ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2024м. ДніпроСправа № 904/2021/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі:

судді Колісника І.І.

за участю секретаря судового засідання Серостанова В.О.

та представників:

від позивача: Братухін О.Ю. - самопредставництво;

від відповідача: не з`явився

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Комунального підприємства "Кривбасводоканал", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 668 983,19 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС з позовом про стягнення з Комунального підприємства "Кривбасводоканал" завданих державі збитків у сумі 668983,19 грн внаслідок забруднення земельних ресурсів.

Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, на підтвердження чого позивачем надано акт перевірки, складений за результатами проведення у період з 10 по 16 квітня 2020 року позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідач позовних вимог не визнає та просить відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Узагальнена позиція відповідача, викладена у відзиві, поданому до суду 16.05.2024 (а.с. 44 - 50) та у запереченнях на відповідь на відзив, поданих до суду 30.05.2024 (а.с. 69 - 72), полягає, зокрема, в наступному.

Відповідач стверджує, що позивач видав наказ № 268-П від 09.04.2020 про проведення позапланової перевірки з порушенням вимог чинного законодавства, без погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), а саме Державної екологічної інспекції України, що робить цей наказ недійсним.

Посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 04.02.2019 у справі № 807/242/14, відповідач вважає, що внаслідок незаконності наказу № 268-П від 09.04.2020 про проведення позапланової перевірки її проведення є безпідставним, а оформлений за результатами перевірки акт від 16.04.2020 протиправним. Тому, складений на підставі цього акта розрахунок розміру шкоди на суму 668983,19 грн теж є безпідставним.

Також відповідач зазначає, що за обставин подання позову до суду 07.05.2024 позивачем пропущений строк позовної давності, який, на думку відповідача, сплинув 16.04.2023. Відповідач вважає, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебігу процесуальних строків у судових справах та саме по собі не може бути підставою для поновлення цих строків. Звертаючись з позовом до суду про стягнення збитків у сумі 668983,19 грн, позивач не заявляв про поновлення процесуального строку та не зазначав про обставини для його поновлення.

Не погоджується відповідач і з розрахунком розміру шкоди, доданим позивачем до позовної заяви, який виконано за формулою Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України № 171 від 27.10.1997 (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища № 149 від 04.04.2007, Наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів № 241 від 04.11.2020) (далі Методика № 171 від 27.10.1997).

Так, відповідач указує, що за змістом пункту 4.2 указаної Методики належним доказом, на підставі якого розраховується розмір завданої шкоди, зумовленої забрудненням земельної ділянки, є витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Натомість у матеріалах справи міститься лист ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 11-4-0.10-5988/2-20 від 07.09.2020, який надано Державній екологічній інспекції на запит № 4-4336-10-3 від 24.06.2020 про надання довідки про нормативну грошову оцінку та категорію відповідної земельної ділянки, розташованої в районі СТО "Юність" по вул. Бердянській, 11 у м. Кривий Ріг.

Крім того, відповідач наголошує на тому, що: - в матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження способу та порядку визначення площі забрудненої земельної ділянки, матеріалів спеціальних вишукувань, а також план-схеми земельної ділянки із зазначенням відповідної площі забруднення та відбору проб ґрунтів; - категорія земельної ділянки, вказана у листі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровської області (землі комерційного використання), не відповідає категорії земельної ділянки, яка застосована позивачем у розрахунку розміру шкоди, зумовленої забрудненням (землі для житлової та громадської забудови); - у листі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області зазначено, що земельна ділянка не сформована, тобто не має інформації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, не вказана загальна площа земельної ділянки, не вказаний кадастровий номер, власник (користувач) земельної ділянки.

Відтак, на думку відповідача, розрахунок розміру шкоди на суму 668983,19 грн виконаний невірно, тому він не може бути належним доказом у справі про стягнення збитків.

Не погодившись із доводами відповідача, позивач 28.05.2024 подав до суду відповідь на відзив (а.с. 63 - 66).

При цьому позивач не погоджується із твердженням відповідача про необхідність погодження проведеної ним перевірки керівником центрального органу, оскільки Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог законодавства про використання та охорону земель, а також розглядає звернення громадян з питань, пов`язаних із діяльністю Інспекції. Отже, Інспекція зобов`язана відреагувати на звернення громадянина про забруднення землі та річки, внаслідок несанкціонованого витоку каналізаційних стоків, що й було зроблено.

