ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.10.2024 Справа №905/916/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Устимової А.М.,

за участю секретаря судового засідання Сизової К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго»

до УПРАВЛІННЯ КОМУНАЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА

за участю якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі Електромережі»

про стягнення 3818143,92 грн, що складається з суми основного боргу 2156081,48 грн, пені в сумі 84203,88 грн, інфляційних втрат в сумі 777439,98 грн; 15% річних в сумі 800418,58грн

за участю уповноважених представників сторін:

від позивача: не з?явився

від відповідача: не з?явився

від третьої особи: не з?явився

В С Т А Н О В И В:

Стислий зміст і підстави позовних вимог

27.06.2024 шляхом застосування підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (далі - ДПЗД «Укрінтеренерго») звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача УПРАВЛІННЯ КОМУНАЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА (далі - Управління) про стягнення 3818143,92 грн, що складається з суми основного боргу 2156081,48грн, пені в сумі 84203,88грн, інфляційних втрат в сумі 777439,98грн, 15% річних в сумі 800418,58 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов?язань за публічним договором про постачання електричної енергії Постачальником «останньої надії» в частині своєчасної оплати, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість в сумі 2156081,48 грн за період жовтень - листопад 2021. У зв?язку з несвоєчасною оплатою позивачем нараховано пеню, інфляційні втрати та 15% річних.

Процедура провадження у справі у господарському суді

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2024 для розгляду даної справи визначена суддя Устимова А.М.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 28.06.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження по справі, підготовче засідання призначено на 18.07.2024 о 13:15 год. Справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.

02.07.2024 через підсистему "Електронний суд" до суду від позивача надійшло клопотання, в якому останній просить надати представнику ДПЗД «Укрінтеренерго» можливість участі у засіданні у справі №905/916/24, призначеному на 18.07.2024 о 13:15 та всіх подальших засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалою від 04.07.2024 дане клопотання задоволене.

18.07.2024 підготовче засідання не відбулось через оголошення у Харківської області сигналу «Повітряна тривога» (повідомлення з сайту Офіційна карта повітряних тривог України https://map.ukrainealarm.com). Ухвалою від 18.07.2024 підготовче засідання у справі призначено на 19.08.2024 о 11:45 год.

Ухвалою від 19.08.2024 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі Електромережі» (далі - АТ «ДТЕК Донецькі Електромережі»), продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 16.09.2024 о 10:30 год.

У зв?язку з знаходженням судді Устимової А.М. на дату розгляду заяви на лікарняному, підготовче засідання призначене на 16.09.2024 о 10:30 год. не відбулось, про що сторони повідомлені листом від 16.09.2024 та телефонограмою. Ухвалою від 24.09.2024 підготовче засідання у справі призначено на 08.10.2024 о 10:30 год.

Ухвалою від 08.10.2024 закрито підготовче провадження у справі №905/916/24 та призначено розгляд справи по суті на 29.10.2024 о 14:00 год.

29.10.2024 ДПЗД «Укрінтеренерго» шляхом застосування підсистеми «Електронний суд» звернулось до суду з клопотанням, в якому у зв`язку із оголошеною довготривалою повітряною тривогою у місті Харкові, просило провести засідання без участі представника підприємства за наявними у справі матеріалами. У клопотанні констатується, що позовні вимоги ДПЗД «Укрінтеренерго» підтримує.

Згідно приписів ч.5 ст.242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Днем вручення судового рішення є: день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи (п.2 ч.6 ст. 242 ГПК України).

Представники сторін та третьої особи у судове засідання 29.10.2024 не з?явились, про дату та час судового засідання повідомлені шляхом відправлення ухвали до електронних кабінетів підприємств у підсистемі «Електронний суд». Ухвала отримана останніми 10.10.2024, про що свідчать довідки про доставку електронного листа, що сформовані автоматично у програмі «Діловодство спеціалізованого суду».

Клопотання позивача про здійснення розгляду справи за відсутності його уповноваженого представника судом задовольняється.

Судом встановлена відсутність підстав для застосування ч.2 ст.202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), що передбачає вичерпний перелік випадків, за наслідками настання яких суд повинен відкласти розгляд справи по суті.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (ч.3 ст.202 цього Кодексу).

Приймаючи до уваги, що справа розглядається за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін про його хід, без виклику уповноважених представників у судове засідання, неявка представників сторін та третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними у справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин.

Ухвалення рішення суду відбулось у нарадчій кімнаті у порядку ст.ст.219-220 ГПК України.

Позиція учасників процесу

Консолідована позиція позивача міститься у позовній заяві та письмових поясненнях, за змістом яких останній просить суд задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Управління з 07.10.2021 віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник «останньої надії», яким є позивач. Останній належним чином виконав свої зобов`язання в частині постачання електричної енергії згідно публічного договору про постачання електричної енергії Постачальником «останньої надії», що підтверджується актами купівлі-продажу електроенергії за жовтень 2021 та листопад 2021, які належним чином направлені відповідачу для підписання, однак залишені ним без реагування. Дані до актів внесені на підставі інформації, що міститься у звітах АТ «ДТЕК Донецькі Електромережі» щодо обсягу споживання електричної енергії Споживачем у спірний період. Відповідачем в порушення умов п. 2.1 глави 2 договору не здійснено своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість за вказаний період в сумі 2156081,48грн.

Підставність заявлених вимог позивач нормативно обґрунтовує посиланням на статті 4, 20, 24, 27, 162-164, 247, 249 ГПК України.

Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача міститься у письмових поясненнях, відповідно до яких обсяг спожитої електроенергії відповідачем складає: за жовтень 2021 року - 139 132 кВт*год, за листопад 2021 року - 220 018 кВт*год. Третя особа зазначила, що у Споживача (Управління) засоби дистанційної передачі даних (АСКОЕ) відсутні, обсяги спожитої електроенергії відповідачем у жовтні та листопаді 2021 визначено на підставі показників приладу обліку, наданих Споживачем у звітах та внесених до автоматизованої білінгової системи, на підтвердження яких надано суду скріншот з білінгової системи. Одночасно третя особа повідомила суд про неможливість надання копій таких звітів в силу того, що документація, яка велася до лютого 2022, залишилася на окупованій території Донецької області. Крім того, третя особа зазначила, що Споживач виконав зобов`язання перед АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», як Оператором системи розподілу, виконавши оплату наданих рахунків за послуги з розподілу електроенергії, чим, на думку третьої особи, підтвердив та погодився з заявленими обсягами.

Ухвалою від 28.06.2024, якою позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, суд встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та доказів, на яких ґрунтуються його заперечення - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали та попередив відповідача, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвала отримана відповідачем у електронному кабінеті у підсистемі «Електронний суд» 28.06.2024, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, що сформована автоматично у програмі «Діловодство спеціалізованого суду».

Відповідач під час розгляду справи відзиву суду не надав, ніяким іншим способом своєї правової позиції за заявленим позовом не висловив.

Згідно ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на необхідність розгляду господарської справи впродовж розумних строків в контексті встановлених п. 1 статті 6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини 1950 року гарантій, враховуючи вжиття судом всіх можливих заходів для належного повідомлення відповідача про розгляд справи та достатність часу, наданого учасникам справи для висловлення своєї правової позиції по суті спору та подання доказів на підтвердження власних аргументів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 ГПК України, суд вважає, що є підстави для розгляду справи по суті за наявними матеріалами.

Виклад обставин справи, встановлених судом

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) №1344 від 06.11.2018 ДПЗД «Укрінтеренерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України №1023-р від 12.12.2018 (із змінами) ДПЗД «Укрінтеренерго» визначено постачальником «останньої надії» на період з 1 січня 2019 року до 31 грудня 2024 року; визначено територією провадження діяльності зазначеного підприємства - територія України, крім території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

27.12.2018 ДПЗД «Укрінтеренерго» як постачальником «останньої надії» на офіційному веб-сайті підприємства у мережі Інтернет за адресою https://uie.kiev.ua розміщено публічну оферту: Порядок приєднання до умов договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»; Договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»; Додаток 1 до договору «Комерційна пропозиція № 4 від 10.06.2021 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії»; Порядок формування ціни, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам

Відповідно до Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору, що зазначені в Додатку 1 до Договору (комерційна пропозиція) (п. 2.1 договору).

Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року №312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів України (п.1.2 договору).

Відповідно до п.3.1 договору, Постачальник здійснює постачання електричної енергії Споживачу з моменту припинення постачання електричної енергії Споживачу діючим електропостачальником у випадках, зазначених у пункті 3.2 цієї глави, за яким Постачальник забезпечує гарантоване та безперервне постачання електричної енергії Споживачу протягом всього строку постачання, у разі: банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника; закінчення строку дії ліцензії, призупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника; невиконання або неналежного виконання попереднім електропостачальником вимог правил ринку, правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам; необрання споживачем нового електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником; припинення електропостачальника, не спроможного постачати електричну енергію, про що він повідомив постачальника "останньої надії", споживачів, Регулятора, оператора системи передачі та оператора системи розподілу, відповідно до частини сьомої статті 64 Закону.

Початок постачання електричної енергії Споживачу починається з факту споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ (п. 3.6. договору).

Як узгоджено сторонами в п.п. 5.1-5.2 договору Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", яка є додатком до цього Договору (далі - комерційна пропозиція). Спосіб визначення ціни (тарифу) за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції Постачальника.

Згідно п. 5.6 Договору інформація про діючу ціну (тариф) на електричну енергію Постачальника має бути розміщена на офіційному веб-сайті Постачальника не пізніше ніж за 20 днів до дати її застосування із зазначенням порядку її формування.

Ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися Постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни. Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. (пп.5.7-5.8договору).

Права та обов?язки Сторін узгоджені у розділах 6-7 договору, відповідно до яких: Споживач зобов`язується Споживач зобов`язується повідомляти Постачальника з першим оплаченим рахунком за спожиту електричну енергію про прийняття (акцептування) умов Договору (пп.1 п.6.2 договору); забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору (пп.2 п.6.2 договору); Постачальник має право отримувати від Споживача оплату за поставлену електричну енергію (пп.1 п.7.1 договору). Постачальник зобов`язується забезпечувати постачання електричної енергії в порядку та на умовах, визначених цим Договором (пп.1 п.7.2); обчислювати і виставляти рахунки Споживачу за поставлену електричну енергію відповідно до вимог та у порядку, передбаченому ПРРЕЕ та цим Договором (пп.3 п.7.2); з першим рахунком за спожиту електричну енергію поінформувати Споживача про наявний період часу для постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", ціну (тариф) на електричну енергію та про оплату послуг з розподілу через Постачальника (з наступним переведенням цієї оплати оператору системи) (пп.4 п.7.2); надати на письмову вимогу Споживача примірник цього Договору підписаного уповноваженою особою Постачальника протягом 10 робочих днів з дати отримання такого письмового звернення (пп.5 п.7.2).

Оплата виставленого Постачальником рахунка за цим Договором має бути здійснена Споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем (п.5.10 Договору).

Відповідальність Сторін закріплена у розділі 9 договору, відповідно до якого за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством (п. 9.1. договору).

За умовами п.5.11 Договору пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим Договором. Споживач має сплатити за вимогою Постачальника пеню у розмірі, яка зазначається в комерційній пропозиції.

Цей Договір приєднання Споживача набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між Сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 діб (п.13.1 Договору).

За п.13.2 останнього у разі внесення Постачальником, в установленому чинним законодавством порядку, змін до змісту Типового договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", затвердженого Регулятором, Сторони погоджуються з такими змінами у цьому Договорі.

