ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2024 року м.Дніпро Справа № 904/5268/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Мороза В.Ф. - доповідач,

суддів: Іванова О.Г., Чередка А.Є.

секретар судового засідання Жолудєв А.В.

розглянувши апеляційні скарги Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Центральні тепломережі" та Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2024 (суддя Ліпинський О.В.)

у справі № 904/5268/23

за позовом Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль", м. Кам`янське, Дніпропетровська область

до Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Центральні тепломережі", м.Кам`янське, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в розмірі 31 065 767,37 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Дніпровська теплоелектроцентраль" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Центральні тепломережі" про стягнення заборгованості в розмірі 31065767,37 грн., з яких: 10 662 138,58 грн. за послуги з підготовки і передачі в теплову мережу підживлювальної та технічної води, 2 484 826,08 грн. збитки за перевищення замовлених обсягів підживлювальної води, 11 291 419,04 грн. пеня, 1 026 071,00 грн. 3% річних, 5516312,67 грн. інфляційні витрати, 85 000,00 грн. штраф.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2024 у справі №904/5268/23 позов задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Центральні тепломережі" на користь Акціонерне товариство "Дніпровська теплоелектроцентраль" 10 662 138,58 грн. за послуги з підготовки та передачі в теплову мережу підживлювальної та технічної води, 9 151 800,70 грн. пені, 830 779,00 грн. 3% річних, 4327825,39 грн. інфляційних втрат, 85 000,00 грн. штрафу, 375 863,16 грн. витрат зі сплати судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Комунальним підприємством Кам`янської міської ради "Центральні тепломережі" подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2024 у справі № 904/5268/23, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення визнав встановленими недоведені обставини, що мають значення для справи, виклав висновки, що не відповідають фактичним обставинам справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- Відповідач не мав та не має законних підстав для проведення оплати за Договором в розмірі більшому, ніж це було погоджено сторонами, а Позивач в свою чергу не мав підстав для збільшення обсягу закупівлі та надання послуг з передачі підживлювальної води понад обсяг, який був узгоджений сторонами, що, в свою чергу, свідчить про безпідставність та необґрунтованість стягнення з КП КМР "Центральні тепломережі" грошових коштів у розмірі 10 662 138,58 грн. за послуги з підготовки і передачі в теплову мережу підживлювальної та технічної води;

- неможливо встановити правову природу походження долученої позивачем копії Технічної угоди №00.08.0139 від 16 жовтня 2020 року, достеменно визначити приналежність такої технічної угоди до Договору, як невід`ємної складової частини та додатку до Договору, що, в свою чергу, дає підстави стверджувати про відсутність погодженої, підписаної та укладеної сторонами технічної угоди, в порядку визначеному законодавством та безпосередньо умовами Договору. Наведене додатково свідчить про відсутність вчинення сторонами дій, які були б спрямовані на реальне виконання зобов`язань за Договором;

- Позивачем не надано доказів на підтвердження існування підстав для передачі технічної води, жодним чином не спростовано твердження Відповідача про відсутності таких подій. Таким чином, заявлені позовні вимоги в цій частині є такими, що не підлягають задоволенню;