Зокрема, до Інспекції надійшло звернення громадянина про можливе порушення вимог природоохоронного законодавства, в якому заявник повідомив, що за адресою м. Кривий Ріг, вул. Вільна, поруч із СТО "Юність" з 05.04.2020 здійснюється витік каналізаційних стоків, які потрапляють в річку Саксагань та забруднюють її, а також забруднюють землю.

Посадові особи екологічної інспекції з метою перевірки інформації, викладеної у зверненні, невідкладно відреагували на вказане звернення, прибули на місце події та обстежили місце події (земельну ділянку), відібрали проби ґрунту, які дослідили. За результатом проведеного заходу склали відповідний акт перевірки.

Тому позивач вважає, що Інспекція правомірно відреагувала на звернення громадянина про можливе порушення.

Окремо позивач зауважує на помилковості висновку відповідача про протиправне оформлення результатів перевірки, оскільки рішення чи дії суб`єкта владних повноважень можуть визнаватися протиправними лише в порядку адміністративного спору, але відповідач дії позивача, як суб`єкта владних повноважень, не оскаржував.

Також позивач не погоджується і з думкою відповідача про пропущений строк позовної давності.

Так, згідно зі статтями 257, 260 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст. 261 Цивільного кодексу України). При цьому, відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Як убачається з матеріалів справи, перевірка проводилася у квітні 2020 року. Зважаючи на дію воєнного стану, введеного у лютому 2022 року, позивач вважає, що Інспекція звернулася до суду в межах строків позовної давності, визначених процесуальним законодавством.

Щодо доводів відповідача про протиправність розрахунку розміру шкоди позивач зазначає, що відповідно до пункту 4.7 Методики витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що зазнала забруднення, видає територіальний орган Держгеокадастру за місцем розташування земельної ділянки через центри надання адміністративних послуг.

На підставі цього Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо надання інформації про категорію та нормативну грошову оцінку земельної ділянки з наданням карти-схеми, а у разі відсутності цих даних інформацію про нормативну грошову оцінку угідь по відповідному адміністративному району (місту обласного підпорядкування) із застосуванням відповідних коефіцієнтів індексації (листи від 23.04.2020 № 4-3132-10-3 та від 24.06.2020 № 4-4536-10-3).

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 11-4-0.10-5988/2-20 від 07.09.2020 нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що зазнала забруднення, з урахуванням коефіцієнтів індексації 3811,87 грн/м2. Також у листі вказано, що категорія земель даної земельної ділянки землі житлової та громадської забудови, що й було використано у розрахунку.

З метою встановлення можливого забруднення ґрунту посадовими особами Держекоінспекції у присутності інженера хімічного аналізу хіміко-бактеріологічної лабораторії КП "Кривбасводоканал" Шмагайло Л.В. здійснено відбір проб ґрунтів на земельній ділянці візуально забрудненій каналізаційними водами КНС-7 КП "Кривбасводоканал" в районі буд. 11 вул. Бердянська, на південь від СТО "Юність" з північної сторони річки Саксагань (акт відбору проб ґрунтів від 10.04.2020 № 01-20-2).

Позивач указує, що акт відбору проб складається відповідно до форми, затвердженої Наказом Мінприроди України від 19.02.2013 № 179, зареєстрованого в Мінюсті України 15.05.2013 за № 739/23271.

В акті зазначені: площа земельної ділянки, на якій відбиралися проби ґрунту 108,0 м2, вид проби (об`єднана), кількість точкових проб 5, глибина відбору 0-0,2 м, маса проби 1,0 кг, та показники, що підлягають вимірюванню азот амонійний, нітрати. До акта відбору проб додано схему відбору проб ґрунтів із вказаними відповідними вимірюваннями забрудненої ділянки. Акт відбору проб та схема відбору підписані виконавцями відбору проб. Також акт відбору проб був підписаний представником підприємства без жодних зауважень.

Позивач вказує, що акт перевірки є службовим документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні перевірки порушення, він є носієм доказової інформації про виявлені порушення (постанова Верховного Суду від 19.06.2020 у справі № 140/388/19). Відтак, Інспекцією надані докази, які підтверджують позовні вимоги.

