РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.11.2024Справа № 910/10856/24

Суддя Ягічева Н.І., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Група Україна» (03056, вул. Борщагівська, буд. 152Б, м. Київ, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ НАЙКРАЩИЙ ФЕСТИВАЛЬ" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37-41, )

про стягнення сум в розмірі 26 655,13 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Медіа Група Україна» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ НАЙКРАЩИЙ ФЕСТИВАЛЬ" (далі - відповідач) про стягнення 26 655,13 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором про надання рекламних послуг № ТРК-121087/2021 від 09.06.2021 відповідач в обумовлений строк не здійснив повну та своєчасну оплату наданих послуг, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 12 000,00 грн, а також обов`язок сплатити на користь позивача 1 120,76 грн - 3% річних, 8 333,92 грн пені та 5 200,45 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2024 відкрито провадження по справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала від 09.09.2024 року про відкриття провадження у справі № 910/10856/24 судом була направлена до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ НАЙКРАЩИЙ ФЕСТИВАЛЬ" та доставлена 09.09.2024, що підтверджується повідомленням про доставку процесуального документа до електронного кабінету відповідача.

Отже, суд належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення відповідача про розгляд справи.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Беручи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2024 року, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

09.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРК "Україна" (надалі-виконавець/первинний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ НАЙКРАЩИЙ ФЕСТИВАЛЬ" (надалі-замовник/відповідач) було укладено Договір про надання рекламних послуг №ТРК-121087/2021.

Пунктом 1.2. Договору передбачає, що Послуги надаються в порядку та у строки, визначені цим Договором та/або Додатками до нього та/або шляхом обміну листами (електронними листами) та/або за допомогою інших засобів комунікації, що задовольняють обидві Сторони Договору.

Коли Сторони визначають суттєві умови надання Послуг в окремому випадку, або за окремий період часу шляхом обміну електронними листами або за допомогою інших засобів комунікацій, за необхідності або на вимогу однієї із Сторін Договору, Сторони можуть викласти (зафіксувати) суттєві умови надання Послуг у відповідному додатку до Договору, який підписують уповноважені представники Сторін та скріплюють печатками Сторін, (п. 1.3.Договору).

Хронометраж Матеріалів, місце розміщення, вид, назва, тематика, технічні та художні вимоги у разі необхідності, вартість та строки (графік) виготовлення та/або розміщення Матеріалів в Ефірі Телеканалу та/або на Веб-сайті, визначаються у Додатках до цього Договору, які є його невід`ємними частинами після підписання Сторонами, або за погодженням Сторін шляхом обміну листами (електронними листами) (п.1.4. Договору).

Пунктом 9.1. Договору визначалось, що Договір набуває чинності з дня його підписання та строк його дії до 31.12.2021 року включно, а в частині розрахунків - до повного завершення розрахунків між Сторонами за Договором.

Згідно з п. 4.1 сторони визначили, що ціна Договору складається з суми вартості всіх наданих за Договором Послуг. Вартість послуг зазначається в додатках до Договору та не може перевищувати 12000 грн. без ПДВ

Пунктом 4.3. Договору передбачено, що якщо у відповідному додатку до Договору передбачено інший порядок оплати Послуг, то Сторони застосовують положення додатка до Договору стосовно оплати Послуг.

Відповідно до п. 4.5. Договору, засвідченням факту надання Виконавцем Послуг належної якості є Акт, підписаний уповноваженими представниками Сторін.

09.06.202р. Сторони уклали Додаток № 1, в якому визначили період розміщення Рекламних матеріалів Замовника в Ефірі Телеканалу «Україна», хронометраж рекламних роликів, орієнтовну кількість виходів Рекламних матеріалів та вартість Рекламних послуг -12000 грн. з ПДВ.

Пунктом 5. зазначеного Додатку встановлено період оплати Рекламних послуг - 15 днів з дати підписання Акта приймання-передачі послуг.

28.08.2023 року права вимоги до Відповідача були відступлені на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Група Україна» (далі - Позивач).

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Згідно зі ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Як встановлено судом, 28.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Україна" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Медіа Група Україна» (новий кредитор) укладено Договір № МГУ - 143577/2023 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги виконання грошового зобов`язання, належне первісному кредитору за наступним договором про надання рекламних послуг №ТРК- 121087/2021 від 09.06.2021 у розмірі 12 000 гривень.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У п. 2.2 Договору встановлено, що плата за відступлення права вимоги має бути перерахована Новим кредитором Первісному кредитору не пізніше 10.09.2023.

Доказів сплати грошових коштів у загальному розмірі 12 000 грн станом на дату розгляду справи відповідачем суду не надано.

