ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м.Черкаси Справа № 925/1215/24

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого: судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду розглянув справу за позовом фізичної особи-підприємця Власюк Ольги Дмитрівни, АДРЕСА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕК Черкаси Авто", м.Черкаси, вул.Юрія Іллєнка,88 кв.72

про стягнення заборгованості за договором перевезення вантажів автомобільним транспортом в сумі 100557,51 грн,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Тонконожко В.В. - адвокат - за ордером;

від відповідача: участі не брав.

Фізична особа-підприємець Власюк Ольга Дмитрівна звернулась в Господарський суд Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕК Черкаси Авто" з вимогами про стягнення 100557,51 грн заборгованості за договором перевезення вантажів автомобільним транспортом від 20.12.2023 №2012, а також про відшкодування судових витрат.

Представник позивача вимоги підтримав та просить позов задовольнити.

Відповідач відзиву на позов не подав, вимоги не заперечив.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі направлена на юридичну адресу відповідача та повернулась в суд з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Оскільки відповідач не повідомив про зміну адреси та не забезпечив отримання судових процесуальних документів, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак участі повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про причини його неявки до суду не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.

За результатами судового розгляду 12.11.2024 судом проголошено та долучено до справи вступну та резолютивну частину рішення - відповідно до приписів ст.ст.233, 240 Господарського процесуального кодексу України.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

20.12.2023 між фізичною особою-підприємцем Власюк Ольгою Дмитрівною (перевізник, виконавець, позивач, кредитор, стягувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕК Черкаси Авто" (експедитор, замовник, відповідач, боржник) був укладений договір №2012 на перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні (а.с.14-17).

На умовах договору перевізник зобов`язався перевезти довірений йому замовником (відправником) вантаж з точки (пункту) відправлення до пункту призначення та видати вантаж уповноваженій на це особі (одержувачу вантажу), а замовник зобов`язався оплатити перевезення вантажу.

Відповідно до вимог закону договір переведення вантажів укладено у письмовій формі з дотриманням вимог ст.909 Цивільного кодексу України, ст.4,9 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (від 19.05.1956 з послідуючими змінами), оформлені та підписані товаро-транспортні накладні CMR.

На умовах договору 20.12.2023 від відповідача (відправника) на електронну адресу позивача (перевізника) надійшла заявка №2466-3 на перевезення вантажу автомобільним транспортом за маршрутом: м.Гамбург ФРН - м.Львів Україна (а.с.18). Замовлення прийняте перевізником до виконання, оформлена міжнародна ТТН СМR №9814 від 21.12.2023 (а.с.32).

Перевезення виконано належним чином, вантаж передано уповноваженій особі, про що свідчить відмітка в вантажній накладній та направлення відповідачеві Акту від 27.12.2023 (а.с.31) разом з рахунком на оплату послуг. Жодних претензій перевізнику не висловлено.

Вартість перевезення становить 5500 євро, що станом на 27.12.2023 (день розвантаження та прийняття послуги) по курсу НБУ становить 226345,90 грн та відображено в акті. Оплата послуги мала бути проведена не пізніше 05.01.2024. Рахунок-фактура №50 від 27.12.2023 до оплати послуги (а.с.19) надано відповідачеві.

Строк оплати послуги для відповідача є таким, що настав. Станом на 21.07.2024 проведена лише часткова оплата послуги в сумі 131345,90 грн.

Загальна сума заборгованості на 21.07.2024 становить 95000 грн, що є предметом спору при зверненні позивача в суд.

Відсутність оплати за надані та спожиті послуги перевезення стали причиною звернення позивача в суд за захистом порушеного права та примусового стягнення заборгованості. Позивачем на суму заборгованості нараховані інфляційні втрати та 3% річних за користування грошовими коштами (всього 100557,51 грн).

Представник позивача вимоги підтримав. На вимогу суду надав для огляду оригінали документів, що посвідчують виконання господарської операції. Заперечив проведення повного розрахунку за договором.

Відповідач вимоги не заперечив. Письмовий відзив на позов не подано.

Інших доказів та документів не подано.

Оцінюючи пояснення представника позивача та докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Відповідно до ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Сторони за договором є суб`єктами господарювання на ринку послуг України, самостійними юридичними особами з присвоєнням ідентифікаційного коду, визначенням видів діяльності, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ - положення ст.93 Цивільного кодексу України.

Позивач звернувся в Господарський суд Черкаської області із позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором перевезення вантажів автомобільними транспортом 20.12.2023 №2012 (а.с.14-17).

Відповідно до положень ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору перевезення вантажів автомобільним транспортом від 20.12.2023 №2012. Договір відповідає приписам гл.64, 65 Цивільного кодексу України, гл.32 Господарського кодексу України як різновид змішаних відносин перевезення та транспортного експедирування (транспортна експедиція). Договір не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним, не розірваний сторонами та є дійсним на момент спірних правовідносин. Суд враховує презумпцію правомірності правочину (приписи ст.204 Цивільного кодексу України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли господарські правовідносини, пов`язані із замовленням та споживанням послуги з міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до Цивільного кодексу України:

п.1 ч.2 ст.11. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини;

ч.1, 2 ст.509. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу;

ст.525. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом;

ст.526. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;

ст.530. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства;

ст.599. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином;

ст.610. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання);

ст.611. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом;

ст.629. Договір є обов`язковим для виконання сторонами;

Згідно із Господарським кодексом України:

ст.193. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

ч.1 ст.307. 1. За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

2. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

На виконання умов договору від 20.12.2023 №2012 позивачем фізичною особою-підприємцем Власюк Ольгою Дмитрівною у період 21-27 грудня 2023 року здійснено перевезення вантажу у міжнародному автомобільному сполученні ФРН (Гамбург) - Україна (Львів) на замовлення відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕК Черкаси Авто" на загальну суму 5500 Євро (по курсу НБУ на день розмитнення товару), що підтверджується ТТН з відмітками митниці, актом виконаних робіт та рахунком на оплату спожитих послуг. Роботи та послуги своєчасно та в повному об`ємі відповідачем оплачені не були.