При цьому, вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарський суд виходить з презумпції вини правопорушника (правова позиція з аналогічних правовідносин наведена у постанові Верховного Суду від 17.09.2019 у справі № 922/1699/15).

Отже, в даному випадку наявні всі елементи складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, яка виявилась у забрудненні землі; причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою відповідача, адже шкода виступає об`єктивним наслідком поведінки відповідача через недотримання вимог природоохоронного законодавства; самої шкоди; вина полягає в недотриманні вимог природоохоронного законодавства.

Враховуючи наведене, позивач вважає заперечення відповідача необґрунтованими.

11.09.2024 позивач через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС подав додаткові пояснення стосовно застосування коефіцієнтів при нарахуванні розміру шкоди з урахуванням пункту 4.7 Методики, за змістом яких орган Держгеокадастру надав інформацію з урахуванням відповідних понижувальних коефіцієнтів, що, в свою чергу, застосовано Інспекцією при розрахунку розміру шкоди.

12.09.2024 від відповідача засобом електронного зв`язку надійшли пояснення, в яких останній наголошує на тому, що використання неналежної інформації про категорію земель та про грошову оцінку земельної ділянки, призвело до неправильного розрахунку розміру шкоди, зумовленої забрудненням, який виконано позивачем.

Ухвалою суду від 08.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 06.06.2024.

09.05.2024 від представника позивача Братухіна О.Ю. через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС надійшло клопотання про повернення з Державного бюджету України надмірно сплаченого судового збору в сумі 2322,86 грн.

Ухвалою від 13.05.2024 Державній екологічній інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) з Державного бюджету України суд повернув судовий збір у сумі 2322,86 грн, сплачений у складі судового збору за платіжними інструкціями № 84 (внутрішній номер 261168300) від 10.03.2023 на суму 2684,00 грн та № 922 (внутрішній номер 315188425) від 15.12.2023 на суму 7666,66 грн.

Ухвалою суду від 06.06.2024 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 25.06.2024, яке відкладалося на 06.08.2024 з наступними перервами до 20.08.2024, 12.09.2024, 03.10.2024.

03.10.2024 судове засідання не відбулося, у зв`язку з чим ухвалою суду від 23.10.2024 призначено чергове судове засідання для розгляду справи по суті на 31.10.2024.

Під час розгляду справи по суті представники сторін надали пояснення по суті спору, аналогічні викладеним у поданих ними до суду заявах по суті справи.

За результатом судового засідання 31.10.2024 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Заступником начальника Державної екологічної інспекції Дніпропетровської області 09.04.2020 видано наказ № 268-п "Про проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України стосовно інформації, викладеної у зверненні гр. ОСОБА_1 на телефонну "гарячу лінію" Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 08.04.2020 № 20-ТГЛ/СА щодо факту несанкціонованого витоку каналізаційних стоків біля СТО "Юність" по вул. Вільна у м. Кривому Розі Дніпропетровської області" (далі наказ № 268-п від 09.04.2020) (а.с. 5).

Зазначений наказ видано згідно зі статтею 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", статтею 21 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади", Положенням про державну екологічну інспекцію в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженим наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.08.2017 № 312 з призначенням у період з 10.04.2020 по 16.04.2020 проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України стосовно викладеної у зверненні гр. ОСОБА_1 інформації

Для проведення цієї перевірки призначено комісію у складі старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської області Жигалової К.А., семи державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської області Ясюри К.В., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , головного спеціаліста з питань запобігання та виявлення корупції ОСОБА_7 .

На виконання наказу № 268-п від 09.04.2020 посадовими особами Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області (далі також Інспекція) у період з 10 по 16 квітня 2020 року проведено відповідну перевірку, за результатом якої комісією у складі старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Жигалової К.А. та державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища Солонько С.М., Чернушко Г.В., ОСОБА_8 складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 16.04.2020 (далі акт перевірки, акт від 16.04.2020) (а.с. 8-9).