Аналіз умов укладеного між сторонами Договору свідчить, що за своєю правовою природою даний договір є договором про надання рекламних послуг.

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Отже, згідно умов погодженого сторонами договору №ТРК - 121087/2021 та п.5 додатку до договору , у відповідача виник обов`язок оплачувати надані позивачем послуги у порядку та строки, а саме в строк до 25.07.2021.

В порушення умов договору №ТРК - 121087/2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ НАЙКРАЩИЙ ФЕСТИВАЛЬ" не оплатило вартість рекламних послуг , внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 12 000,00 грн.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ст. 180 ГК України деталізовано істотні умови господарського договору.

Так, за приписами частини 1 цієї статті зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу приписів ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Під належним виконанням зобов`язання розуміють виконання належній особі, в належному місці, в належний строк (термін), з додержанням усіх інших вимог і принципів виконання зобов`язань. Якщо учасники зобов`язання порушують хоч би одну з умов його належного виконання, зобов`язання не припиняється, а трансформується (змінюється), оскільки в такому разі на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки у вигляді відшкодування збитків, сплати неустойки тощо. Виконання таких додаткових обов`язків, як правило, не звільняє боржника від виконання зобов`язання в натурі. Лише після того, як сторони здійснять усі дії, що випливають із зобов`язання, воно вважатиметься припиненим. Виконання, яке припиняє зобов`язання, має бути належним чином оформлене (підтверджене).

Враховуючи, що строк виконання зобов`язання з оплати рекламних послуг настав, доказів сплати вартості послуг за договором №ТРК - 121087/2021 на суму 12 000,00 грн. матеріали справи не містять та суду не надано, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 12 000,00 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Оскільки відповідач допустив прострочення оплати вартості послуг, позивачем нараховано та заявлено вимоги про стягнення 1 120,76 - 3% річних, 5 200,45 грн. - інфляційні втрати, 8 333,92 грн. - пені (за період з 26.072021 до 30.06.2023).

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Перевіривши наданий розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині повністю.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 5 200 грн. 45 коп. - інфляційні втрати та 1 120 грн. 67 коп. - 3% річних.

Відповідно до п. 6.4 Договору у випадку порушення Замовником термінів, передбачених п.4.2 та п. 4.3 цього Договору, замовник зобов`язаний сплатити Виконавцю, на його письмову вимогу, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми, оплата якої прострочена, за кожен день такого прострочення.

Відтак, оскільки відповідач допустив прострочення з оплати рекламних послуг, на підставі пункту 6.4 договору позивачем нараховано пеню у розмірі 8 333,92 грн. (період з 26.07.2021 по 30.06.2023).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

При цьому, приписами частини 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Зазначеною нормою права передбачено період часу, за який нараховується пеня, і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

У даному випадку, іншого строку нарахування пені, ніж передбачений частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, сторонами в договорі не визначено, відтак правомірним є нарахування пені за порушення строків сплати послуг протягом шести місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Зробивши перерахунок, судом встановлено , що позивачем не вірно визначено початок періоду прострочення (початок нарахування з 27.07.2021), що вплинуло на правильність визначення першого дня прострочення оплати.

Відтак, виходячи з наведеного, у відповідності до приписів частини 6 статті 232 Господарського кодексу України та п. 6.4 договору, обґрунтованим є розмір пені в сумі 1 039,89 грн. (період з 27.06.2021 по 27.01.2022), в іншій частині позовних вимог про стягнення пені належить відмовити.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

У зв`язку з надмірно сплаченим судовим збором та клопотанням позивача про повернення надмірно сплаченого судового збору, суд дійшов до висновку про повернення надмірно сплаченого судового збору позивачу.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у розмірі покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 74, 76, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ НАЙКРАЩИЙ ФЕСТИВАЛЬ" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37-41, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Група Україна» (03056, вул. Борщагівська, буд. 152Б, м. Київ, ) 12 000 (дванадцять тисяч) грн. 00 коп. - основного боргу, 1 120 (одна тисяча сто двадцять) грн 76 коп - 3% річних, 5 200 (п`ять тисяч двісті) грн 45 коп - інфляційних втрат, 1 039 (одна тисяча тридцять дев`ять) грн 89 коп. - пені та 1 759 ( одна тисяча сімсот п`ятдесят дев`ять) грн 52 коп - судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Медіа Група Україна» (03056, вул. Борщагівська, буд. 152Б, м. Київ, ) надмірно сплачений судовий збір у розмірі 54 (п`ятдесят чотири) грн 16 коп.

5.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 12.11.2024

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА