ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" листопада 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3201/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін

справу №916/3201/24

за позовом Комунального некомерційного підприємства Обласна офтальмологічна лікарня Миколаївської обласної ради (54018, м. Миколаїв, вул. Театральна, 10, )

до відповідача: Приватного підприємства Никольтрейд (73000, м. Херсон, Миколаївське шосе, 25, )

про стягнення 28 948,36 грн.

В С Т А Н О В И В:

Комунальне некомерційне підприємство «Обласна офтальмологічна лікарня» Миколаївської обласної ради звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Приватного підприємства «Никольтрейд» про стягнення 28 948,36 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором зберігання №2 від 31.12.2021 щодо доставки залишку продукції.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.07.2024 позовну заяву Комунального некомерційного підприємства Обласна офтальмологічна лікарня Миколаївської обласної ради залишено без руху та останньому встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом (10) десяти днів з дня вручення даної ухвали суду.

02.08.2024 за вх.№29092/24 господарським судом одержано заяву Комунального некомерційного підприємства Обласна офтальмологічна лікарня Миколаївської обласної ради про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.08.2024 позовну заяву Комунального некомерційного підприємства Обласна офтальмологічна лікарня Миколаївської обласної ради прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження. В ухвалі сторонам встановлено строки на подання суду заяв по суті справи, а також роз`яснено про можливість звернення до суду з клопотанням про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст.252 ГПК України.

Ухвалу суду від 07.08.2024, яку направлено відповідачу на адресу: 73000, м. Херсон, Миколаївське, 25, повернуто до суду з довідкою пошти «неправильно зазначена (відсутня) адреса».

Ухвалу суду від 07.08.2024, яку повторно направлено відповідачу на адресу: 73000, м. Херсон, Миколаївське шосе, 25, яка зазначена у позові та у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, повернуто до суду органами поштового зв`язку, із зазначенням причин повернення адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Господарський суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.03.2021 у справі №910/1487/20, де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, яким в даному випадку є суд (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Окрім того, господарський суд повідомляв відповідача про відкриття провадження у справі шляхом надіслання ухвали суду на електронну адресу, яка зазначена у договорі зберігання №2 від 31.12.2021, шляхом надіслання телефонограми на номер телефону, який зазначено у договорі зберігання №2 від 31.12.2021, а також шляхом публікації відповідного оголошення на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Проте, відповідач відзив на позов до суду не надав.

Клопотання про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України, від сторін до суду також не надходило.

Отже, враховуючи, вжиття господарським судом всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи, та забезпечення реалізації відповідачем своїх прав на судовий захист, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, а також враховуючи строки розгляду даної справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 9 ст.165 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Обставини справи, встановлені судом

31.12.2021 між Комунальним некомерційним підприємством Обласна офтальмологічна лікарня Миколаївської обласної ради (Поклажодавець, позивач) та Приватним підприємством Никольтрейд (Зберігач, відповідач) укладений договір зберігання №2, згідно з яким Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на відповідальне зберігання таке майно (Майно):

- тушка куряча охолоджена у кількості 347,30 кг, вартістю 67,32 грн., загальною (оціночною) вартістю 23380,24 грн., початок зберігання 31.12.2021, закінчення зберігання 31.03.2022;

- риба морожена у кількості 313,90 кг, вартістю 68,52 грн., загальною (оціночною) вартістю 21508,43 грн., початок зберігання 31.12.2021, закінчення зберігання 31.03.2022.

Відповідно до п.п.2.1.1-2.1.3, 2.1.10, 2.1.11 договору Зберігач:

- приймає Майно на зберігання через свого представника, повноваження якого підтверджуються довіреністю;

- видає на підтвердження приймання Майна такий документ: накладна;

-забезпечує повне зберігання Майна, а після закінчення зберігання повертає Поклажодавцю те саме Майно (для індивідуально-визначених речей) або рівну кількість речей того самого роду і якості (для речей, визначених родовими ознаками). Майно повинно бути повернене в тому самому стані, у якому воно було прийняте на зберігання, з урахуванням змін його природних властивостей.

-повертає Майно Поклажодавцю повністю або частково за першою вимогою останнього не пізніше днів з дня одержання такої вимоги;

- повертає Майно повністю після припинення договору.