Відповідно до цього акта 10 квітня 2020 року під час перевірки інформації, вказаної у зверненні гр. ОСОБА_1 , представниками Інспекції при візуальному огляді виявлено сліди витоку зворотних (каналізаційних) вод в річку Саксагань в районі СТО "Юність" по вул. Вільна та буд. 11 по вул. Бердянська у м. Кривому Розі в результаті засмічення самопливного трубопроводу діаметром 300 мм до КНС № 7 КП "Кривбасводоканал".

На момент перевірки скид каналізаційних вод в річку Саксагань не відбувався.

З метою встановлення можливого забруднення ґрунту представниками позивача державними інспекторами інструментально-лабораторного контролю Чернушко Г.В. та Солонько С.М. та у присутності представника відповідача інженера хімічного аналізу ХВП КП "Кривбасводоканал" Шмагайло Л.В. відібрано проби ґрунтів на земельних ділянках з видимими ознаками забруднення загальною площею 108,0 мІ, що зафіксовано в акті відбору проб № 01-20-2 від 10.04.2020, додатком до якого є схема відбору відповідних проб (а.с. 6-7).

Акт відбору проб № 01-20-2 від 10.04.2020 підписаний представником відповідача без зауважень.

Згідно з наявним у матеріалах справи протоколом вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів № 01-20-2 від 16.04.2020 за результатами інструментально-лабораторного контролю у відібраних пробах ґрунтів виявлено перевищення вмісту азоту амонійного та нітратів у порівнянні з фоновою концентрацією на загальній площі 108,0 мІ, у зв`язку з чим зафіксовано порушення статей 35, 45 Закону України "Про охорону земель" та статей 91, 96, 167 Земельного Кодексу України.

Інспекцією до Комунального підприємства "Кривбасводоканал" направлено лист № 4-3575-3 від 18.05.2020 про необхідність забезпечення явки відповідальних посадових осіб підприємства для надання письмових пояснень щодо факту несанкціонованого витоку каналізаційних стоків в районі СТО "Юність" по вул. Вільна у м. Кривому Розі (а.с. 9-10).

У відповідь Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" листом № 4426 від 25.05.2020 повідомило, що явка відповідальних осіб для надання пояснень щодо факту несанкціонованого скиду каналізаційних стоків буде можливою після завершення карантину, пов`язаного з СОVID-19 (а.с. 10).

Листом № 4-3946-10-3 від 29.05.2020 Інспекція повідомила Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" про результати інструментального інспекційного контролю з виявленим перевищенням вмісту азоту амонійного та нітратів у порівнянні з фоновою концентрацією (а.с. 11).

Згідно з відповіддю, викладеною у листі № 5336 від 22.06.2020, Комунальним підприємством "Кривбасводоканал" прийнято до відома та подальшого опрацювання інформацію щодо забруднення земельної ділянки в районі СТО "Юність" по вул. Вільна в Саксаганському районі м. Кривого Рогу внаслідок витоку каналізаційних стоків (а.с. 11).

Інспекція звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з проханням надати інформацію щодо категорії та нормативної грошової оцінки земельних ділянок за наданою картою-схемою, а в разі відсутності даних про нормативну грошову оцінку зазначених земельних ділянок просила надати нормативну грошову оцінку угідь по відповідному адміністративному району (місту обласного підпорядкування) із застосуванням відповідних понижувальних коефіцієнтів (листи № 4-3132-10-3 від 23.04.2020, №4-4536-10-3 від 24.06.2020) (а.с. 12-13).

У відповідь на вказане звернення Головне управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області у листі № 11-4-0.10-5988/2-20 від 07.09.2020 повідомило, що за інформацією відділу у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровської області земельна ділянка, розташована в районі СТО по вул. Бердянській, 11 у м. Кривий Ріг, не сформована, тому ним надається інформація про грошову оцінку 1 кв.м, яка станом на 01.01.2020, з урахуванням функціонального призначення (землі комерційного використання) у розрізі економіко-планувальних зон та з урахуванням коефіцієнтів індексації за 2014-2019 роки (1,8972), становить 3811,87 грн. Додатково Головним управлінням Держгеокадастру в Дніпропетровській області повідомлено, що категорія земель даної земельної ділянки землі житлової та громадської забудови (а.с. 14).

На підставі фактів, установлених в акті перевірки від 16.04.2020, Інспекцією здійснено розрахунок розмірів шкоди, зумовленої забрудненням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства внаслідок несанкціонованого скиду зворотних вод, на суму 668983,19 грн (а.с. 14-15).

Розрахунок розміру шкоди виконано за формулою 1 Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Мінприроди України 04.04.2007 № 149 та зареєстрованої в Мінюстиції України 25.04.2007 за № 422/13689, а саме Рш = А х Гоз х Пд х Кз х Кн х Кег, де:

Рш розмір шкоди від забруднення земель, грн;

А питомі витрати на ліквідацію наслідків забруднення земельної ділянки, значення якого дорівнює 0,5;

Гоз нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що зазнала забруднення, з врахуванням коефіцієнтів індексації 3811,87 грн/м2 (лист № 11-4-0.10-5988/2-20 від 07.09.2020 Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області);

Пд площа забруднення земельної ділянки, 108,0 м2;

Кз коефіцієнт забруднення земельної ділянки, що характеризує кількість забруднюючих речовин в об`ємі забрудненої земельної ділянки залежно від глибини просочування, який визначається за формулою 4 Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Мінприроди України 04.04.2007 № 149 та зареєстрованої в Мінюстиції України 25.04.2007 за № 422/13689;

Кн коефіцієнт небезпечності забруднюючої речовини, згідно з п. 4.9.1 (Кн = 1,5 (амоній), Кн = 2,5 (нітрати));

Кег коефіцієнт еколого-господарського значення земель (для земель житлової громадської забудови Кег 1,0).

З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з претензією №27-11/20 (лист № 4-7445-11-3 від 30.09.2020), в якій просив останнього добровільно відшкодувати шкоду, заподіяну державі порушенням вимог природоохоронного законодавства, в сумі 668983,19 грн у місячний термін з дня одержання претензії (а.с. 15-16).

Відповідач претензію не визнав, в обґрунтування відсутності підстав для задоволення викладених у ній вимог повідомив позивача, що Комунальним підприємством "Кривбасводоканал" не отримані документи, передбачені частиною шостою статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", а саме: погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері; копію направлення на перевірку; акт перевірки (лист № 9792 від 22.10.2020; а.с. 17).

Наведені обставини й стали причиною виникнення спору.

Предметом доказування у справі є обставини, пов`язані з наявністю/відсутністю з боку відповідача порушення вимог природоохоронного законодавства та збитків у розмірі, заявленому позивачем до стягнення.

Відповідно до приписів частини першої статті 13 Конституції України земля, її надра та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави (ст. 16 Конституції України).

Статтями 66, 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Пунктом 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 275 від 19.04.2017, визначено, що Державна екологічна Інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно з пунктом 1 Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України № 230 від 07.04.2020, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.04.2020 за №350/34633 (надалі Положення), Державна екологічна інспекція відповідної області (далі Інспекція) є територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується.

На підставі пункту 2 розділу ІІ Положення Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства в тому числі про охорону, раціональне використання вод та відновлення водних ресурсів, зокрема щодо: ведення водокористувачами обліку забору та використання вод, здійснення контролю за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об`єктів у контрольних створах, а також подання відповідним органам звітів.

Статтею статті 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що до компетенції Інспекції належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та господарювання, громадянами України, законодавства про використання та охорону земель.

Відтак, згідно з чинним законодавством позивач уповноважений здійснювати (проводити) заходи державного нагляду (контролю) у сфері дотримання юридичними особами законодавства про використання та охорону земель.

Відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються також Законами України "Про охорону земель", "Про відходи", Земельним кодексом України тощо.

Статтею 35 Закону України "Про охорону земель" встановлено вимоги до власників і землекористувачів, у тому числі орендарів, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності, за змістом якої вказані особи зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; забезпечувати захист земель від пожеж, ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям; уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.

Розміщення, збирання, зберігання, оброблення, утилізація та видалення, знешкодження і захоронення відходів здійснюються відповідно до вимог Закону України "Про відходи".

Так, статтею 1 Закону України "Про відходи" визначено, що відходи це будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

Відповідно до частин першої, четвертої, сьомої статті 33 Закону України "Про відходи" зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення).

Зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, в якому визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відходів відповідно до встановлених умов їх зберігання.

Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів.