- акти опломбування містять ряд істотних недоліків, які дають підстави для твердження про можливу їх підробку. Зокрема, але не виключно, до недоліків актів опломбування відноситься: в преамбулі акту зазначається, що Буніч О.Ф. є представником виконавця, в той же час, Буніч О.Ф. був працівником КП КМР ''Центральні тепломережі'', тобто Замовника в розумінні Договору №00.08.0138; в розділі "підписи", Буніч О.Ф. зазначається вже в якості представника споживача, що суперечить преамбулі акту; неможливо встановити а ні посаду, а ні підставу для представництва особи, яка вказана в розділі "підписи" - Гаркуша Н.К.; відсутні відбитки печатки АТ "ДТЕЦ"; вибірково наявні відбитки печаток КП КМР "Центральні тепломережі" проставлені з порушенням вимог ДСТУ 4163-2003, який був чинний станом на 15 жовтня 2020 року. З огляду на наведене, долучені акти опломбування жодним чином не спростовують твердження Відповідача, що сторонами не здійснювалося опломбування лічильника вузлів обліку, як це було передбачено умовами Технічної угоди. Сторонам не здійснювалася фіксація контрольних показників лічильників вузлів обліку та показників лічильників протягом терміну дії Договору. Також, на підтвердження своєї позиції, Позивачем долучено низку актів, які складені неуповноваженими на те особами, в порядку не передбаченому умовами Договору, а також - містять ознаки інтелектуальної підробки документів, що полягає в складенні правильного за формою документу, який містить свідомо неправдиві відомості. Зокрема внесення неправдивих відомостей до таких актів має місце в обсягах нібито переданої підживлювальної води. Долучені ж АТ "ДТЕЦ" акти про встановлення кількості переданої підживлювальної води за Технічною угодою №00.08.0139 на здійснення контролю обліку і надання послуги з підготовки та передачі в теплову мережу підживлювальної та технічної води від 16.10.2020 року не мають статусу первинних документів, а отже само по собі не можуть підтверджувати реальність здійснення господарської операції;

- наведені акти про встановлення кількості переданої підживлювальної води містять недостовірну інформацію, зокрема в частині обсягів технічної води, складені неуповноваженими представниками сторін. З долучених актів встановлення кількості переданої підживлювальної води неможливо встановити реальні показники вузлів обліку, які саме вузли обліку використовувалися для фіксування обсягів підживлювальної та технічної води, яка ніби була передана КП КМР ''Центральні тепломережі", а відповідно й достовірні обсяги технічної та підживлювальної води;

- зауважує на сумнівах КП КМР "Центральні тепломережі" в наявності повноважень та законних підстав для здійснення представництва адвокатом Кісілевичем Є.Є. інтересів AT "ДТЕЦ".

Також, не погодившись з вказаним рішенням Акціонерним товариством "Дніпровська теплоелектроцентраль" подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2024 у справі № 904/5268/23, у частині, якою було відмовлено в задоволенні позову та постановити нове рішення про стягнення з відповідача позивача заборгованість за послуги 31 065 767,37 грн., з яких : сума основного боргу 13 146 964,66 грн.; пеня 11 291 419,04 грн.; 3% річних в розмірі 1 026 071,00 грн.; інфляційні витрати 5 516 312,67 грн.; штраф 85 000,00 грн. та суму судового збору в розмірі 465 986,51 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неправильно застосував норми матеріального права та не повно з`ясував обставини, що мають значення для справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- крім стягнення заборгованості з оплати послуг з підготовки та передачі в теплову мережу підживлювальної води, AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ» має право, згідно умов Договору та Технічної угоди, вимагати від КП КМР «Центральні тепломережі» відшкодування збитків, які відхилені судом, в розмірі 2 484 826,08 грн., та відповідно ст. 625 ЦК України на нарахування та стягнення, відхилених судом: пені - 2 139 618,34 грн., 3% річних 195 292,00 грн., інфляційних витрат в сумі 1 188 487,28 грн. (з яких 1 051 283,90 грн. нарахованих на відшкодування збитків по позову та 137 203,37 грн. за неналежне виконання грошового зобов`язання (відхилених судом безпідставно));

- наявність відповідних збитків, які полягають у тому, що у зв`язку з перевищенням замовлених обсягів підживлювальної та технічної води, що надавалась КП КМР «Центральні тепломережі», пропорційно збільшувались і витрати AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ», покриття яких було передбачено умовами Договору № 00.08.0138 від 16.10.2020. Зважаючи, що одним з основних видів господарської діяльності AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ» є виробництво теплової енергії та її постачання, неправомірна поведінка відповідача призвела до незапланованих фінансовим планом витрат, що відобразилось і загальному майновому стані позивача. Збитковий майновий стан AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ» підтверджений довідкою про фінансові результати (сукупний дохід) за 2021 рік. (довідка додається);

