ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" листопада 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3541/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., за участю секретаря судового засідання Крутькової В.О., розглянувши у відкритому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк "

до відповідача-1- Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін Терра"

відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Тройка"

про стягнення 2003088,22 грн

за участю представників:

від позивача - Хуторянець О.В.

від відповідача-2 Андрійко О.

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Райффайзен Банк " до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін Терра", Товариства з обмеженою відповідальністю"Тройка" про солідарне стягнення 2003088,22грн за кредитним договором № 010/Д2-2-КБ/127 від 24.03.2021.

Ухвалою від 13.08.2024 відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 18.09.2024.

Засідання 18.09.2024 не відбулось у зв`язку з надходженням анонімного повідомлення про закладення вибухового приладу в адміністративній будівлі суду, через що підготовче засідання призначено на 09.10.2024.

Ухвалою від 09.10.2024 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, призначено підготовче засідання на 13.11.2024.

Відповідач-2 подав 08.11.2024 клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Верховним Судом справи № 908/1162/23.

Суд розглянув зазначене клопотання і відмовив в його задоволенні, виходячи з наступного.

Згідно з п. 7 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою від 19.04.2024 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду прийняв до розгляду справу № 908/1162/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІМК" до Комунального некомерційного підприємства "Територіальне медичне об`єднання "Багатопрофільна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги" Мелітопольської міської ради Запорізької області про стягнення 1 593 623,84 грн заборгованості за договором від 31.12.2021 про постачання електричної енергії.

Так, Верховний Суд зазначив наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

22. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.

23. Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

24. За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

25. Датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року.

26. Окремі об`єкти нафтогазовидобування в межах континентального шельфу України є окупованими Російською Федерацією з 19 лютого 2014 року. Перелік таких об`єктів визначається Кабінетом Міністрів України.

27. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року.

28. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації), починаючи з 7 квітня 2014 року. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.

29. Дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, які передбачені у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначаються у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

30. За статтею 2 цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

31. Відповідно до статті 3 для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається:

1) сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку;

4) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1- 3 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

32. За частиною четвертою статті 4 в умовах воєнного стану правовий режим тимчасово окупованої території, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначається, змінюється і скасовується Кабінетом Міністрів України.

33. Дійсно, частиною другою статті 131 "Особливості переміщення товарів на/з тимчасово окупованої території" Закону передбачено, що на період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено, за винятком випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.

34. Саме на цих положеннях ґрунтувалися висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 07.03.2024 у справі № 910/9680/23.

35. Втім за частиною першою цієї ж статті положення цієї статті застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої пунктами 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями.

36. В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями.

37. Аналогічні положення містить і частина перша статті 13 Закону України "Особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території".

38. Воєнний стан в Україні був введений з 24.02.2022 із 05 год. 30 хв Указом Президента України № 64/2022 та неодноразово продовжувався.

39. 06.12.2022 Кабінет Міністрів України затвердив постанову "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією", відповідно до якої перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони України з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

40. Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" датою окупації Мелітопольської міської територіальної громади визначено 25.02.2022.

41. Отже, територія Мелітопольської міської територіальної громади визнана тимчасово окупованою в умовах воєнного стану, з чого вбачається, що положення статей 13 та 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" можуть бути поширені на такі території з урахування частини першої цих статей, а саме за рішенням Кабінету Міністрів України.

42. Враховуючи мотиви, наведені у цій ухвалі, а також те, що у касаційній скарзі заявник посилається, зокрема, на положення Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" за умови відсутності окремого рішення Кабінету Міністрів України щодо територій, тимчасово окупованих, починаючи з 24.02.2022, колегія суддів вважала за необхідне передати цю справу на розгляд об`єднаної палати.

Отже, справа № 908/1162/23 не є подібною до справи № 916/3541/24. Так у справі № 916/3541/24 предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором, а у справі № 908/1162/23 розглядався спір щодо стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії.

Отже, правовідносини у справах № 908/1162/23 та № 916/3541/24 не є подібними, тому суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача-2 про зупинення провадження у справі.

Керуючись ст. 228, 234, 235 ГПК України,

постановив:

1. Відмовити в задоволенні клопотання відповідача-2- Товариства з обмеженою відповідальністю "Тройка" про зупинення провадження у справі.

Повний текст ухвали складено 13.11.2024.Ухвала набрала законної сили 13.11.2024 та не підлягає оскарженню окремо від судового рішення.

Суддя В.В. Литвинова