ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2024 р. Справа№ 910/2247/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

За участю секретаря судового засідання Місюк О.П.

та представників сторін: не з`явилися.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферма Кролікофф" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2024

у справі №910/2247/24 (суддя - Нечай О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Уманьгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферма Кролікофф"

про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Уманьгаз" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферма Кролікофф" про стягнення заборгованості у розмірі 413070,88 грн, з яких: 221990,34 грн заборгованість, 148931,20 грн подвійна облікова ставка НБУ, 32006,98 грн інфляційні втрати та 10142,36 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за типовим договором розподілу природного газу, укладеним з позивачем шляхом підписання відповідачем заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) від 10.10.2019, в частині здійснення повної та своєчасної оплати за отримані з лютого по грудень 2022 року послуги з розподілу природного газу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2024 відкрито провадження у справі №910/2247/24 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.09.2024 у справі №910/2247/24 позов Приватного акціонерного товариства "Уманьгаз" задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферма Кролікофф" на користь позивача 221990,34 грн заборгованості, 10099,24 грн 3% річних, 32006,98 грн інфляційних втрат та 95762,72 грн пені, у решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ферма Кролікофф" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що місцевим господарським судом під час ухвалення оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

За твердженнями скаржника, позивачем не доведена річна замовлена потужність виходячи з якої він розраховує плату за розподіл природного газу за 2022 рік для відповідача. В той же час відповідачу не повідомлялася величина річної замовленої потужності на 2022 рік, її розмір не узгоджувався сторонами.

Також відповідач вказує на протиправність стягнення плати за розподіл природного газу, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Ферма Кролікофф" з вересня 2021 року взагалі не споживало природного газу.

Насамкінець відповідач вказує на безпідставне стягнення пені понад шестимісячного строку супереч ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2024 апеляційну скаргу у справі №910/2247/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферма Кролікофф", суддею-доповідачем виявлено недоліки такої скарги, а саме відсутність доказів сплати судового збору у встановленому розмірі, з огляду на що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2024 апеляційну скаргу у справі №910/2247/24 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано заявникові строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферма Кролікофф" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2024 у справі №910/2247/24, справу призначено до розгляду на 05.11.2024, встановлено позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

10.10.2023 до суду від Приватного акціонерного товариства "Уманьгаз" надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого позивач заперечує проти доводів скарги відповідача, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.

Зокрема, позивач зауважує, що відповідно до реєстру коригувань відборів природного газу по відповідачу за період з вересня 2020 року по вересень 2021 року, відповідачем було спожито об`єм у розмірі річної замовленої потужності 103492 м. куб., що є сумарно фактичному споживанню природного газу відповідачем за попередній газовий рік, за який йому і було здійснено нарахування у 2022 році. При цьому відповідачем не було здійснено оскарження виставленого Приватним акціонерним товариством "Уманьгаз" об`єму річної замовленої потужності, щомісячної суми оплати за розподіл тощо.

Також позивач заперечує проти доводів відповідача щодо невірного нарахування пені вказуючи, що п. 8.2 договору передбачено нарахування пені за увесь час користування чужими грошовими коштами.

В судове засідання 05.11.2024 представники сторін не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про розгляд справи судом повідомлені належним чином.

Враховуючи, що явка сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторін, беручи до уваги, що сторонам було надано всі процесуальні можливості для реалізації наданих процесуальним законом прав та зважаючи на строки розгляду апеляційної скарги, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферма Кролікофф" за відсутності представників сторін за наявними матеріалами справи, які є достатніми для розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, оскільки дана постанова приймається за відсутності учасників справи та без її проголошення, датою її ухвалення є дата складення повного тексту.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, з огляду на викладені скаржником доводи та вимоги апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як слідує з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, Приватне акціонерне товариство "Уманьгаз" є оператором газорозподільної системи (оператор ГРМ), здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), отриманої ліцензії та чинного законодавства України.

Згідно з п. п. 1, 2 гл. 1 р. VI Кодексу ГРМ, суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Доступ споживачів до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2498 (договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

Пунктами 3, 4, 5 гл. 3 р. VІ Кодексу ГРМ передбачено, що договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Відповідно до п. 1.3 типового договору розподілу природного газу фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

10.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ферма Кролікофф" та Приватним акціонерним товариством "Уманьгаз" було укладено договір розподілу природного газу, шляхом підписання споживачем заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу №466 (для споживача, що не є побутовим).

У вказаній заяві зазначено, що споживач ознайомився з умовами типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498 на офіційному сайті НКРЕКП, сайті оператора ГРМ в мережі Інтернет та в друкованому виданні, що публікується в межах території ліцензованої діяльності, приєднавшись до умов договору.

Згідно з персоніфікованими даними заяви-приєднання від 10.01.2019 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), споживачеві за типовим договором - Товариству з обмеженою відповідальністю "Ферма Кролікофф", як суб`єкту ринку природного газу, присвоєно персональний ЕІС-код №56XO0D. Адреса об`єкта постачання (розподілу) природного газу: Черкаська обл., Маньківський р-н, с. Іваньки, вул. І. Щербини, буд 1-Б.

Іншими умовами договору визначено наступне:

- Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п. 2.1);

- обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ (п. 2.2);

- споживач має право здійснювати відбір/споживання природного газу з розподільної системи за умови включення його до Реєстру споживачів будь - якого постачальника у періоді фактичного відбору/споживання природного газу, що в установленому Кодексом газотранспортної системи порядку підтверджується оператором газотранспортної системи до початку такого періоду (п. 3.1);

- оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.1);

- величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ (п. 6.3).

- розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 6.4);

- оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акту наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів (п. 6.6);

- надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу ГРМ (п.6.8);

- цей договір укладається на невизначений строк (п. 12.1);

- якщо в установленому порядку регулятором будуть внесені зміни до редакції Типового договору розподілу природного газу, оператор ГРМ зобов`язується розмістити повідомлення про такі зміни на сайті та в офіційних друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, не менше ніж за десять днів до набрання змінами чинності, крім випадків для яких цим договором встановлений інших термін та/або порядок повідомлення про внесення змін. У разі незгоди споживача зі змінами він має право розірвати цей договір шляхом надсилання письмового повідомлення оператору ГРМ протягом десяти календарних днів з дня, коли він дізнався чи міг дізнатися про внесені до цього договору зміни. Нерозірвання цього договору у вказаний строк та продовження споживання природного газу свідчить про згоду споживача з внесеними до цього договору змінами (п. 12.2).

За повідомленням позивача, розмір річної заявленої потужності Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферма Кролікофф" складав 103492 м.куб.

Так, згідно актів приймання-передачі природного газу, позивачем подано, а відповідачем прийнято: в грудні 2020 року 54278м.куб. природного газу згідно акту від 31.12.2020; в січні 2021 року - 28446 м.куб. згідно акту від 31.01.2021; в лютому 2021 року - 12780 м.куб згідно акту від 28.02.2021; в березні 2021 року - 6101 м.куб згідно акту від 01.04.2021; в квітні 2021 року - 1156 м.куб згідно акту від 30.04.2021; в травні 2021 року - 49 м.куб згідно акту від 31.05.2021; в червні 2021 року - 52 м.куб згідно акту від 30.06.2021; в липні 2021 року - 38 м.куб згідно акту від 02.08.2021; в серпні 2021 року - 0 м.куб згідно акту від 01.09.2021.

Відповідно до реєстрів коригувань відборів природного газу по відповідачу за період з вересня 2020 року по вересень 2021 року, відповідачем було спожито об`єм у розмірі річної замовленої потужності 103492 м.куб., що є сумарно фактичному споживанню природного газу відповідачем за попередній газовий рік, за яким було нарахування на 2022 рік. Величина потужності, що розрахована для місячної плати у 2022 році складала 8624,3333 м.куб.

Згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2770 від 22.12.2021 встановлено тариф на послуги розподілу природного газу для Приватного акціонерного товариства "Уманьгаз" з 01.02.2022 у розмірі 2,340 грн за 1 куб.м. на місяць (з урахуванням ПДВ).

Таким чином, щомісячна вартість послуги розподілу природного газу для відповідача у 2022 році становила 20180,94 грн.

Позивач зазначає, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором в частині оплати місячної вартості величини річної замовленої потужності, зокрема, у період з лютого по грудень 2022 року не сплачував вказану плату.

31.08.2023 Приватне акціонерне товариство "Уманьгаз" направило Товариству з обмеженою відповідальністю "Ферма Кролікофф" претензію №1832, згідно якої просило сплатити заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 221990,34 грн.

Дана претензія залишена без відповіді відповідача, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 221990,34 грн заборгованості, 148931,20 грн подвійної облікової ставки НБУ, 32006,98 грн інфляційних втрат та 10142,36 грн 3% річних.

Відповідач, в свою чергу, заперечував проти позову вказуючи на те, що з вересня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ферма Кролікофф" не споживало природного газу, а відтак у нього відсутній обов`язок здійснювати оплату вказаних послуг.

За результатами розгляду спору місцевий господарський суд встановивши підключення відповідача до газотранспортної системи позивача в спірний період, задовольнив позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості за договором в розмірі 331990,34 грн. Суд визнав існування у відповідача невиконаного обов`язку з оплати вартості послуг з розподілу природного газу, з огляду на те, що договір розподілу природного газу є чинним, а споживачем ні заява про остаточне припинення користування природним газом, ні уточнені заявки на величину річної замовленої потужності не подавались. Разом з тим, місцевий господарський суд здійснивши арифметичну перевірку нарахованих позивачем сум інфляційних втрат та 3% річних встановив невірність розрахунку 3% річних та задовольнив позовні вимоги в цій частині на суму 32006,98 грн інфляційних втрат та 10099,24 грн 3% річних. Також суд першої інстанції встановивши невірність визначення позивачем моменту, з якого грошове зобов`язання відповідача стало простроченим, задовольнив позовні вимоги щодо стягнення пені частково в розмірі 95762,72 грн.

Однак Північний апеляційний господарський суд не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо періоду нарахування пені та її розміру, з огляду на наступне.

Так, спірним є питання щодо наявності чи відсутності підстав для визначення відповідачу до сплати місячної вартості величини річної замовленої потужності за лютий - грудень 2022 року за договором розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) №466 від 10.10.2019, який є типовим.

Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем (затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1379/27824 06.11.2015), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2498 від 30.09.2015 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Як передбачено ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Відповідно до п. 4 гл. 1 р. І Кодексу ГРМ - договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким забезпечується фізична доставка природного газу, належного споживачу, та/або цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи;

Згідно з п. 3 гл. 3 р. І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.

Взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог гл. 3 р. VI цього Кодексу (п. 5 гл. 3 р. І Кодексу ГРМ).

На підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ:

- присвоює споживачу (точці комерційного обліку), у тому числі побутовому споживачу, персональний EIC-код суб`єкта ринку природного газу та передає його Оператору ГТС для ідентифікації споживача в інформаційній платформі Оператора ГТС, у тому числі для цілей закріплення споживача в Реєстрі споживачів відповідного постачальника та здійснення оперативних заходів при запровадженні процедури зміни його постачальника;

- надає послугу споживачу із забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності його об`єкта для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу;

- забезпечує формування та передачу даних прогнозів відборів/споживання природного газу та обсягів фактичного споживання природного газу споживачем Оператору ГТС у порядку, визначеному Кодексом ГТС та цим Кодексом (п. 6 гл. 3 р. І Кодексу ГРМ).

Згідно з п. 2 гл. 1 р. VI Кодексу ГРМ суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Відповідно до п. 1 гл. 3 р. VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Згідно з п. 8 гл. 6 р.у VI Кодексу ГРМ припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору. У разі розірвання договору розподілу природного газу Оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розділу VII цього Кодексу.

Як було зазначено, 10.10.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Ферма Кролікофф" підписало заяву-приєднання до умов типового договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) на об`єкт за адресою: Черкаська обл., Маньківський р-н, с. Іваньки, вул. І. Щербини, буд 1-Б.

Умовами договору передбачено, що Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач - прийняти зазначену послугу та оплатити її за тарифом, встановленим регулятором для Оператора ГРМ (п. п. 2.1, 6.1 договору).

Так, відповідно до положень п. п. 1, 2 гл. 6 р. VI Кодексу ГРМ в редакції постанови №2080 від 07.10.2019 розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи із річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача відповідно до цього Кодексу, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу.

Річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу.

Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу об`єктом (об`єктами) споживача за попередній газовий рік, величину планованої місячної плати за послуги розподілу із зазначенням її складових (визначається Оператором ГРМ відповідно до абзацу першого цього пункту). Така інформація може бути надана споживачеві шляхом розміщення її в особистих кабінетах споживача (за наявності), актах приймання-передачі природного газу (для споживачів, що не є побутовими), платіжних документах тощо.

Споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому (крім замовлення потужності на 2020 рік, яке здійснюється до 01 листопада), подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах у газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік. У такому разі, якщо фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність, величина перевищення має бути сплачена споживачем за двократною вартістю тарифу на розподіл природного газу на користь Оператора ГРМ відповідно до договору розподілу природного газу.