- вина відповідача у завданні AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ» збитків у заявленому до стягнення розмірі підтверджується наявними матеріалами справи та не вжиття заходів щодо недопущення порушення встановлених Договором лімітів води. У зв`язку з перевищенням замовлених обсягів підживлювальної та технічної води, що надавалась КП КМР «Центральні тепломережі», пропорційно збільшувались і витрати AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ», покриття яких було передбачено умовами Договору № 00.08.0138 від 16.10.2020. З огляду на викладене, в діях відповідача в контексті спірних правовідносин сторін наявний саме склад цивільного правопорушення, що згідно з приписами ст. ст. 22, 611 ЦК України, ст. ст. 224, 225 ГК України є підставами для відшкодування саме збитків;

- судом не з`ясовано всіх обставин, що мають значення для справи та не зроблено обґрунтованого висновку щодо відмови AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ» в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, в тому числі щодо відмови в задоволення інфляційних збитків у сумі 137 203,37 грн. про які суд також не зазначив у мотивувальній частині і які не відносяться до інфляційних втрат, нарахованих на суму збитків.

Процесуальний хід розгляду справи відображений у відповідних ухвалах Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.04.2024 об`єднано апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2024 у справі № 904/5268/23 в одне апеляційне провадження для спільного розгляду з апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2024 у справі № 904/5268/23.

Хронологія надходження інших процесуальних документів до суду.

15.04.2024 до Центрального апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просить скаргу залишити без задоволення з підстав її необґрунтованості, а оскаржуване рішення в частині задоволення позову - без змін, як таке, що ухвалено при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права.

15.04.2024 до Центрального апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просить скаргу залишити без задоволення з підстав її необґрунтованості, а оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позову - без змін, як таке, що ухвалено при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні 03.10.2024 приймали участь представники апелянтів: відповідача та позивача.

Представник відповідача просив суд апеляційну скаргу задовольнити: рішення в оскаржуваній частині скасувати та прийняти нове - про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Проти задоволення апеляційної скарги позивача заперечив в тому числі з підстав, викладених у відзиві, наполягав на необхідності залишення рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог без змін..

Представник позивача підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити: рішення в оскаржуваній частині скасувати та прийняти нове - про задоволення позову. Натомість заперечив проти задоволення апеляційної скарги відповідача, наголосив на відсутності підстав для зміни рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши повноту та об`єктивність встановлених обставин та висновки місцевого господарського суду, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 16.10.2020 року між Позивачем (Виконавцем) та Позивачем (Замовником) укладено договір про надання послуг з підготовки та передачі в теплову мережу підживлювальної води та технічної води № 00.08.0138 (надалі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору Виконавець зобов`язується надати Замовнику послуги з підготовки та передачі в теплову мережу підживлювальної води та послуги з передачі в разі виникнення аварійних випадків в системі теплопостачання Замовника технічної води (Далі по тексту Договору - Послуги), а Замовник зобов`язується прийняти ці послуги та сплатити їх вартість.

Відповідно до п. 2.1. Договору в період з 01 жовтня 2020 року по 30 квітня 2021 року Виконавець зобов`язується підготовити та передати в теплову мережу Замовника 560 520 т. підживлювальної води, в тому числі по місяцях: в жовтні 2020 року - 42 120 т., в листопаді - 97200 т., в грудні 2020 року - 100 440 т., в січні 2021 року - 100 440 т., в лютому 2021 року - 90720 т., в березні 2021 року - 100 440 т., в квітні 2021 року - 29 160 т.

Надання послуг здійснюється в порядку і на умовах, передбачених Технічною угодою, яка є невід`ємною частиною даного Договору (п. 2.3. Договору).