За змістом статті 164 Земельного кодексу України охорона земель включає захист земель від ерозії, селів, підтоплення, заболочування, вторинного засолення, переосушення, ущільнення, забруднення відходами виробництва, хімічними та радіоактивними речовинами та від інших несприятливих природних і техногенних процесів.

Частиною першою статті 45 Закону України "Про охорону земель" передбачено, що господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад установлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється.

Відповідно до статті 56 цього Закону юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Указана правова норма кореспондується з положеннями статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища".

Відповідно до пункту б) частини першої статті 91 Земельного кодексу України на власників земельних ділянок покладається обов`язок додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля, а за змістом пункту б) частини першої статті 96 цього Кодексу землекористувачі зобов`язані додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди передбачено статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди.

Відповідно до частини третьої статті 13, частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні обставини, якими обґрунтовуються його вимоги або заперечення.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності шкоди. При цьому, доведенню підлягає те, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, наслідком такої протиправної поведінки.

Для визначення порядку розрахунку розмірів відшкодування шкоди суб`єктами господарювання та фізичними особами в процесі їх діяльності через забруднення земель хімічними речовинами, їх засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 171 від 27.10.1997, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.05.1998 за № 285/2725, затверджено Методику визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства (далі Методика).

Відповідно до розділу 2 Методики (тут і надалі - в редакції наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища № 149 від 04.04.2007 станом на час спірних правовідносин) засміченням земель є наявність на території земельних ділянок сторонніх предметів і матеріалів. Забруднення земель накопичення в ґрунтах і ґрунтових водах внаслідок антропогенного впливу пестицидів і агрохімікатів, важких металів, радіонуклідів та інших речовин, вміст яких перевищує природний фон, що призводить до їх кількісних або якісних змін. Забруднення ґрунтів накопичення в ґрунтах речовин, які негативно впливають на їх родючість та інші корисні властивості.

Згідно з пунктами 3.1, 3.3 Методики землі вважаються забрудненими, якщо в їх складі виявлені негативні кількісні або якісні зміни, що сталися в результаті господарської діяльності чи впливу інших чинників. При цьому зміни можуть бути зумовлені не тільки появою в зоні аерації нових шкодочинних речовин, яких раніше не було, і збільшенням вмісту речовин, що перевищує їх гранично допустиму концентрацію, які характерні для складу незабрудненого ґрунту або у порівнянні з даними агрохімічного паспорта (для земель сільськогосподарського призначення). Факти забруднення (засмічення) земель встановлюються уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства шляхом оформлення актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення та засмічення земель.

Визначення обсягу забруднення земельних ресурсів у кожному випадку є самостійним завданням через різноманітність геоморфологічних, геологічних та гідрологічних умов. За наявності інформації про кількість (об`єм, маса) забруднюючої речовини, яка проникла у певний шар землі, визначаються площа, глибина проникнення. Якщо за зовнішніми ознаками забруднення земельної ділянки неможливо встановити площу забруднення чи глибину проникнення, ці параметри визначають за підпунктом 3.6 цієї Методики (п. 3.4 Методики).

У випадках складних ситуацій, коли обсяг забруднення не може бути визначеним за підпунктом 3.4 цієї Методики, спеціалізовані організації виконують еколого-геологічні роботи (п. 3.6 Методики).

Визначення розмірів шкоди внаслідок забруднення земель здійснюється в порядку, визначеному розділом 4 Методики.

Так, відповідно до пункту 4.1 Методики розміри шкоди обчислюються уповноваженими особами, що здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства, на основі актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення земель, протягом шести місяців з дня виявлення порушення.

Основою розрахунків розміру шкоди від забруднення земель є нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка зазнала забруднення (п. 4.2 Методики).

Розмірною одиницею для розрахунку величини шкоди приймається товща землі в 0,2 м (об`єм ґрунтової маси 2000 куб.м на один гектар земної поверхні) (п. 4.3 Методики).

Витрати для здійснення заходів щодо зниження чи ліквідації забруднення земель збільшуються залежно від глибини просочування забруднюючої речовини у співвідношенні як 10:3 (тобто при збільшенні глибини в 10 разів відносно товщі землі 0,2 м витрати для ліквідації забруднення збільшуються в 3 рази) (п. 4.4 Методики).

