати ф.ГУ-46 № 05060029, №08060031 були підписані із зауваженнями: «У зв`язку з неможливістю прийняття до перевезення вагонів наданих в забезпечення електронної заявки на станцію призначення Ізмаїл (експ) (404607) згідно телеграми № ЦД/135 від 30.05.2022 та в тому, що ТОВ СП «Нібулон» не вбачає своєї вини в простої вагонів і заперечує віднесення на відповідальність ТОВ СП «Нібулон» користування за простій вагонів від 30.05.2022», про що були складені акти загальної форми ГУ-23 № 226 від 07.06.2022, № 228 від 08.06.2022.

Отже, спірним у даних правовідносинах є нарахування плати за користування вагонами згідно складених Акціонерним товариством «Українська залізниця» наступних відомостей плати за користування вагонами:

- №05060029 в розмірі 312 810,80 грн без ПДВ (375 372,96 грн. з ПДВ);

- №08060031 в розмірі 126 831,00 грн без ПДВ (152 197,20 грн. з ПДВ).

Суд зауважує, що Статтею 119 Статуту залізниць України визначено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата.

Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникли з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Судом взято до уваги зауваження відповідача про те, що ст.119 Статуту залізниць України міститься саме в розділі VII «Відповідальність залізниці, вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів. Акти, претензії, позови». А тому законодавець зазначеною нормою чітко відніс плату за користування вагонами саме до відповідальності, зокрема, вантажовідправників.

Відповідно до ст.29 Статуту залізниць України Укрзалізниця має право запроваджувати, за погодженням з Мінтрансом, тимчасові обмеження щодо перевезень в окремі райони під час стихійного лиха, виникнення інших надзвичайних обставин, скупчення нерозвантажених транспортних засобів у пунктах призначення.

Аналогічна норма міститься і в ст.13 Закону України «Про залізничний транспорт» де визначено, що Акціонерне товариство «Укрзалізниця» має право запроваджувати, за погодженням з центральним органом виконавчої влади в галузі транспорту, тимчасові обмеження щодо перевезень в окремі райони під час стихійного лиха, виникнення інших надзвичайних обставин, скупчення нерозвантажених транспортних засобів у пунктах призначення.

Згідно до п.31 «Правил приймання вантажів до перевезення», затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, відповідно до статі 29 Статуту залізниць України приймання вантажів до перевезення може бути тимчасово припинене або обмежене, про що залізниця повідомляє вантажовідправника в порядку, визначеному договором про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги, форма якого наведена у додатку 1 до Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 року за №864/5085. Після одержання повідомлення відправник протягом 12 годин повинен припинити або обмежити до встановлених залізницею розмірів відвантаження продукції.

Так, саме Акціонерне товариство «Українська залізниця» своєю телеграмою (повідомленням) від 30.05.2022р. №ЦД/135 ввела обмеження перевезень з технічних причин з областю призначення БУГАЗ Од (401401), БУГАЗ (ЕКСП.) Од. (402300), ШАБО Од (403106), ШАБО (ЕКСП.) Од (415404), БІЛГОРОД ДНІСТРОВСЬКИЙ (ЕКСП.) Од (403303), БІЛГОРОД ДНІСТРОВСЬКИЙ Од (403206), КУЛЕВЧА Од (403708), САРАТА Од (403801), БЕРЕЗИНЕ Од (405008), АРЦИЗ Од (403905), ІЗМАЇЛ Од (404503), ІЗМАЇЛ (ЕКСП.) Од (404607), АЛІЯГА Од (404202), ДЗИНІЛОР Од (404306), КОТЛАБУХ Од (404401) для всіх одержувачів. Рід відправок всі відправки, рід вантажу всі вантажі, рід рухомого складу всі.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч.2 ст.614 ЦК України).

Відповідно до п. 13 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, плата за користування стягується з вантажовласника у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

Водночас, у спірних правовідносинах відправлення вагонів припинилося у зв`язку з конвенційною забороною Акціонерного товариства «Укрзалізниця», оформленою телеграмою від 30.05.2022 №ЦД/135 з посилання на ст.29 Статуту залізниць України.