Пунктом 2.5. Договору сторони погодили, що послуги вважаються наданими Замовникові в момент передачі підживлювальної/технічної води на межі встановлення лічильника(ів), що знаходяться за адресою: м. Кам`янське, вул. Заводська, 2 та схематично позначені на схемі, наведеній в додатку № 2 до Технічної угоди. Всі втрати підживлювальної води після межі встановлення лічильника(ів) підживлювальної/технічної води відносяться до витрат Замовника

Відповідно до п. 2.6 Договору, облік кількості наданих Замовнику послуг здійснюється в порядку та на умовах визначених в Технічній угоді.

Пунктом. 3.1 Договору передбачено, що вартість послуг з підготовки та передачі в теплову мережу Замовника підживлювальної води, на момент укладання Договору, становить 8,95 грн./1т., крім того ПДВ 1,79 грн./1т., разом - 10,74 грн./1т. З 01 січня 2021 року вартість послуги становить 10,52 грн./1т., крім того ПДВ 2,10 грн./1т., разом - 12,62 грн./1т. Розрахунок вартості послуг наведена в Додатку №1 та Додатку №2 до цього Договору, які є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно п. 3.2 Договору, вартість послуг з передачу в теплову мережу технічної води (Втв) розраховується за формулою Втв = Впв х коеф. 0,86 де Впв - вартість 1т. підживлювальної води.

Згідно п. 3.3 Договору, загальна вартість Договору складає 5 520 247,20 грн., крім того ПДВ 1 104 049,44 грн., а разом 6 624 296,64 грн.

В разі зміни вартісних показників складових розрахунку вартості послуг з передачі підживлювальної води відповідно до умов чинного законодавства, за домовленістю сторін, оформленою додатковою угодою до цього Договору, вартість послугу може бути змінена. (п. 3.4 Договору)

Відповідно до п. 3.5 Договору оплата вартості послуг здійснюється виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати вартості планового місячного обсягу підживлювальної/технічної води протягом місяця, в якому надаватимуться послуги.

Остаточний розрахунок за надані послуги здійснюється після підписання сторонами Акту надання послуг, не пізніше 25-го числа місяця наступного за розрахунковим. Акт надання послуг складається в порядку передбаченому Технічною угодою (п. 3.6 Договору).

Надання послуг з передачі технічної води здійснюється виключно в разі виникнення аварійних ситуацій в тепловій мережі Замовника та на підставі письмового повідомлення про початок аварійного використання технічної води облік кількості останньої та умови передачі аналогічні умовам встановленим для передачі підживлювальної води та регулюються Технічною угодою (п. 4.2 Договору).

16.10.2020 року Позивачем (Теплогенеруюча організація) та Відповідачем (Замовник) підписана Технічна угоду № 00.08.0139 на здійснення контролю обліку і надання послуг з підготовки та передачі в теплову мережу підживлювальної та технічної води (далі Технічна угода).

За визначення термінів, наведених в Технічній угоді, підживлювальною водою, є хімічно очищена деарована вода, призначена для підживлення теплових мереж, технічною водою, є вода забрана з водних об`єктів, чи частково очищена стічна вода, яка за своїми санітарно-технічними властивостями може бути використана для технічних потреб.

Згідно п. 1.1. Технічної угоди предметом угоди є контроль обліку і надання послуг з підготовки та передачі в теплову мережу підживлювальної та технічної води.

Технічна угода доповнює та є невід`ємною частиною укладеного між Сторонами договору на надання послуг з підготовки та передачі в теплову мережу підживлювальної та технічної води (п. 1.2. Технічної угоди).

Пунктом 2.1. Технічної угоди встановлено, що для обліку підживлювальної води застосовуються прилади, які внесені до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, мають свідоцтва про метрологічну атестацію. Вузли обліку пломбуються у встановленому порядку за участі уповноважених представників Теплогенеруючої організації і Замовника.

Фактична кількість переданої у розрахунковому місяці підживлювальної води визначається за допомогою приладів комерційного обліку, які встановлені на підживлювальних трубопроводах підживлювальної та технічної води (п. 2.7. Технічної угоди).

