номер провадження справи 34/179/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.11.2024 Справа № 908/2643/24

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О.,

при секретареві судового засідання Концур Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 908/2643/24

за позовом: Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», ідентифікаційний код юридичної особи 31301827 (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Мелітопольгаз», ідентифікаційний код юридичної особи 05535349 (вул. Чкалова, буд. 47А, м. Мелітополь, Запорізька область, 72318)

про стягнення 3 551 646 грн 16 коп.

За участю уповноважених представників:

від позивача: Овчарук О.О. (в режимі відеоконференції), адвокат, свідоцтво від 30.11.2018, довіреність № 02/24 від 04.01.2024;

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області 30.09.2024 через систему «Електронний суд» звернулась Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» з позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Мелітопольгаз» 2 199 170,11 грн основного боргу; 378 441,48 грн пені; 149 781,24 грн 7% штрафу; 168 216,46 грн 3% річних; 656 036,87 грн інфляційних втрат.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2024 справу № 908/2643/24 передано на розгляд судді Науменку А.О.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 15.10.2024 у справі № 908/2643/24 прийнято позовну заяву до розгляду у загальному провадженні, підготовче засідання призначено на 06.11.2024 о 09 год. 45 хв. Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи.

В судовому засіданні 06.11.2024 здійснювалась відеоконференція.

В судовому засіданні був присутній представник позивача.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність зупинення провадження у даній справі до розгляду Об`єднаною Палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду справи № 908/1162/23.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках: перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Підставою для передачі справи на розгляд Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду колегія суддів вказала наступне:

«…Заслухавши представника позивача, що з`явився у судове засідання, проаналізувавши матеріали касаційної скарги, встановлені судами попередніх інстанцій обставини та надавши оцінку доводам, наведеним скаржником у касаційній скарзі, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність передати справу на розгляд Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду на підставі частини першої статті 302 ГПК України, оскільки вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати.

Під час касаційного перегляду колегія суддів з`ясувала, що Верховний Суд у складі колегії суддів судової палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством Касаційного господарського суду розглянув касаційну скаргу у справі № 910/9680/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Індіан Ісатекс Солар" (далі - Товариство) до Державного підприємства "Гарантований покупець" (далі - Підприємство) про стягнення заборгованості з оплати виробленої Товариством електричної енергії за зеленим тарифом.

Відмовляючи у задоволенні позову Товариства у справі № 910/9680/23, суди попередніх інстанцій виходили з такого:

- місцем провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії позивача у справі є сонячна електростанція (дахова) будинків 15/6 та 15/7 на вулиці Дмитра Донцова у місті Мелітополі Запорізької області;

- загальновідомим фактом, що не потребує окремого доказування у даному судовому дослідженні, є факт окупації міста Мелітополя з 26.02.2022;

- відповідно до частини другої статті 13 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами-підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України. Правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним. На такі абзацу другого частини другої статті 215 ЦК України;

- частиною другою статті 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" на період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами,заборонено;

- отже, позивач з лютого по серпень 2022 року не мав права здійснювати господарську діяльність з виробництва електричної енергії та передавати її лініями електропередач відповідачу;

- всі підписані представниками сторін у справі акти купівлі-продажу електроенергії в період часу з лютого по серпень 2022 є нікчемними правочинами, що не мають жодних правових наслідків (крім пов`язаних з їх недійсністю);

- подальша перереєстрація у 2023 році місцезнаходження відповідача не може змінити його правовий статус за період часу з лютого по серпень 2022 року.

Залишаючи без змін судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості, що утворилась, починаючи з 26.02.2022, Верховний Суд у постанові від 07.03.2024 у справі № 910/9680/23 дійшов висновку про те, що з огляду на приписи статті 2 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" його дія розповсюджується на спірні правовідносини у цій справі, а тому суди попередніх інстанцій правомірно застосували до спірних правовідносин положення частини другої статті 13 та частини другої статті 131 цього Закону...».

«… З огляду на виконання функцій із забезпечення сталості та єдності судової практика, справа №908/1162/23 підлягає передачі на розгляд Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду згідно їз частиною другою статті 302 ГПК України, оскільки колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.03.2024 у справі № 910/9680/23 щодо того, що достатнім для застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є розповсюдження дії цього Закону на спірні правовідносини з огляду на приписи статті 2 Закону. Колегія суддів вважає, що положення статей 13 та 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" можуть бути поширені на тимчасово окуповані території з урахування частини першої цих статей, а саме за рішенням Кабінету Міністрів України.

Керуючись статтями 234, 302, 303 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд ухвалив справу №908/1162/23 передати на розгляд Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду...».

Оскільки відносини у цій справі та справі № 908/1162/23 є подібними, в даній справі предметом розгляду є стягнення з Приватного акціонерного товариства «Мелітопольгаз» на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» 2 199 170,11 грн основного боргу за Договором поставки природного газу від 31.12.2009 № 06/09-2242 за період з серпня 2021 по серпень 2024; 378 441,48 грн пені; 149 781,24 грн 7% штрафу; 168 216,46 грн 3% річних; 656 036,87 грн інфляційних втрат, вказане є підставою для зупинення провадження у даній справі.

Враховуючи предмет позову у даній справі, суд вважає за необхідне зупинити розгляд даної справи до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах у касаційному порядку, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до п. 11 ч.1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених:

11) пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

При цьому, суд враховує, що висновки, здійснені касаційною інстанцією при розгляді подібної справи, можуть мати суттєве значення для розгляду даної справи.

Керуючись п. 7 ч. 1, ч. 3 ст. 228, п. 11 ч. 1 ст. 229, ст.ст. 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі № 908/2643/24 до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 908/1162/23.

2. Сторонам після усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі, письмово повідомити про це господарський суд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 06.11.2024 та може бути оскаржена в строки та порядку передбаченому ст. ст. 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та підписано 07.11.2024.

Суддя А.О. Науменко