Частковий розрахунок, проведений відповідачем:

- платіжна інструкція №173 від 28.02.2024 на суму 26345,90 грн (а.с.20);

- платіжна інструкція №301 від 05.04.2024 на суму 20000,00 грн (а.с.21);

- платіжна інструкція №210 від 13.03.2024 на суму 20000,00 грн (а.с.22);

- платіжна інструкція №214 від 13.03.2024 на суму 10000,00 грн (а.с.23);

- платіжна інструкція №259 від 25.03.2024 на суму 10000,00 грн (а.с.24);

- платіжна інструкція №274 від 29.03.2024 на суму 10000,00 грн (а.с.25);

- платіжна інструкція №352 від 17.04.2024 на суму 10000,00 грн (а.с.26);

- платіжна інструкція №233 від 19.03.2024 на суму 10000,00 грн (а.с.27);

- платіжна інструкція №418 від 03.05.2024 на суму 5000,00 грн (а.с.28);

- платіжна інструкція №504 від 06.06.2024 на суму 5000,00 грн (а.с.29);

- платіжна інструкція №494 від 31.05.2024 на суму 5000,00 грн (а.с.30).

Оплата прийнята позивачем без зауважень та врахована при зверненні останнього в суд за захистом порушеного права. Залишок заборгованості відповідача станом на день звернення позивача до суду становить 95000 грн, що є предметом спору.

Вказані обставини відповідачем не спростовано; станом на день розгляду справи доказів погашення заборгованості до суду не подано. Позивач не підтвердив повне погашення боргу за договором.

Суд вважає, що строк виконання зобов`язання відповідачем за договором є таким, що настав.

Невиконання відповідачем взятого на себе зобов`язання у строки, встановлені п.4.5 договору (а.с.16) (100% розрахунок з відтермінуванням платежу на 5 робочих днів з дня отримання оригіналів документів (договір, акт приймання-передачі виконаних робіт/послуг, рахунок-фактура, ТТН з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу, заявка). Заявка є невід`ємною частиною даного договору і є правовою підставою для стягнення заявленої позивачем суми основного боргу у примусовому порядку.

Відповідачем всупереч вимог та приписів ч.1 ст.74, ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України факту належного виконання зобов`язання у визначений договором строк не доведено; доводів та документів позивача не спростовано; доказів об`єктивної неможливості заперечення вимог чи погашення заборгованості не надано.

Суд зазначає, що сплата відповідачем заборгованості під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу про оплату має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання суду та позивачеві доказів про проведення розрахунку.

На суму боргу позивачем з посиланням на приписи ст.625 Цивільного кодексу України нараховані до стягнення з відповідача 3652,30 грн інфляційних втрат та 1905,21 грн - 3% річних з простроченої суми. Розрахунок наведено в позовній заяві (а.с.4) за період прострочення з 17.01.2024 до 16.09.2024.

Судом перевірено математичний розрахунок позивача за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу "Еліт:Ліга Закон", з урахуванням періодів прострочення, індексів інфляції та збільшення суми заборгованості. Розрахунок вимог позивачем виконано вірно. Належить стягнути з відповідача за порушення грошового зобов`язання: 3652,30 грн інфляційних втрат та 1905,30 грн - 3% річних з простроченої суми на користь позивача.

За вказаних обставин суд вважає, що позивачем використано належний спосіб захисту свого порушеного права, передбачений приписами ст.ст.15-16 Цивільного кодексу України, тому позов підлягає до повного задоволення.

Суд враховує, що відповідач має виявляти розумну зацікавленість в результатах розгляду справи. Неприбуття представника відповідача в судове засідання не може розцінюватися як перешкода в розгляді справи, оскільки позивачем надано для огляду судом оригінали документів; відповідачем проведено частковий розрахунок з позивачем за отримані та спожиті послуги перевезення вантажу в міжнародному сполученні. Тобто відповідач визнав наявність господарського зобов`язання перед позивачем.

Законом України №475/97 від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу статті 9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили - з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

Згідно із ст.129 Господарського процесуального кодексу України (з огляду на повне задоволення позову) з відповідача на користь позивача слід стягнути 3028 грн судового збору.

Керуючись ст.ст.129, 130, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕК Черкаси Авто" (18006, м.Черкаси, вул.Юрія Іллєнка, 88, кв.72, ; номер рахунку в банку невідомий)

на користь фізичної особи-підприємця Власюк Ольги Дмитрівни ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ; номер рахунку в банку невідомий)

НОМЕР_2 грн заборгованості за договором від 20.12.2023 №2012, 3652,30 грн інфляційних втрат, 1905,21 грн -3% річних, 3028 грн судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 13.11.2024.

Суддя Г.М.Скиба