З метою фіксації кількості спожитої підживлювальної та технічної води, сторони щомісячно за участю уповноважених представників сторін знімають дані з вузда комерційного обліку. Контактним розрахунковим часом є 00 год. 00 хв. дня, наступного за останнім днем кожного розрахункового місяця (п. 2.9. Технічної угоди).

За змістом пункту 2.10. Технічної угоди, про зняття даних вузла комерційного обліку складаються Акти встановлення загальної кількості підживлювальної та технічної води, в яких зазначається кількість підживлювальної та технічної води (в разі її передачі протягом місяця). Відповідальними особами для складання Акта встановлення загальної кількості підживлювальної та технічної води, від Теплогенеруючої організації визначено - Полончук Людмилу Михайлівну, від Замовника - Буніч Олександра Федоровича.

Пунктом 2.11. Технічної угоди сторони визначили, що передача підживлювальної води, технічної води щомісячно оформляється актом надання послуг, який складається на підставі акту про встановлення загальної кількості підживлювальної та технічної води.

Згідно п. 2.13. Технічної угоди, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим, Теплогенеруюча організація на основі даних про фактичну кількість використаної підживлювальної і технічної води надає Замовнику по два примірника Акту надання послуг, в яких має бути зазначено кількість та вартість підготовленої та переданої підживлювальної та технічної води.

Замовник зобов`язаний до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим, повернути підписаний уповноваженою особою один примірник Акту надання послуг, або в той самий строк надати Теплогенеруючій організації письмову мотивовану відмову від підписання вказаного Акту (п. 2.14. Технічної угоди).

У разі ухилення Замовником від підписання Акту надання послуг підживлювальної і технічної води за звітний місяць або не підписання його у обумовлений вище строк, він вважається дійсним за підписом Теплогенеруючої організації (п. 2.15. Технічної угоди).

Згідно п. 10.1. Технічної угоди, вона вважається укладеною і набуває чинності з 16.10.2020 року та дії до 30.04.2021 року, а в частині можливих взаєморозрахунків - до їх повного виконання.

Додатком № 2 до технічної угоди, сторони погодили принципову схему обліку підживлювальної води, з визначенням місць розташування витратомірів хімічно очищеної та технічної води.

15.10.2020 року, відповідно до умов п. 2.1. Технічної угоди, уповноваженими представниками сторін було опломбовано прилади обліку, встановлені на трубопроводі хімічно очищеної води (зав. № приладу обліку 591016) та трубопроводі технічної води (зав. № приладу обліку 591116), про що складено відповідний акт (т. 1, а.с. 186). Зазначені вище прилади обліку мають свідоцтва про прийомку, з відміткою про проходження періодичної повірки в травні 2020 року (т. 1, а.с.188-191).

Як убачається з матеріалів справи (т. 1, а.с. 19, 26, 34, 42, 50, 57), в період з жовтня 2020 по березень 2021 року представниками сторін були складені Акти про встановлення кількості переданої підживлювальної води за Технічною угодою № 00.08.0139 від 16.10.2020 року.

За змістом наведених актів, згідно з даними приладів комерційного обліку, Позивач виробив та Передав на межі балансового розмежування, а Відповідач прийняв підживлювальну воду в таких обсягах:

у жовтні 2020 - 155362 т., в тому числі: 8573 т. хімічно очищеної деаерованої води, 146789 т. технічної води;

у листопаді 2020 - 212405 т., у тому числі: 23273 т. хімічно очищеної деаерованої води, 189132 т. технічної води;

у грудні 2020 - 152297 т., у тому числі: 26106 т. хімічно очищеної деаерованої води, 126191 т. технічної води;

у січні 2021 - 157772 т., у тому числі: 46690 т. хімічно очищеної деаерованої води, 111082 т. технічної води;

у лютому 2021 - 171078 т., у тому числі: 54577 т. хімічно очищеної деаерованої води, 116501 т. технічної води;

у березні 2021 - 181870 т., у тому числі: 25377 т. хімічно очищеної деаерованої води, 156493 т. технічної води.