Згідно з п.2.2.2 договору Поклажодавець одержує Майно після припинення договору в місці його здавання, якщо інше не встановлено сторонами додатково.

Відповідно до п.3.1 договору сторона, що постраждала від невиконання або неналежного виконання іншою стороною зобов`язань за договором, має право вимагати відшкодування завданих їй збитків.

Згідно з п.3.2 договору Зберігач несе відповідальність перед Поклажодавцем у випадку втрати, знищення, псування Майна:

а) за пошкодження Майна, які призвели до погіршення споживчих якостей настільки, що використання того за призначенням стало неможливим («істотне пошкодження»), - у розмірі повної вартості Майна;

б) за інші пошкодження - у розмірі суми, на яку знизилася вартість Майна.

Зазначені суми розраховуються виходячи із вартості майна на дату початку зберігання. У спірних випадках або у разі підвищення ринкової вартості аналогічного Майна Поклажодавець вправі вимагати експертної оцінки шкоди.

Відповідно до п.6.3 договору договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного його виконання сторонами.

Також господарським судом встановлено, що позивач передав на відповідальне зберігання відповідачу наступне майно: тушка куряча охолоджена у кількості 347,30 кг загальною вартістю 23380,24 грн., а також риба морожена у кількості 313,90 кг загальною вартістю 21508,43 грн., про що в матеріалах справи наявна відповідна накладна №83 від 31.12.2021 та оборотна відомість за період з 01.12.2021 по 31.12.2021 по установі КНП «Обласна офтальмологічна лікарня».

Виходячи з наявних в матеріалах справи оборотних відомостей за період з 01.01.2022 по 31.01.2022 та за період з 01.02.2022 по 28.02.2022 по установі КНП «Обласна офтальмологічна лікарня» залишок неповернутого відповідачем майна становить: тушка куряча охолоджена у кількості 223,80 кг загальною вартістю 15066,21 грн., а також риба морожена у кількості 202,60 кг загальною вартістю 13882,15 грн.

Докази повернення відповідачем вищевказаного майна в матеріалах справи відсутні.

Висновки суду

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладений договір зберігання №2 від 31.12.2021, за умовами якого позивач передає на відповідальне зберігання визначене у договорі майно із кінцевим терміном зберігання до 31.03.2022. При цьому відповідач зобов`язався повернути позивачу вказане майно після закінчення зберігання.

Відповідно до ч.1 ст.936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно з ч.1 ст.938 ЦК України зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

Відповідно до ч.1 ст.939 ЦК України зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Згідно вимог ч. 7 ст. 193 ГК України законодавцем в імперативному порядку закріплено, що не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із приписами ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Між тим, як встановлено господарським судом відповідач неналежним чином виконував зобов`язання щодо повернення майна після закінчення його зберігання, а саме неповернутим залишилось наступне майно: тушка куряча охолоджена у кількості 223,80 кг загальною вартістю 15066,21 грн., а також риба морожена у кількості 202,60 кг загальною вартістю 13882,15 грн.

Відповідно до ч.2 ст.951 ЦК України якщо внаслідок пошкодження речі її якість змінилася настільки, що вона не може бути використана за первісним призначенням, поклажодавець має право відмовитися від цієї речі і вимагати від зберігача відшкодування її вартості.

За таких обставин, враховуючи, що строк зберігання майна, яким є тушка куряча охолоджена та риба морожена, закінчився ще 31.03.2022, а до даного часу майно є неповернутим, господарський суд дійшов висновку про правомірність, обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 28 948,36 грн. боргу за договором тимчасового зберігання №2 від 31.12.2021.

Водночас господарським судом враховується, що заявлену позивачем до стягнення суму заборгованості відповідач не спростував, та докази повернення майна в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст.76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов Комунального некомерційного підприємства Обласна офтальмологічна лікарня Миколаївської обласної ради задовольнити.

2.Стягнути з Приватного підприємства Никольтрейд (73000, м. Херсон, Миколаївське шосе, 25, ) на користь Комунального некомерційного підприємства Обласна офтальмологічна лікарня Миколаївської обласної ради (54018, м. Миколаїв, вул. Театральна, 10, ) борг за договором тимчасового зберігання №2 від 31.12.2021 у розмірі 28 948 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот сорок вісім) грн. 36 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 11 листопада 2024 р.

Суддя Г.Є. Смелянець