При цьому, реалізація такої складової господарського повноваження, як тимчасові обмеження щодо перевезень, здійснюється за погодженням із центральним органом виконавчої влади (тобто особою, яка здійснює владні повноваження).

Всупереч положенням статті 13 Закону України «Про залізничний транспорт», статті 29 Статуту, матеріали справи не містять погодження з Міністерством інфраструктури України тимчасових обмежень щодо перевезень.

Міністерство інфраструктури України відповідно до покладених на нього завдань установлює процедуру та строки припинення або обмеження навантаження і перевезення вантажів та вантажобагажу, що зумовлено обставинами непереборної сили, воєнними діями, блокадою, епідемією або іншими обставинами, які не залежать від перевізників і власників інфраструктури залізничного транспорту загального користування і перешкоджають здійсненню перевезень, та оповіщення про це перевізників і власників інфраструктури загального транспорту загального користування (підпункт 40 пункту 4 Положення про Міністерство інфраструктури України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.06.2015 № 460) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.01.2022 у справі № 904/1448/20).

Тож Міністерство інфраструктури України як орган виконавчої влади та суб`єкт владних повноважень має власну компетенцію щодо установлення процедури та строків припинення або обмеження навантаження і перевезення вантажів та вантажобагажу.

Акціонерне товариство «Укрзалізниця» є суб`єктом господарювання, який відповідно до закону наділений виключною компетенцією щодо управління процесом перевезень у внутрішньому і міжнародному сполученнях; за статтею 13 цього Закону, організовуючи роботу залізничного транспорту в умовах надзвичайних обставин, Акціонерне товариство «Укрзалізниця» вправі запроваджувати, за погодженням з центральним органом виконавчої влади в галузі транспорту, тимчасові обмеження щодо перевезень в окремі райони під час стихійного лиха, виникнення інших надзвичайних обставин, скупчення нерозвантажених транспортних засобів у пунктах призначення. Акціонерне товариство «Укрзалізниця» як суб`єкт господарювання здійснює дії з обмеження перевезень у межах своєї власної господарської компетенції щодо організації та планування господарської діяльності з перевезення вантажів;

Отже, реалізація такої складової господарського повноваження, як тимчасові обмеження щодо перевезень, здійснюється за погодженням із центральним органом виконавчої влади (тобто особою, яка здійснює владні повноваження). Однак ототожнення у зв`язку із цим організаційно-господарської функції, яка здійснюється в межах своєї компетенції суб`єктом господарювання, з владно-управлінськими функціями органу виконавчої влади - суб`єкта владних повноважень є помилковими;

Акціонерне товариство «Укрзалізниця» не є суб`єктами владних повноважень, спірні дії Акціонерного товариства «Укрзалізниця» стосуються питань організації та планування господарської діяльності з перевезення вантажів, у межах якої сторони не наділені адміністративною процесуальною дієздатністю, а рішення Акціонерного товариства «Укрзалізниця», які запроваджують обмеження перевезень у власній господарській діяльності, не є нормативно-правовими актами чи актами індивідуальної дії в розумінні КАС України (аналогічна правова позиція викладено в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.11.2023 у справі № 904/3926/22, від 17.04.2024 у справі № 907/609/22).

З наведеного слідує, що реалізація Залізницею такої складової господарського повноваження, як тимчасові обмеження щодо перевезень, здійснюється виключно за погодженням із центральним органом виконавчої влади (тобто особою, яка здійснює владні повноваження), а саме - Міністерством інфраструктури України.

Відтак суд погоджується з доводами відповідача про те, що запроваджуючи відповідні тимчасові обмеження щодо перевезень, Акціонерне товариство «Укрзалізниця» вийшла за межі повноважень, передбачених чинним законодавством.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що неможливість надання послуг з перевезення та затримка в користуванні вагонами Акціонерного товариства «Українська залізниця» у спірний період відбулись саме з вини Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН», оскільки саме Акціонерним товариством «Українська залізниця» 30.05.2022 було введено конвенційну заборону приймати до перевезення всі вантажі і порожні вагони областю призначення, що і призвело до вимушеної затримки в користуванні вагонами з боку Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» та неможливості для товариства проведення вантажних операцій та передачі завантажених вагонів для подальшої відправки на підставі перевізного документа.