Для оформлення передачі підживлювальної води, Позивачем були складені та надані для підписання Відповідачу Акти надання послуг на загальну суму 10 662 138,58 грн., в тому числі: № 285 від 31.10.2020 на суму 1 448 404,38 грн.; № 451 від 30.11.2020 на суму 1 997 531,70 грн.; № 915 від 31.12.2020 на суму 1 446 383,28 грн.; № 31 від 31.01.2021 на суму 1 795 765,08 грн.; № 602 від 28.02.2021 на суму 1 954 180,91 грн.; № 1040 від 31.03.2021 на суму 2 019 873,23 грн.

Акт надання послуг № 295 від 31.10.2020 року був підписаний та затверджений уповноваженими особами Відповідача (замовника). Решту наведених Актів Відповідач не підписав.

Зважаючи на те, що матеріали справи не містять доказів надання Відповідачем письмової мотивованої відмови від підписання вказаних вище актів, як то передбачено умовами п. 2.14. Технічної угоди, господарський суд вважав зазначені акти дійсними за підписом Теплогенеруючої організації (п. 2.16. Технічної угоди).

На час розгляду справи, доказів сплати Відповідачем послуг з підготовки і передачі в теплову мережу підживлювальної та технічної води в розмірі 10 662 138,58 грн. грн. суду не надано.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, шляхом стягнення з Відповідача 10 662 138,58 грн. за послуги з підготовки і передачі в теплову мережу підживлювальної та технічної води, 9 151 800,70 грн. пені, 830 779,00 грн. 3% річних, 4 327 825,39 грн. інфляційних витрат, 85 000,00 грн. штрафу, в решті позовних вимог слід відмовити.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, оскаржуваному судовому рішенню та доводам апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

Акціонерне товариство "Дніпровська теплоелектроцентраль" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Центральні тепломережі" про стягнення заборгованості в розмірі 31065767,37 грн., з яких: 10 662 138,58 грн. за послуги з підготовки і передачі в теплову мережу підживлювальної та технічної води, 2 484 826,08 грн. збитки за перевищення замовлених обсягів підживлювальної води, 11 291 419,04 грн. пеня, 1 026 071,00 грн. 3% річних, 5516312,67 грн. інфляційні витрати, 85 000,00 грн. штраф.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням зобов`язань за Договором про надання послуг підготовки та передачі в теплову мережу підживлювальної води та технічної води № 00.08.0138 від 16.10.2020 року.

Відповідач проти задоволення заявлених вимог заперечував, посилаючись на те, що протягом терміну дії Договору, у Відповідача не було потреби у використанні технічної води для підживлення, з огляду на відсутність аварійних випадків. А ні черговий диспетчер, а ні інші уповноважені представника Відповідача не зверталися з письмовим повідомленням (заявкою) до Позивача, не надавався дозвіл на підживлення технічною водою, а відповідно, з огляду на відсутність таких подій, не здійснювалася фіксація в оперативному журналі причин порушення режиму теплопостачання, кількості отриманої технічної води і джерела водопостачання. З врахуванням наведеного, Відповідач вважає заявлені позовні вимоги про стягнення коштів за нібито передані обсяги технічної води безпідставними та необґрунтованими.

Заперечуючи проти доводів позовної заявив, Відповідач зазначив, що надані до справи Акти про встановлення кількості переданої підживлювальної води, з боку Позивача підписані не уповноваженою особою.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, 16.10.2020 року між КП КМР «Центральні тепломережі» та AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ» укладено Договір № 00.08.0138 про надання послуг з підготовки та передачі в теплову мережу підживлювальної води та технічної води (далі - Договір).

За умовами п. 1.1 Договору Виконавець зобов`язується надати Замовнику послуги з підготовки та передачі в теплову мережу підживлювальної води та послуги з передачі в разі виникнення аварійних випадків в системі теплопостачання Замовника технічної води (Далі по тексту Договору - Послуги), а Замовник зобов`язується прийняти ці послуги та сплатити їх вартість.