Фактичний обсяг використання потужності визначається виходячи із фактичного обсягу споживання природного газу наростаючим підсумком протягом відповідного календарного року.

У випадку якщо річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, нарахування Оператором ГРМ вартості перевищення замовленої потужності не здійснюється.

З огляду на викладені норми, слід зазначити, що на період до кінця 2022 року Оператор ГРМ визначає річну замовлену потужність об`єкта споживача виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за період з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року.

Як свідчать матеріали справи та правильно встановив місцевий господарський суд, за увесь час дії договору позивач належним чином виконував прийняті на себе зобов`язання, надаючи послуги розподілу природного газу відповідачу.

Поряд з цим позивачем розраховано розмір плати за замовлену потужність для об`єкту відповідача у період з лютого по грудень 2022 року на місяць у розмірі 20180,94 грн, виходячи з того, що витрати газу відповідачем за період з грудня 2020 року - вересень 2021 року склали 103492 м.куб.

Так, фактичний обсяг споживання природного газу об`єктом відповідача за газовий рік (з грудня 2020 року - вересень 2021 року) склав 103492 м.куб., що підтверджується актами надання послуг з розподілу природного газу за вказані періоди, а також реєстрів коригувань відбору природного газу. При цьому, як вже було зазначено, розмір місячної замовленої потужності по об`єкту споживача відповідно до п. 1 гл. 6 р. VI Кодексу ГРС становить 8624,3333 м.куб. (103492 м.куб./12 місяців).

Беручи до уваги, що річна замовлена потужність об`єкта відповідача визначена позивачем виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу відповідачем за період з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року, тобто у відповідності до п. п. 1, 2 гл. 6 р. VI Кодексу ГРМ, є хибними твердження скаржника про не доведення позивачем річної замовленої потужності на 2022 рік.

Згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2770 від 22.12.2021 встановлено тариф на послуги розподілу природного газу для Приватного акціонерного товариства "Уманьгаз" з 01.02.2022 у розмірі 2,340 грн за 1 куб.м. на місяць (з урахуванням ПДВ).

Отже, з урахуванням наведеного, вартість послуги розподілу природного газу на об`єкт Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферма Кролікофф" за період з лютого по грудень 2022 року становила 221990,34грн (8624,3333*2,340 грн*11).

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами було підписано акти наданих послуг №0000-000562 від 28.02.2022 на суму 20180,94 грн, №0000-001128 від 33.03.2022 на суму 20180,94 грн, №0000-001520 від 30.04.2022 на суму 20180,94 грн та №0000-002138 від 31.04.2022 на суму 20180,94 грн.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач вказував на безпідставність нарахувань місячної вартості послуг в об`ємі 20180,94 грн за спірний період, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Ферма Кролікофф" з вересня 2021 року взагалі не споживало природний газ.

Однак, згідно п. 9 гл. 6 р. VI Кодексу ГРС припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача.

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надано доказів звернення до Приватного акціонерного товариства "Уманьгаз" із заявою про розірвання типового договору розподілу природного газу або внесення змін до заяви-приєднання.

Окрім того суд приймає до уваги, що спірні відносини сторін засновані на обов`язковому для виконання господарському договорі, відтак за відсутності врегулювання сторонами цього питання та внесення змін до договору суд, за відсутності відповідної позовної вимоги, відповідно до принципу невтручання органів державної влади у господарські відносини (ст. 6 ГК України), визначає зміст зобов`язань сторін, керуючись чинними умовами договору.

Північний апеляційний господарський суд вважає помилковими твердження скаржника про відсутність у останнього обов`язку з оплати послуги за розподіл природного газу (у зв`язку з не споживанням послуги), з огляду на те, що послуга з розподілу не складається лише з фактичного переміщення природного газу розподільчою системою трубопроводів. До послуги з розподілу також входить цілодобове надання фактичного доступу замовленої потужності об`єктів споживача до газорозподільної системи, що буквально означає - наявність технічної можливості у будь-який час необхідний споживачу скористатись можливістю розпочати газоспоживання.

Тобто, оператор ГРМ, знаючи, що об`єкт відповідача підключено до газорозподільної системи підтримує належний тиск у системі з урахування замовленої потужності приєднаних об`єктів споживача. Дані послуги є монопольними роботами Приватного акціонерного товариства "Уманьгаз", як оператора ГРМ у зоні ліцензованої діяльності - території Черкаської області (м. Умань, Уманського, Христинівського та Маньківського районів Черкаської області).

Слід зазначити, що між приєднаною та замовленою потужністю об`єктів споживача є певна різниця, через що є різниця в підходах до розрахунку вартості послуг: - приєднаною потужністю є стала величина, тобто така, яка не потребує коригування і розраховувалась споживачу один раз на весь час отримання послуг; - замовлена потужність - це змінна величина, яка розраховується на календарний рік відповідно до попередніх обсягів споживання (і може змінюватись через шість місяців за заявою споживача). Таким чином оператор ГРМ для сталого функціонування, постійно налаштовує потужність газорозподільних мереж під приєднані до мережі об`єкти споживача.

Таким чином, послуга з розподілу природного газу не обмежується обов`язками оператора ГРМ (Приватного акціонерного товариства "Уманьгаз") щодо фізичної доставки обсягів природного газу до об`єктів споживача та формування кількісних показників обсягів спожитого (розподіленого) природного газу, а включає в себе в цілому процес забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності об`єкта споживача для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу безпосередньо споживачу, і в розумінні цілого комплексу дій (заходів) оператора ГРМ, пов`язаних із забезпеченням безаварійності та належного стану ГРМ.

Аналогічні правові висновки наведено в постанові Верховного Суду від 18.02.2021 у справі №922/1703/20.

За наведеного, доводи відповідача щодо неотримання послуг, у зв`язку з відсутністю фактичного споживання природного газу, є необґрунтованими та безпідставними, адже в даному випадку об`єкт вважається приєднаним навіть якщо газоспоживаюче обладнання опломбоване на газопроводі - вводі, оскільки для початку фактичного споживання природного газу, окрім зняття пломби немає перешкод.

З урахуванням викладеного, зважаючи на фізичне підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі у спірному періоді, наявність укладеного між сторонами договору розподілу природного газу, який не припинено, а також враховуючи те, що споживачем ні заява про остаточне припинення користування природним газом, ні уточнені заявки на величину річної замовленої потужності не подавались, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача основного боргу за послуги розподілу природного газу у розмірі 221990,34 грн.

Щодо вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача 32006,98 грн інфляційних втрат та 10142,36 грн 3% річних колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог у цій частині, враховуючи таке.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат коштів, які додані до позовної заяви, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про невірність визначення позивачем моменту, з якого грошове зобов`язання відповідача стало простроченим.

Так, згідно п. 6.6 договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Тобто, прострочення відповідача розпочалося з 11 числа відповідного місяця, тоді як позивачем невірно визначено, що прострочення розпочалося з 09 числа місяця.

Враховуючи викладене, перевіривши розрахунки позовних вимог в межах заявлених позивачем періодів, з урахуванням моменту, з якого грошове зобов`язання відповідача стало простроченим, колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 32006,98 грн інфляційних втрат та 10099,24 грн 3% річних.

Щодо заявленої до стягнення суми пені у розмірі 148931,20 грн, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. ст. 549 ЦК України).

Згідно із ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У пункті 8.2. сторонами погоджено, що в разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що позивачем нарахована пеня за наступні періоди:

1) 09.03.2022 - 15.02.2024 (сума боргу 20180,94 грн) на суму 16592,73 грн;

2) 09.04.2022 - 15.02.2024 (сума боргу 20180,94 грн) на суму 16249,93 грн;

3) 09.05.2022 - 15.02.2024 (сума боргу 20180,94 грн) на суму 15918,19 грн;

4) 09.06.2022 - 15.02.2024 (сума боргу 20180,94 грн) на суму 15475,87 грн;

5) 09.07.2022 - 15.02.2024 (сума боргу 20180,94 грн) на суму 14646,51 грн;

6) 09.08.2022 - 15.02.2024 (сума боргу 20180,94 грн) на суму 13789,51 грн;

7) 09.09.2022 - 15.02.2024 (сума боргу 20180,94 грн) на суму 12932,52 грн;

8) 09.10.2022 - 15.02.2024 (сума боргу 20180,94 грн) на суму 12103,16 грн;

9) 09.11.2022 - 15.02.2024 (сума боргу 20180,94 грн) на суму 11246,16 грн;

10) 09.12.2022 - 15.02.2024 (сума боргу 20180,94 грн) на суму 10416,81 грн;

11) 09.01.2023 - 15.02.2024 (сума боргу 20180,94 грн) на суму 9559,81 грн.

При цьому позивачем не враховані положення ч. 6 ст. 232 ГК України, відповідно до яких нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано. Нарахування санкцій триває протягом шести місяців.

Поряд з цим колегія суддів відмічає, що за змістом п. 8.2 договору сторони, реалізуючи при укладенні договору своє законодавчо визначене право забезпечення виконання грошових зобов`язань встановленням відповідальності у вигляді пені, не узгодили іншого, ніж передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України, строк, за який нараховується пеня.

Отже, позивачем у порушення приписів ч. 6 ст. 232 ГК України було нараховано пеню за порушення строків оплати за періоди, які перевищують шість місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане. На вказане порушення суд першої інстанції уваги не звернув.

За таких обставин, оскільки сторони не передбачили іншого періоду нарахування пені, аніж шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, то визначений позивачем період нарахування пені обмежується шестимісячним строком, а тому нарахування пені мало здійснюватись за періоди:

1) з 11.03.2022 (початок прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати основного боргу) по 12.09.2022 (закінчення шестимісячного строку, враховуючи, що останній день строку припав на вихідний) на суму 3748,68 грн;

2) з 11.04.2022 - 11.10.2022 на суму 4207,59 грн;

3) з 11.05.2022 - 12.11.2022 (враховуючи, що останній день строку припав на вихідний) на суму 4760,49 грн;

4) з 11.06.2022 - 11.12.2022 на суму 5086,70 грн;

5) з 11.07.2022 - 11.01.2023 на суму 5114,35 грн;

6) з 11.08.2022 - 13.02.2023 (враховуючи, що останній день строку припав на вихідний) на суму 5169,64 грн;

7) з 11.09.2022 - 13.03.2023 (враховуючи, що останній день строку припав на вихідний) на суму 5086,70 грн;

8) з 11.10.2022 - 11.04.2023 на суму 5059,06 грн;

9) з 11.11.2022 - 11.05.2023 на суму 5031,41 грн;

10) з 11.12.2022 - 12.06.2023 (враховуючи, що останній день строку припав на вихідний) на суму 5086,70 грн;

11) з 11.01.2023 - 11.07.2023 на суму 5031,41 грн.

За наведеного, колегія суддів вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня в розмірі 53382,73 грн, у зв`язку з чим вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Таким чином знайшли своє підтвердження аргументи скаржника стосовно невірного нарахування пені, оскільки Господарський суд міста Києва частково задовольняючи позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферма Кролікофф" пені за заявлені позивачем періоди у загальному розмірі 95762,72 грн не врахував положень ч. 6 ст. 232 ГК України.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зважаючи на встановлені судом обставини, з урахуванням наведених норми законодавства, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені зазначеним вимогам процесуального закону не відповідає, а тому вказане рішення не можна визнати законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, зокрема, є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферма Кролікофф" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2024 у даній справі підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України, підлягає скасуванню в частині стягнення пені з прийняттям в цій частині нового рішення.

Враховуючи часткове скасування оскаржуваного судового рішення, у відповідності до ч. 14 ст. 129 ГПК України, суд апеляційної інстанції змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог (у розмірі 317479,29 грн), з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 4762,29 грн (відповідно до пропорції, розмір задоволених позовних вимог становить 76,86%).

Також зважаючи на часткове задоволення апеляційної скарги, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, з позивача на користь відповідача слід стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 763,05 грн (відповідно до пропорції, розмір задоволених апеляційних вимог становить 11,78%).

Частиною 11 статті 129 ГПК України передбачено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи положення ч. 11 ст. 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3999,24 грн (4762,29 грн - 763,05 грн).

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферма Кролікофф" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2024 у справі №910/2247/24 скасувати в частині стягнення пені та ухвалити в цій частині нове рішення.

3. Резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2024 у справі №910/2247/24 викласти в наступній редакції:

« 1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферма Кролікофф" (01133, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 18/7, оф. 409/1; ідентифікаційний код: 42656182) на користь Приватного акціонерного товариства "Уманьгаз" (20300, Черкаська обл., м. Умань, вул. Дерев`янка, буд. 19; ідентифікаційний код: 03361419) 221990 (двісті двадцять одну тисячу дев`ятсот дев`яносто) грн 34 коп. заборгованості, 10099 (десять тисяч дев`яносто дев`ять) грн 24 коп. 3% річних, 32006 (тридцять дві тисячі шість) грн 98 коп. інфляційних втрат, 53382 (п`ятдесят три тисячі триста вісімдесят дві) грн 73 коп пені та 3999 (три тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн 24 коп витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ».

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді С.І. Буравльов

В.В. Андрієнко