Відповідно до пункту 4.5 Методики забруднюючі речовини, що спричинили забруднення земельної ділянки, поділені на 4 групи небезпечності, основою для визначення яких є величини граничнодопустимих концентрацій (ГДК) та орієнтовно допустимих концентрацій (ОДК) хімічних речовин в ґрунті (додаток 1).

Згідно з пунктом 4.6 Методики розмір шкоди від забруднення земель визначається за формулою (1): Рш = А х Гоз х Пд х Кз х Кн х Кег (1), де:

Рш розмір шкоди від забруднення земель, грн;

А питомі витрати на ліквідацію наслідків забруднення земельної ділянки, значення якого дорівнює 0,5;

Гоз нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що зазнала забруднення, грн/кв.м;

Пд площа забруднення земельної ділянки, кв.м;

Кз коефіцієнт забруднення земельної ділянки, що характеризує кількість забруднюючих речовин в об`ємі забрудненої земельної ділянки залежно від глибини просочування;

Кз коефіцієнт забруднення земельної ділянки, що характеризує кількість забруднюючих речовин в об`ємі забрудненої земельної ділянки залежно від глибини просочування;

Кн коефіцієнт небезпечності забруднюючої речовини, значення якого визначається за додатком 1;

Кег коефіцієнт еколого-господарського значення земель визначається за додатком 2.

визначається за додатком 2.

Пунктом 4.7 Методики визначено, що довідку про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що зазнала забруднення, надають територіальні органи спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

За змістом підпункту 4.7.1 пункту 4.7 Методики грошова оцінка земель, по яких не проведено її визначення, здійснюється із застосуванням відповідних понижувальних коефіцієнтів до нормативної грошової оцінки угідь, зазначених нижче, по відповідному адміністративному району (місту обласного підпорядкування):

а) для перелогів до нормативної грошової оцінки орних земель: 0,95;

б) для лісових земель до нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь: 0,7;

в) для полезахисних лісосмуг та насаджень - до нормативної грошової оцінки орних земель: 0,9;

г) для чагарників до нормативної грошової оцінки пасовищ: 0,8;

ґ) для забудованих земель до нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь: 0,2;

д) для заболочених земель до нормативної грошової оцінки сіножатей: 0,5;

е) для відкритих земель до нормативної грошової оцінки пасовищ: 0,5.

Довідку про нормативну грошову оцінку відповідних угідь по адміністративному району (місту обласного підпорядкування) надають територіальні органи спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Грошова оцінка, розрахована за підпунктом 4.7.1 цієї Методики, використовується в формулі (1) замість нормативної грошової оцінки земельної ділянки (пп. 4.7.2 Методики).

(Аналогічний порядок передбачений і в чинній на час ухвалення рішення Методиці № 171 від 27.10.1997, згідно з підпунктом 4.7.1 якої щодо земельних ділянок, грошова оцінка яких не проведена, застосовується нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області).

Відповідно до пункту 4.8 Методики коефіцієнт забруднення землі (Кз) визначається в залежності від наявності відомостей про об`єм забруднюючої речовини за формулами (2) або (4).

Заявлений до стягнення позивачем розмір шкоди визначений всупереч наведеним нормативним приписам.

Так, розрахунок заявленого до стягнення розміру шкоди проведений позивачем на підставі листа відділу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 11-4-0.10-5988/2-20 від 07.09.2020, згідно з яким земельна ділянка в районі СТО "Юність" по вул. Бердянській 11 у м. Кривому Розі не сформована; визначення її грошової оцінки не проведено; земельна ділянка відноситься до категорії землі житлової та громадської забудови. При цьому всупереч підпункту 4.7.1 пункту 4.7 Методики за основу під час розрахунку взято не нормативно грошову оцінку сільськогосподарських угідь по відповідному адміністративному району (місту обласного підпорядкування) з понижувальним коефіцієнтом 0,2, а грошову оцінку 1 кв.м, яка станом на 01.01.2020, з урахуванням функціонального призначення (землі комерційного використання) у розрізі економіко-планувальних зон та з урахуванням коефіцієнтів індексації за 2014-2019 роки (1,8972), становить 3811,87 грн.