Обсяг, строки і порядок надання послуг обумовлений розділом 2 Договору, в якому визначено, що в період з 01 жовтня 2020 року по 30 квітня 2021 року AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ» зобов`язується підготовити та передати в теплову мережу Замовника 560 520 т. підживлювальної води, в тому числі по місяцях : в жовтні 2020 року - 42 120 т., в листопаді - 97 200 т., в грудні 2020 року - 100 440 т., в січні 2021 року - 100 440 т., в лютому 2021 року - 90 720 т., в березні 2021 року - 100 440 т., в квітні 2021 року - 29 160 т.

Пунктом 5.2 Договору визначено, що послуги вважаються наданими Замовникові в момент передачі підживлювальної/технічної води на межі встановлення лічильника(ів), що знаходяться за адресою: м. Кам`янське, вул. Заводська, 2 та схематично позначені, наведеній в додатку №2 до Технічної угоди. Всі втрати підживлювальної води після межі встановлення лічильника(ів) підживлювальної/технічної води відносяться до витрат Замовника.

Згідно п. 2.6 Договору, облік кількості наданих Замовнику послуг здійснюється в порядку та на умовах визначених в Технічній угоді (Додано до матеріалів справи.).

Вартість послуг та порядок розрахунків визначено розділом 3 Договору.

Зокрема, п. 3.1 Договору передбачено, що вартість послуг з підготовки та передачі в теплову мережу Замовника підживлювальної води, на момент укладання Договору, становить 8,95 грн./1т., крім того ПДВ 1,79 грн./1т., разом-10,74 грн./іт. З 01 січня 2021 року вартість послуги становить 10,52 грн./1т., крім того ПДВ 2,10 грн./1т., разом - 12,62 грн./іт. Розрахунок вартості послуг наведена в Додатку №1 та Додатку №2 до цього Договору, які є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно п. 3.2 Договору, вартість послуг з передачу в теплову мережу технічної води (Втв) розраховується за формулою Втв = Втв х коеф. 0,86 де Втв - вартість 1т. підживлювальної води.

Згідно п. 3.3 Договору, Загальна вартість Договору складає 5 520 247,20 грн., крім того ПДВ 1 104 049,44 грн., а разом 6 624 296,64 грн.

Згідно п. 3.4 Договору, в разі зміни вартісних показників складових розрахунку вартості послуг з передачі підживлювальної води відповідно до умов чинного законодавства, за домовленістю сторін, оформленою додатковою угодою до цього Договору, вартість послуг може бути змінена.

Згідно п. 3.5 Договору оплата вартості послуг здійснюється виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати вартості планового місячного обсягу підживлювальної/технічної води протягом місяця, в якому надаватимуться послуги.

Пунктом 3.6 Договору визначено, що остаточний розрахунок за надані послуги здійснюється після підписання сторонами Акту надання послуг, не пізніше 25-го числа місяця наступного за розрахунковим. Акт надання послуг складається в порядку передбаченому Технічною угодою.

Матеріалами справи засвідчено, що на виконання вищевказаного Договору AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ» були надані послуги які оформлені відповідними документами, а саме:

- в жовтні 2020 року було передано підживлювальної води в кількості 8 573 т., а також технічної води 146 789 т. на загальну суму без ПДВ 1 207 003,65 грн. Сума разом з ПДВ становить 1 448 404,38 грн., що підтверджується: Актом від 02.11.2020 року про встановлення кількості переданої підживлювальної води за Технічною угодою № 00.08.0139 на здійснення контролю обліку і надання послуги з підготовки та передачі в теплову мережу підживлювальної та технічної води від 16.10.2020; Актом надання послуг № 295 від 31.10.2020 року; рахунком на оплату № 194 від 09.11.2020 року);