Договір згідно п.15.1 Комерційних пропозицій №4 від 10.06.2021 та №5 від 08.10.2021 (далі - Комерційна пропозиція №4, комерційна пропозиція №5) цей Договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ.

Комерційна пропозиція №4 від 10.06.2021 до даного Договору є чинною з 01.07.2021.

Комерційна пропозиція №5 від 08.10.2021 є чинною з 01.11.2021. В ній зазначено, що з моменту набуття чинності даної комерційної пропозиції втрачають чинність попередні комерційні пропозиції ДПЗД «Укрінтеренерго», як постачальника «останньої надії».

Відповідно до п.1.1 Комерційних пропозицій №4 та №5 ціна, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії» (далі - Ціна) формується згідно Порядку формування ціни, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 № 1179 (далі - Порядок). Розрахунковий період - календарний місяць, на який визначається Ціна.

Згідно положень п.1.5 Комерційних пропозицій №4 та №5 Постачальник оприлюднює Ціну на кожний Розрахунковий період на власному веб-сайті (www.uie.kiev.ua) не пізніше ніж за 1 день до їх застосування (пункт 1.6. Порядку) за Посиланням: - Головна / Постачальник «останньої надії» / Ціни, за якими здійснюється постачання електроенергії споживачам постачальником останньої надії -.

Оприлюднені Постачальником Ціни на його веб-сайті є невід`ємним додатком до цієї Комерційної пропозиції (п.1.6 комерційних пропозицій №4 та №5).

У пункті 4.4. комерційних пропозицій №4 та №5 закріплено, що документом, що підтверджує факт переходу права власності на електричну енергію від Постачальника до Споживача, є узгоджений Сторонами Акт купівлі-продажу оформлений відповідно до умов, визначених в цьому розділі.

Акт купівлі-продажу електричної енергії (надалі - Акт купівлі-продажу) складається на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії Споживачем.

Обсяг фактично спожитої електричної енергії Споживачем визначається ОС, який виконує функції адміністратора комерційного обліку, в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії, а також Тимчасовим порядком визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехідний період, затверджений постановою НКРЕКП від 28.12.2018 року №2118.

Після завершення розрахункового періоду та отримання даних від ОС Постачальник надсилає на адресу електронної пошти Споживача скановану версію Акту купівлі-продажу, підписаного зі свого боку.

Споживач в триденний термін після отримання сканованої версії Акту купівлі-продажу зі свого боку підписує його та направляє скановану версію Акту купівлі-продажу на адресу електронної пошти Постачальника.

Оригінал Акту купівлі-продажу у двох примірниках надсилається поштою на поштову адресу Споживача.

Підписаний з боку Споживача один екземпляр оригіналу Акту купівлі-продажу в триденний термін повертається на поштову адресу Постачальника.

У разі наявності зауважень до Акту купівлі-продажу, Споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності.

У разі неповернення Споживачем підписаного зі свого боку одного екземпляру оригіналу Акту купівлі-продажу у встановлені строки або його не підписання з боку Споживача у встановлений термін, документ вважається узгодженим та підтвердженим Споживачем та приймається Постачальником як узгоджений.

Відповідно до п.4.1 комерційних пропозицій №4 та №5, Споживач сплачує 100% від орієнтовної вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання Споживачем рахунку.

У разі не отримання рахунку Споживач зобов`язується здійснити 100% оплату самостійно (без рахунку) на поточний рахунок Постачальника, зазначений у Договорі, не пізніше ніж за 1 банківський (робочий) день до початку розрахункового періоду, виходячи з прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді та діючої у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію (п.4.1 комерційних пропозицій №4 та №5). Ця норма не застосовується до акцептування умов Договору, порядок якого визначений пунктом 7.1. даної комерційної пропозиції (п.4.1 комерційної пропозиції №4).

Орієнтовна вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії Постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих Постачальником від Оператора системи розподілу (передачі) (далі - ОС) (п.4.1 комерційних пропозицій №4 та №5).

Пунктом 4.2. Комерційних пропозицій №4 та №5 закріплено, що остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється Споживачем на підставі виставленого Постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої Споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою Споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ, або самостійно (без рахунку) не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду на поточний рахунок Постачальника, зазначений у Договорі.

Відповідно до п.4.3. Комерційних пропозицій №4 та №5, у разі направлення рахунків електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення Постачальником відповідного електронного повідомлення (лист, факс та інше).

Положеннями п.7.4 Комерційних пропозицій №4 та №5 встановлено, що Споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу Постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Згідно положень п.6.1. Комерційних пропозицій №4 та №5, за внесення передбачених умовами Договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, Постачальник має право нарахувати Споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Споживач зобов`язується сплатити пеню на підставі рахунку Постачальника.

Відповідно до п.6.1. Комерційної пропозиції №5 нарахування пені та інших видів відповідальності, що визначені законом та цим договором (15 % річних, інфляція) за невиконання грошового зобов`язання на підставі отриманого споживачем рахунку, починається на наступний день після закінчення терміну, встановленого договором на оплату рахунку.

У разі відсутності доказу вручення рахунку споживачу, пеня та інші види відповідальності визначені законом та цим договором (15 % річних, інфляція) за невиконання грошового зобов`язання за цим Договором починають нараховуватися Постачальником з 21 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Сторони Договору домовились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання або неналежне виконання зобов`язання припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (п.13.1. Комерційних пропозицій №4 та №5).

У пункті 16.2. Комерційних пропозицій №4 та №5 передбачене надсилання повідомлень і документів електронною поштою. Сторони Договору використовують наступні адреси електронної пошти: - Постачальника - ; - Споживача - зазначена на веб-сайті Споживача та/або надана Постачальнику Споживачем у будь-який спосіб (офіційним листом, в довільній формі на адресу Постачальника, телефонограмою), та/або надана Постачальнику Оператором системи розподілу (передачі). Такі документи вважаються направленими однією Стороною та офіційно отриманими іншою Стороною без додаткового оформлення на паперовому носії.

Ціни розміщені позивачем у відкритому доступі у мережі Інтернет за посиланням https://uie.kiev.ua/diyalnist/napryamky-diyalnosti/postachalnyk-elektrychnoyi-energiyi-ostannoyi-nadiyi/#818-8683639c-63a3.

Листом № 64/16967-вих від 20.09.2021 АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» повідомило ДПЗД «Укрінтеренерго» про те, що УПРАВЛІННЯ КОМУНАЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник «останньої надії» з 07.10.2021.

Протоколом проведення переговорів щодо закупівлі електричної енергії на умовах постачальника «останньої надії» погоджено умови закупівлі електричної енергії на умовах постачальника «останньої надії» у період 07.10.2021 - 02.12.2021 за оператором системи розподілу (передачі) АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» а саме: 01.10.2021- обсягом 139 132 кВт*год вартістю 892 302,49грн (з ПДВ); 01.11.2021 - 220 018 кВт*год. вартістю 1 263 778,99грн (з ПДВ).

Відповідно до повідомлення Оператора системи про споживачів, постачання електричної енергії яким здійснюється постачальником «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» Споживачу УПРАВЛІННЯ КОМУНАЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА () розпочато постачання електричної енергії електропостачальником 07.10.2021, а завершено - 31.12.2021.

Матеріали справи містять звіти щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу (передачі), на підставі даних яких позивачем сформовано відповідні акти купівлі-продажу електроенергії.

Згідно актів купівлі-продажу електроенергії до Договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» за жовтень-листопад 2021 року позивачем відображено передачу електричної енергії відповідачу на виконання умов вказаного договору: у жовтні 2021 року в обсязі 139 132,00кВт/год на суму 892302,49грн, у тому числі ПДВ 148717,08грн (акт №015715 від 31.10.2021); у листопаді 2021 року у обсязі 220018,00кВт/год на суму 1263778,99грн, у тому числі ПДВ 210629,83грн (акт №016158 від 30.11.2021).

Акти містять застереження, що Споживач в триденний термін після отримання Акту купівлі-продажу підписує його зі свого боку та повертає Постачальнику. У разі наявності розбіжностей у даних зазначених в Акті купівлі-продажу, Споживач та Постачальник до моменту усунення таких розбіжностей керуються даними, вказаними оператором системи розподілу/передачі, з подальшим коригуванням даних після врегулювання розбіжностей. У разі неповернення Споживачем підписаного зі свого боку Акту купівлі-продажу або його не підписання з боку Споживача у строки, встановлені діючою у період постачання електричної енергії Комерційною пропозицією, яка є невід`ємним додатком до Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", документ вважається узгодженим та підтвердженим Споживачем та приймається Постачальником як узгоджений.

Також позивачем сформовано рахунки за спожиту електроенергію: №18/04/О10/22544 від 12.11.2021 за жовтень 2021 року на суму 892302,49грн з ПДВ; №18/04/О11/23541 від 09.12.2021 за листопад 2021 року на суму 2156081,48 грн з ПДВ 2156081,48 грн з ПДВ (у тому числі заборгованість за листопад 2021 року 1 263 778,99). В тексті рахунків визначено, що вони мають бути сплачені протягом п`яти робочих днів.

Акти та рахунки за жовтень-листопад 2021 року підписані та скріплені печаткою з боку ДПЗД «Укрінтеренерго» одноособово.

У підтвердження направлення цих документів відповідачу позивачем надано скріншоти зі скриньки електронної пошти, про направлення актів та рахунків за період жовтень-листопад 2021 року на електронну поштову скриньку відповідача , а саме: за жовтень 2021 - 17.11.2021; за листопад 2021 - 13.12.2021.

Вказана адреса електронної пошти вказана Оператором у листі №64/16967-вих від 20.09.2021 як адреса, що належить Споживачу.

Додатково на підтвердження цього факту позивач надав суду роздруківки з сайту Бази даних і системі аналітики публічних закупівель Ргоzоггo, з яких вбачається, що при проведенні інших закупівель відповідач вказує саме цю адресу як діючу адресу електронної пошти підприємства.

Доказів повернення Споживачем актів купівлі-продажу електроенергії за жовтень-листопад 2021 року з підписом уповноваженої особи або з мотивованими запереченнями щодо їх змісту матеріали справи не містять.

Листом № 44/09-9698/ПОН від 11.11.2021 ДПЗД «Укрінтеренерго» направило на поштову адресу Управління примірник договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» для підписання. На підтвердження факту направлення означеного листа позивачем надано до матеріалів справи реєстр поштового відправлення та фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 23.11.2021.

Відповідно до скріншоту електронного листа від 29.12.2022 ДПЗД «Укрінтеренерго» з електронної адреси направлено на електронну адресу вкладення в форматі pdf найменуваннями: Договір 30098218 (04), Договір, ДодатковаУгода1, Комерційна Пропозиція, Протокол.

У письмових поясненнях від 10.09.2024 позивач зазначив, що повторно примірник договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» з додатками направлено на електронну адресу відповідача за усним клопотанням останнього.

В матеріалах справи наявний відповідний договір, додаткова угода до нього та інші додатки, які направлялись для підписання та не є підписаними відповідачем.

ДПЗД «Укрінтеренерго» звернулось до відповідача вимогою №44/11-001813 від 17.02.2022 про сплату заборгованості та штрафних санкцій. Вимога направлена 21.02.2022 на адресу електронної пошти відповідача, вказану вище та залишена останнім без реагування.

Доказів оплати заборгованості матеріали справи не містять.

При цьому, АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» повідомило суд, що оплата вартості послуг з розподілу електричної енергії за період жовтень-листопад 2021 відповідачем здійснена, на підтвердження чого надано скрін з інформацією з відповідної інформаційної платформи.

Оскільки заборгованість є не сплаченою, це стало підставою для звернення до суду за захистом порушеного права шляхом стягнення суми основної заборгованості, нарахованих пені, 15% річних, втрат від інфляції та пені.

Правова оцінка аргументів учасників справи та мотиви рішення суду

Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві, дослідивши надані в порядку статті 74 ГПК України письмові докази в їх сукупності та взаємозв?язку, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, зважаючи на таке.

За змістом частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов?язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 173 ГК України, яка кореспондується з положеннями статті 509 ЦК України, господарським визнається зобов?язання, що виникає між суб?єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб?єкт (зобов?язана сторона, у тому числі боржник) зобов?язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб?єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб?єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов?язаної сторони виконання її обов?язку.

Основними видами господарських зобов?язань є майново-господарські зобов?язання та організаційно-господарські зобов?язання. Господарські зобов?язання можуть виникати: зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (частина 1 статті 174 ГК України).

У відповідності до частини першої статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов?язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Положеннями частини першої статті 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов?язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов?язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (частина друга статті 714 Цивільного кодексу України).

Відповідно до преамбули Закону України «Про ринок електричної енергії» № 2019-VIII від 13.04.2017 ( далі - Закон) цей Закон визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов?язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Приписами статті 4 цього Закону встановлено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії» (п.16 ч.1 ст.4 ЗУ «Про ринок електричної енергії»).

Згідно положень пункту 66 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що постачальник «останньої надії» - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який за обставин, встановлених цим Законом, не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу.

Відповідно до ч.11 ст.64 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник «останньої надії» має повідомити споживачу умови постачання, ціни на електричну енергію, а також про право споживача на вибір електропостачальника. Постачальник «останньої надії» зобов?язаний оприлюднити зазначену інформацію на своєму офіційному веб-сайті.

Як встановлено судом, ДПЗД «Укрінтеренерго» здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії споживачу на території України, крім території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження на період з 1 січня 2019 року до 31 грудня 2024 року згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 №1023-р (із змінами) відповідно до ліцензії №1344 від 06.11.2018 виданої НКРЕКП.

Згідно з частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов?язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв?язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина перша статті 634 Цивільного кодексу України). На своєму офіційному веб-сайті у мережі Інтернет за адресою https://uie.kiev.ua ДПЗД «Укрінтеренерго», як постачальником «останньої надії», розміщено публічну оферту: Порядок приєднання до умов договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»; Договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» та додатки до нього.

Відповідно до ч. 8 ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії», договір постачання електричної енергії між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Положення вказаної статті кореспондуються з п.15.1 Комерційних пропозицій №4 та №5 до нього, які пов?язують момент набрання чинності договору з фактом споживання електричної енергії.

Наявними в матеріалах справи доказами, а саме, листом від 20.09.2021р. № 64/16967-вих та повідомленням оператора системи про споживачів, постачання електричної енергії яким здійснюється постачальником «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» та даними звітів підтверджено факт споживання Управлінням електричної енергії від постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» з 07.10.2021 по 31.12.2021.

Відтак, суд дійшов висновку, що внаслідок акцептування договору діями відповідача, а саме, споживанням поставленої позивачем електричної енергії, відповідний публічний договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» укладений між Управлінням та ДПЗД «Укрінтеренерго» 07.10.2021. У спірний період жовтень-листопад 2021 року до правовідносин застосовувались положення Комерційних пропозицій: №4 від 10.06.2021 - для жовтня 2021 та №5 від 08.10.2021 - для листопада 2021.

Матеріали справи також містять докази направлення вказаного договору з додатками: 23.11.2021 - засобами поштового зв?язку листом від 11.11.2021 р. № 44/09-9698/ПОН ДПЗД та 29.12.2022 - електронною поштою з електронної адреси ДПЗД «Укрінтеренерго» вказаної у 16.2. Комерційних пропозицій №4 та №5 на електронну адресу Управління , однак договір у письмовій формі у вигляді окремого документу не є підписаним зі сторони відповідача.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд визнає, що укладений між сторонами договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» за своїм змістом та правовою природою є договором постачання електричної енергії Споживачу. Зміст договору не суперечить актам цивільного законодавства, він сторонами не оспорений, не розірваний та у судовому порядку недійсним не визнаний, у спірний період вказаний договір діє.

За приписами частин першої, другої статті 193 ГК України суб?єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов?язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов?язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов?язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов?язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У пункті 8 частини першої статті 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» унормовано, що Оператор системи розподілу забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Оператор системи розподілу зобов?язаний надавати учасникам ринку інформацію, необхідну для виконання ними функцій на ринку в обсягах та порядку, визначених правилами ринку, кодексом системи передачі, кодексом системи розподілу, кодексом комерційного обліку та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії (пункт 9 частини третьої статті 46 цього Закону).

Згідно п. 4.3 Правил роздрібного ринку електричної енергії дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії (пункт 4.12 ПРРЕЕ).

За змістом пункту 4.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

У пункті 4.14 цих Правил визначено, що платіжний документ (рахунок) формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу. Платіжні документи (рахунки) надаються електропостачальниками споживачам безкоштовно. Платіжні документи (рахунки) на оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах електропостачальника, через персональну сторінку споживача на вебсайті електропостачальника або електронною поштою, факсимільним зв?язком, поштовим зв?язком, кур?єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу. Платіжний документ (рахунок) має надаватися споживачу в терміни та спосіб, визначені відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції або умов договору.

Обсяг фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) Споживача кожного місяця зазначений у відповідних звітах Оператора системи розподілу АТ «ДТЕК Донецькі електромережі».

У письмових поясненнях третя особа підтвердила, що обсяг споживання Управління за за жовтень 2021 року складає 139 132 кВт*год, за листопад 2021 року відповідно 220 018 кВт*год. При цьому, вказано, що у Споживача засоби дистанційної передачі даних (АСКОЕ) відсутні, обсяги спожитої електроенергії відповідачем у жовтні та листопаді 2021 визначено на підставі показників приладу обліку, наданих Споживачем у звітах та внесених до автоматизованої білінгової системи, на підтвердження яких надано суду скріншот з білінгової системи. Споживач виконав зобов`язання перед АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», як Оператором системи розподілу, виконавши оплату наданих рахунків за послуги з розподілу спожитої у спірний період електроенергії.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що у спірний період ДПЗД «Укрінтеренерго» поставило УПРАВЛІННЮ КОМУНАЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА електричну енергію відповідно до актів купівлі-продажу електроенергії до Договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» загальним об?ємом 359150кВт/год вартістю 2156081,48грн, а саме:

- у жовтні 2021 року відповідно до акту №015715 від 31.10.2021 - в обсязі 139 132,00кВт/год на суму 892302,49грн, у тому числі ПДВ 148717,08грн;

- у листопаді 2021 року відповідно до акту №016158 від 30.11.2021 - в обсязі 220018,00кВт/год на суму 1263778,99грн, у тому числі ПДВ 210 629,83грн.

На підставі означених актів Позивачем також виставлено відповідачу відповідні рахунки: №18/04/О10/22544 від 12.11.2021 за жовтень 2021 року на суму 892302,49грн з ПДВ; №18/04/О11/23541 від 09.12.2021 за листопад 2021 року на загальну суму 2156081,48 грн з ПДВ (у тому числі, заборгованість за листопад 2021 року 1263778,99).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що за наслідками поставки електричної енергії, що відбулось у період жовтень-листопад 2021 ДПЗД «Укрінтеренерго» на адресу електронної пошти відповідача , направлено акти купівлі-продажу електроенергії разом з рахунками за спожиту електроенергію 17.11.2021 та 13.12.2021 відповідно. Порядок направлення актів та рахунків відповідає встановленому в п. 16.2 Комерційних пропозицій. Згідно п. п.4.3. Комерційних пропозицій №4 та №5 датою отримання рахунків вважається дата їх відправлення Постачальником.

Доказів підписання актів зі сторони відповідача або письмових заперечень щодо їх змісту матеріали справи не містять, як наслідок, акти вважаються підписаними у порядку, що визначений у п.4.4 Комерційних пропозицій №4 та №5.

Якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами пункту 3 частини першої статті 57 Закону електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Поряд з тим, за пунктом 1 частини третьої статті 58 цього Закону споживач зобов?язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Судом встановлено, що договір та комерційні пропозиції №4 та №5 містять відмінні положення щодо порядку оплати поставленої електричної енергії.

Згідно п.5.10. договору, оплата виставленого Постачальником рахунка за цим Договором має бути здійснена Споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.

Своєю чергою Комерційні пропозиції №4 та №5 закріплюють положення здійснення оплати наступним чином:

100% від орієнтовної вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання Споживачем рахунку (п.4.1 Комерційних пропозицій №4 та №5). Одночасно у разі не отримання рахунку Споживач зобов`язується здійснити 100% оплату самостійно (без рахунку) на поточний рахунок Постачальника, зазначений у Договорі, не пізніше ніж за 1 банківський (робочий) день до початку розрахункового періоду, виходячи з прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді та діючої у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію.

Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється Споживачем на підставі виставленого Постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої Споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою Споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ, або самостійно (без рахунку) не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду на поточний рахунок Постачальника, зазначений у Договорі (п. 4.2. Комерційних пропозицій №4 та №5).

Таким чином, виходячи з того, що в тексті рахунків визначено, що вони підлягають сплаті протягом п`яти робочих днів, суд дійшов висновку, що оплата за спожиту електричну енергію мала бути здійснена Споживачем:

- за рахунком №18/04/О10/22544 від 12.11.2021 за жовтень 2021 року - до 24.11.2021 включно;

- за рахунком №18/04/О11/23541 від 09.12.2021 за листопад 2021 року - до 20.12.2021 включно.

Доказів оплати заборгованості за розрахунковий період жовтень-листопад 2021 в загальній сумі 2156081,48грн матеріали справи не містять.

Відтак суд вважає, що сукупністю наявних в матеріалах справи доказів документально підтверджено факт неналежного виконання зобов?язань щодо своєчасної оплати поставленої електричної енергії з боку відповідача, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості в сукупній сумі 2156081,48грн підлягають задоволенню.

Предметом спору в даній справі також є матеріально-правова вимога позивача про стягнення нарахованих ним пені, 15% річних та інфляційних втрат у зв?язку із неналежним виконанням відповідачем грошових зобов?язань зі сплати поставленої електричної енергії.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов?язання, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов?язання (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 04.02.2020 у справі №912/1120/16 з посиланням на подібну правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постановах від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц).

Судом враховано, що умовами Комерційних пропозицій №4 та №5 встановлений обов?язок Споживача сплатити постачальнику 15% річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання (п.7.4)

Згідно розрахунку, доданого до позовної заяви, позивачем заявлено до стягнення 15% річних в розмірі 800418,58грн, які нараховані на заборгованість за жовтень 2021 в розмірі 892302,49 за період з 25.11.2021 по 31.05.2024 - на суму 336844,69грн, та за листопад 2021 в розмірі 1263778,99грн за період з 21.12.2021 по 31.05.2024 - на суму 463573,89грн. Контррозрахунок відсутній.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 15% річних судом встановлено, що він здійснений методологічно та арифметично правильно, загальна сума 15% річних становить 800418,58грн.

Щодо можливості зменшення розміру відсотків річних суд зазначає наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 по справі №902/417/18, викладена правова позиція, в якій зазначено, що, з огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, принципи розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і відсотків річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери кредитора. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають правове значення, та, зокрема, зазначених критеріїв суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

За обставинами справи № 902/417/18 у пункті 5.5 договору сторони дійшли згоди щодо зміни розміру відсоткової ставки, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України, і встановили її в розмірі 40 % річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем, та 96 % річних від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення 90 календарних днів. За товар вартістю 205 538,92 грн до подання позовної заяви до суду відповідач сплатив 107 157,00 грн. Заборгованість в розмірі 98 381,92 грн відповідач сплатив після відкриття провадження у справі. Водночас на цю заборгованість, яка на момент звернення до суду з позовом ще не була погашена, позивач нарахував 40 306,19 грн пені, 30 830,83 грн штрафу, 110 887,30 грн відсотків річних, а разом 182 024,32 грн, що майже в два рази перевищувало суму основного боргу. Врахувавши очевидну неспівмірність заявлених до стягнення сум санкцій у виді штрафу, пені і відсотків річних, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання, Велика Палата Верховного Суду у справі №902/417/18 вважала справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи та наведеним вище критеріям, обмежити розмір санкцій сумами штрафу і пені, які вже вирішено судами попередніх інстанцій стягнути, та відмовити у стягненні відсотків річних.

Суд дійшов висновку, що обставини у справі №905/916/24, що розглядається, та у справі №902/417/18 є подібними, оскільки ставка відсотків річних (15%), яку застосовує при розрахунку позивач, у співвідношенні до розміру відсотків, що встановлені ст.625 ЦК України, збільшена в п`ять разів, що є істотним.

Розмір пені, інфляційних втрат, 15% річних, що нараховані на заборгованість сукупно складає 1662062,44грн, що складає 77,08% від суми основного боргу, що є очевидно неспівмірним із збитками кредитора внаслідок прострочки виконання грошового зобов`язання з боку боржника, факт понесення яких з боку позивача не є доведеним.

За приписами частини 3 статті 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За змістом статті 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов?язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов?язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов?язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду.

Суд зазначає, що Верховний Суд у своїй постанові від 01.10.2024 року у справі №910/18091/23, звертаючись до правових висновків викладених у постанові Великої палати від 18.03.2020 по справі №902/417/18, наголосив на необхідності встановлення судом підстав та обставин для зменшення процентів річних у кожному конкретному випадку.

Так, саме з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд, може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов?язання. Конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов?язання за Договором, ступінь виконання зобов?язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов?язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність), мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності, має правове значення під час вирішення питання щодо застосування частини третьої статті 511 ЦК України, статті 233 ГК України (щодо права суду зменшувати лише розмір процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України).

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк воєнного стану неодноразово продовжувався. Зокрема, Указом Президента України № 271/2024 від 06.05.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 11234 від 08.05.2024, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Факт активних бойових дій на території Донецької області визнається судом загальновідомим, тому згідно приписів ст. 75 ГПК України не потребує доведення.

УПРАВЛІННЯ КОМУНАЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА зареєстровано згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за адресою: 85114, Донецька область, м.Костянтинівка, вул. Олекси Тихого, буд.260.

Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, який затверджений Наказом № 309 від 22.12.2022 Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004 Костянтинівська міська територіальна громада віднесена: у період з 24.02.2022 по 31.12.2022 - до території можливих бойових дій, з 01.01.2023 по 21.06.2023 - території активних бойових дій, з 21.06.2023 по сьогоднішній день - території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси.

У відкритих джерелах наявна інформація щодо систематичних ворожих обстрілів м.Констянтинівка (зокрема, за посиланнями: https://telegraf.com.ua/ukr/ukraina/2023-04-02/5785454-rossiyane-zverski-obstrelyali-konstantinovku-mnogo-pogibshikh-foto-i-video-razrusheniy,https://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%A4%D0%B0%D0%B9%D0%BB:Kostiantynivka_after_missile_strike,_2023-09-06_(61).jpg, https://suspilne.media/666042-vijska-rf-atakuvali-kostantinivku-na-doneccini-poskodzeni-zakladi-osviti/ тощо), які призвели до численних пошкоджень інфраструктури міста та людських жертв.

Відповідач згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є органом місцевого самоврядування, засновником якого є Костянтинівська міська рада, відповідно має фінансування з місцевого бюджету територіальної громади вказаного міста та на неї покладається фінансовий тягар з оплати нарахованих сум.

Факт нарахування відсотків за період, який передує введенню воєнного стану у країні, не впливає на можливість суду зменшити їх розмір з огляду на виключні обставини, що мають місце на час розгляду справи.

Окремо суд зазначає, що господарські санкції спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника, і не повинні розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів.

Таким чином, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) та необхідністю забезпечення балансу інтересів сторін вважає за можливе зменшити розмір суми відсотків річних з 15%, закріплених умовами договору, до 3% річних, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки саме цей рівень відсотків встановлено законодавчо з метою відшкодування втрат кредитора внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання боржника. За допомогою програми «Калькулятор підрахунку штрафів» Інформаційно-правові системи ЛІГА:ЗАКОН здійснив власний розрахунок 3% річних на заборгованість за визначені позивачем періоди. Згідно здійсненого судом розрахунку, загальний розмір 3% річних становить 160083,72грн та розрахований наступним чином: на заборгованість за жовтень 2021 в розмірі 892302,49 за період з 25.11.2021 по 31.05.2024 - на суму 67368,94грн, та за листопад 2021 в розмірі 1263778,99грн за період з 21.12.2021 по 31.05.2024 - на суму 92714,78 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення відсотків річних підлягають задоволенню у зменшеному судом до 3% річних розмірі у сумі 160083,72грн. В іншій частині у задоволенні позовних вимог суд відмовляє внаслідок зменшення відсотків річних за власною ініціативою.

Щодо стягнення інфляційних нарахувань суд зазначає наступне.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п.3.2 п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов?язань»).

Індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Об?єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ухвалена постанова від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19, згідно п.26 якої визначено методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов?язання виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних. Об?єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не вбачає необхідності відступу від такого способу розрахунку інфляційних збитків у порядку статті 625 ЦК України, оскільки він не суперечить зазначеній нормі права та законодавству, яке застосовується при розрахунку інфляційних збитків.

Згідно розрахунку, доданого до позовної заяви, позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати в розмірі 777439,98грн, які нараховані на заборгованість за жовтень 2021 в розмірі 892302,49 за період з 25.11.2021 по 31.05.2024 - на суму 326005,57грн, та за листопад 2021 в розмірі 1263778,99грн за період з 21.12.2021 по 31.05.2024 - на суму 451434,41грн. Контррозрахунок відсутній.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат на заборгованість за жовтень - листопад 2021 судом встановлено, позивачем визначено періоди нарахування в календарних датах, а не місяцях, як то передбачено законодавчо, відтак він є повністю методологічно неправильним.

Згідно здійсненого судом розрахунку за допомогою програми «Калькулятор підрахунку штрафів» Інформаційно-правові системи ЛІГА:ЗАКОН розмір інфляційних втрат на заборгованість становить: за жовтень 2021 за період з 01.12.2021 по 31.05.2024 становить 326005,57грн, та за листопад 2021 за період з 21.12.2021 по 31.05.2024 становить 451434,41грн. Сукупно сума інфляційних втрат 777439,98грн.

Таким чином, незважаючи на методологічну неправильність виконаного позивачем розрахунку, арифметично він виконаний правильно, у зв?язку з чим позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню в сумі 777439,98грн.

Суд зауважує, що нормами чинного законодавства не передбачено повноважень суду на зменшення розміру інфляційних втрат, оскільки нарахування інфляційних втрат є відшкодуванням матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, порядок їх нарахування є чітко регламентованим, відповідно зменшення розміру інфляційних втрат порушує права кредитора та робить його уразливим від знецінення грошових коштів, виплату яких затримує боржник.

Щодо стягнення пені суд зазначає наступне.

Приписами частини першої статті 230 ГК України унормовано, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов?язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов?язання.

Як визначено нормою статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов?язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов?язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов?язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (частина шоста статті 231 ГК України).

Статтями 1 та 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов?язань» визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Положенням п.5.11 договору передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, Постачальник має право вимагати сплати пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим Договором. Споживач має сплатити за вимогою Постачальника пеню у розмірі, яка зазначається в комерційній пропозиції.

Відповідно до п.6.1. Комерційних пропозицій №4 та №5, за внесення передбачених умовами Договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, Постачальник має право нарахувати Споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Споживач зобов`язується сплатити пеню на підставі рахунку Постачальника.

Згідно розрахунку, доданого до позовної заяви, позивачем заявлено до стягнення пеню в розмірі 84203,88грн, яка нараховані на заборгованість за жовтень 2021 в розмірі 892302,49 за період з 25.11.2021 по 23.02.2022 - на суму 41339,27грн, та за листопад 2021 в розмірі 1263778,99грн за період з 21.12.2021 по 23.02.2022 - на суму 42864,61грн. Контррозрахунок відсутній.

Позивач при здійсненні розрахунку дотримався приписів п.13.1. Комерційних пропозицій №4 та №5 до договору.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені судом встановлено, що він здійснений методологічно та арифметично правильно.

Відповідно до частини першої статті 233 ГК України, частини третьої статті 551 ЦК України суд за власною ініціативою згідно статті 86 ГПК України базуючись на обставинах, що стали підставою для зменшення розміру відсотків річних, які недоцільно наводити повторно, з метою забезпечення балансу інтересів сторін у справі, приймаючи до уваги право на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника, суд вважає за можливе зменшити розмір пені на 50%. Порушення відповідачем зобов`язань мало місце до початку відкритої військової агресії, період нарахування пені також визначений позивачем до її початку, проте наведене не нівелює права суду за наявності підстав станом на дату розгляду спору зменшити розмір пені.

Відтак позовні вимоги щодо стягнення пені підлягають задоволенню в сумі 42101,94грн, у задоволенні решти позовних вимог в цій частині суд відмовляє.

Проаналізувавши встановлені обставини, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у справі докази в їх сукупності та взаємозв?язку, господарський суд, враховуючи наведені положення цивільного законодавства та визначені процесуальним законом стандарти доказування, дійшов висновку про часткове задоволення заявленого позову та стягнення з відповідача основного боргу в сумі 2156081,48 грн, пені в сумі 42101,94грн, інфляційних втрат в сумі 777439,98 грн, 3% річних в сумі 160083,72 грн.

Розподіл судових витрат

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи.

Судовий збір, відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч.9 ст.129 ГПК України).

Судовий збір, який сплачений за позовними вимогами, що є задоволеними, та сплачений за позовними вимогами, у яких відмовлено внаслідок зменшення розміру відсотків річних за ініціативою суду, відшкодовується з відповідача на користь позивача в повному обсязі, а саме, в сумі 45817,73грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 231, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» до УПРАВЛІННЯ КОМУНАЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі Електромережі» про стягнення 3818143,92 грн, що складається з суми основного боргу 2156081,48 грн; пені в сумі 84203,88 грн; інфляційних втрат в сумі 777439,98 грн; 15% річних в сумі 800418,58 грн задовольнити частково.

Стягнути з УПРАВЛІННЯ КОМУНАЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА (адреса місцезнаходження: 85114, Донецька область, м.Костянтинівка, вул. Олекси Тихого, буд.260; ідентифікаційний код 30098218) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (адреса місцезнаходження: 04080, м.Київ, вул. Кирилівська, 85; ідентифікаційний код 19480600) основний борг в сумі 2156081,48 грн; пеню в сумі 42101,94грн; інфляційні втрати в сумі 777439,98 грн, 3% річних в сумі 160083,72 грн, судовий збір в сумі 45817,73грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено в судовому засіданні 29.10.2024.

Повний текст рішення суду складено та підписано 08.11.2024.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Устимова