Також матеріали справи не містять доказів вручення Товариству з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство на станції Ромодан від Акціонерного товариства «Українська залізниця» повідомлень (листів, телеграм) щодо відкликання (скасування) або змін в конвенційну заборону, введену телеграмою (повідомленням) від 30.05.2022 №ЦД/135, які б надавали можливість Акціонерному товариству «Українська залізниця» приймати до перевезення вантажі призначенням станція ІЗМАЇЛ (ЕКСП.) Од (404607), а Товариству з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» відновити у зв`язку з цим вантажні операції та передати завантажені вагони Акціонерному товариству «Українська залізниця» для відправки в зазначеному напрямку.

Враховуючи зазначені обставини, Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» вживало організаційних заходів з пошуку інших кінцевих пунктів вивантаження.

Так, в червні 2022 року по станції Ромодан на узгодження до Акціонерного товариства «Українська залізниця» були подані плани перевезень: 02.06.2022р. №102529, вантаж сорго, призначенням станція Одеса Застава1 (405101) на 22 вагони; 04.06.2022р. №102800, вантаж кукурудза, призначенням станція Одеса Застава1 (405101) на 6 вагонів.

На виконання зазначених планів перевезень у червні 2022 року призначенням на станцію Одеса Застава1 (405101):

- 16 вагонів (95321774, 58562497, 95350872, 95792149, 95454815, 95332227, 95928271, 95754461, 95799664, 95707543,95683884, 95948642, 95537346, 95302535, 95514923, 95363842) з вантажем «сорго» передані Акціонерному товариству «Українська залізниця» та прийняті до перевезення згідно перевізного документа накладної від 05.06.2022 №43952308;

- 6 вагонів (95337440, 53203477, 95430773, 95455028, 95351383, 53214219) з вантажем «сорго» передані Акціонерному товариству «Українська залізниця» та прийняті до перевезення згідно перевізного документа накладної від 05.06.2022р. №43954932;

- 6 вагонів (95544201, 95351508, 95302469, 95230876, 95654174, 95452835) з вантажем «кукурудза» передані Акціонерному товариству «Українська залізниця» та прийняті до перевезення згідно перевізного документа накладної від 08.06.2022 №43961911.

Крім того, суд вважає слушними доводи відповідача про те, що позивачем не були у повній мірі дотримані положення чинного законодавства щодо процедури та порядку складання, повноти відображення даних та заповнення відомостей плати за користування вагонами (форма ГУ-46) №№05060029, 08060031, а також актів загальної форми (форма ГУ 23), які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності відповідача у вигляді плати за користування вагонами, що також свідчить про безпідставність вимог Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» щодо стягнення зазначеної плати в загальному розмірі 527 570,16 грн.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне зауважити, що за змістом ст. 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено ст. 16 цього Кодексу.

У Рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) надано офіційне тлумачення поняття «охоронюваний законом інтерес» як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовленого загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкованого у суб`єктивному праві простого легітимного дозволу, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право особи, яка звернулася за таким захистом до суду.

За наслідками розгляду даної справи судом не встановлено порушення відповідачем прав та законних інтересів позивача у спірних правовідносинах. Позивач не навів підстав та не довів суду належними доказами порушення відповідачем його прав та законних інтересів, у зв`язку із чим позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010 (заява № 4241/03) зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

За такого, суд дійшов висновку про те, що всі інші доводи та заперечення сторін не спростовують вище зроблених висновків суду, а тому до уваги судом не приймаються.

Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності, суд вказує таке.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Суд зауважує, що відповідно до правової позиції, відображеної у п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 «Про деякі практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів», перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

Враховуючи, що позивачем не було доведено порушення права, за захистом якого він звернувся до суду з відповідним позовом, суд не застосовує у цій справі правовий інститут строку позовної давності.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судовий збір у даній справі покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-78, 86, 129, 219, 220, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра, буд. 7; ідентифікаційний код 40081216).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» (54002, м. Миколаїв, Каботажний спуск, буд. 1; ідентифікаційний код 14291113).

Повне рішення складено та підписано судом 11.11.2024.

Суддя О.Г. Смородінова