Відповідно до пункту 8 чинного на час спірних правовідносин Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 25.11.2016 № 489, затвердженого в Міністерстві юстиції України 19.12.2016 р. за № 1647/29777 (втратив чинність 06.05.2023), у межах населеного пункту середня (базова) вартість одного квадратного метра земель диференціюється за економіко-планувальними зонами, які встановлюються на основі економічної оцінки території населеного пункту, з урахуванням таких факторів:

неоднорідність функціонально-планувальних якостей території;

доступність до центру населеного пункту, місць концентрації трудової діяльності, центрів громадського обслуговування, масового відпочинку;

рівень інженерного забезпечення та благоустрою території;

рівень розвитку сфери обслуговування населення;

екологічна якість території;

привабливість середовища: різноманітність місць докладання праці, наявність історико-культурних та природних пам`яток тощо.

Середня (базова) вартість одного квадратного метра земель не диференціюється для:

смуги відводу магістральної залізниці, за винятком економіко-планувальних зон, які включають вокзали та привокзальні площі;

смуги відводу магістральних нафто-, газо- та продуктопроводів, які проходять через територію населеного пункту і виходять за його межі;

смуги відводу ліній електропостачання високої напруги і виходять за його межі.

Отже, за змістом викладеного економіко-планувальна зона це частина території населених пунктів, що має однорідні споживчі якості, переважно однотипний характер використання і обмежується чіткими планувальними межами (магістральні вулиці, водні рубежі тощо).

Згідно з частиною першою статті 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення.

Частиною другою статті 22 цього Кодексу визначено, що до земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі під об`єктами виробництва біометану, які є складовими комплексів з виробництва, переробки та зберігання сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Викладене позивачем не враховано.

Відтак, наданий позивачем розрахунок розміру шкоди на суму 668983,19 грн, зумовленої забрудненням земельної ділянки, здійснений із застосуванням даних, які не відповідають положенням Методики та не підтверджені належними доказами.

Тому, позивачем не доведено розмір шкоди, який має бути стягнений з відповідача внаслідок забруднення земельної ділянки. Надані позивачем докази в їх сукупності не доводять повного складу цивільного правопорушення, а саме розміру завданої шкоди, у зв`язку з чим правові підстави для задоволення позову відсутні.

Щодо заперечень відповідача, викладених у відзиві, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Доводи відповідача щодо протиправності оформлення результатів перевірки судом не приймаються, оскільки рішення чи дії суб`єкта владних повноважень можуть визнаватися протиправними лише в порядку адміністративного судочинства. Втім, відповідач доказів оскарження дій позивача, як суб`єкта владних повноважень, суду не надав.

Також не приймаються до уваги й доводи відповідача щодо пропуску позивачем трирічного строку позовної давності при зверненні з позовом до суду.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, однак за приписом частини п`ятої статті 267 Цивільного кодексу України позивач має право отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції Закону України № 540-IX від 30.03.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" (далі Закон України № 540-IX), чинного з 02.04.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

З 12.03.2020 до 30.06.2023 на всій території України було встановлено карантин відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами), від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів", від 22.07.2020 №641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

З аналізу пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України вбачається, що продовжені цим пунктом строки закінчуються із відміною/скасуванням на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Разом з тим, відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено воєнний стан в Україні. В подальшому воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався й до цього часу не скасований.

З огляду на приписи пунктів 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України й дату звернення позивача з позовом до суду (07.05.2024) трирічний строк позовної давності за вимогами про відшкодування збитків у сумі 668983,19 грн за порушення, встановлене актом перевірки від 16.04.2020, не закінчився внаслідок його продовження на увесь період карантину та подальше зупинення на період дії воєнного стану.

Тож, позовні вимоги заявлені позивачем в межах встановленого законом строку позовної давності.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України на позивача покладаються витрати зі сплати судового збору в сумі 8027,80 грн, належного до сплати з урахуванням приписів частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" та висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 (провадження № 12-26гс22), про застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору у разі подання до суду процесуальних документів в електронній формі.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до Комунального підприємства "Кривбасводоканал" про стягнення 668 983,19 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору у сумі 8027,80 грн за подання позову покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 14.11.2024.

Суддя І.І. Колісник