- в листопаді 2020 року було передано підживлювальної води в кількості 23 273 т., а також технічної води 189 132 т. на загальну суму без ПДВ 1 664 609,75 грн. Сума разом з ПДВ становить 1 997 531,70 грн., що підтверджується: Актом від 01.12.2020 року про встановлення кількості переданої підживлювальної води за Технічною угодою № 00.08.0139 на здійснення контролю обліку і надання послуги з підготовки та передачі в теплову мережу підживлювальної та технічної води від 16.10.2020; Актом надання послуг № 451 від 30.11.2020 року; рахунком на оплату № 345 від 03.12.2020 року;

- в грудні 2020 року було передано підживлювальної води в кількості 26 106 т., а також технічної води 126 191 т. на загальну суму без ПДВ 1 205 319,40 грн. Сума разом з ПДВ становить 1 446 383,28 грн., що підтверджується: Актом від 01.01.2021 року про встановлення кількості переданої підживлювальної води за Технічною угодою № 00.08.0139 на здійснення контролю обліку і надання послуги з підготовки та передачі в теплову мережу підживлювальної та технічної води від 16.10.2020; Актом надання послуг № 915 від 31.12.2020 року; рахунком на оплату № 9 від 11.01.2021 року;

- в січні 2021 року було передано підживлювальної води в кількості 46 690 т., а також технічної води 111 082 т. на загальну суму без ПДВ 1 496 470,90 грн. Сума разом з ПДВ становить 1 795 765,08 грн., що підтверджується: Актом від 01.02.2021 року про встановлення кількості переданої підживлювальної води за Технічною угодою № 00.08.0139 на здійснення контролю обліку і надання послуги з підготовки та передачі в теплову мережу підживлювальної та технічної води від 16.10.2020; Актом надання послуг № 31 від 31.01.2020 року; рахунком на оплату № 37 від 05.02.2021 року;

- в лютому 2021 року було передано підживлювальної води в кількості 54 577 т., а також технічної води 116 501 т. на загальну суму без ПДВ 1 628 484,09 грн. Сума разом з ПДВ становить 1 954 180,91 грн., що підтверджується: Актом від 01.03.2021 року про встановлення кількості переданої підживлювальної води за Технічною угодою № 00.08.0139 на здійснення контролю обліку і надання послуги з підготовки та передачі в теплову мережу підживлювальної та технічної води від 16.10.2020; Актом надання послуг № 602 від 28.02.2021 року; рахунком на оплату № 235 від 09.03.2021 року;

- в березні 2021 року було передано підживлювальної води в кількості 25 377 т., а також технічної води 156 493 т. на загальну суму без ПДВ 1 683 227,69 грн. Сума разом з ПДВ становить 2 019 873,23 грн., що підтверджується: Актом від 01.04.2021 року про встановлення кількості переданої підживлювальної води за Технічною угодою № 00.08.0139 на здійснення контролю обліку і надання послуги з підготовки та передачі в теплову мережу підживлювальної та технічної води від 16.10.2020; Актом надання послуг № 1040 від 31.03.2021 року; рахунком на оплату № 587 від 05.04.2021 року.

Всі зазначені вище акти та рахунки були адресовані на адресу КП КМР «Центральні тепломережі» відповідними листами, копії яких долучені позивачем.

Згідно умов Договору визначених п. 4.4.1 Замовник зобов`язаний прийняти від Виконавця підживлювальну та технічну воду та своєчасно до 10- го числа місяця, наступного за звітним, повернути Виконавцю один примірник акту (ів) надання послуг.

Натомість пунктом 4.4.2 Договору передбачено, що замовник зобов`язаний сплатити Виконавцю, в порядку та на умовах даного Договору вартість послуг.

В порушення умов Договору КП КМР «Центральні тепломережі» свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі в порядку передбаченому Договором не виконало.

Як зазначено у ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У зв`язку з чим, AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ» звернулось до КП КМР «Центральні тепломережі» з досудовою вимого № 2254/07 від 04.08.2021 року, в якій зазначало, що актом звіряння розрахунків між КП КМР «Центральні тепломережі» та AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ», грошові зобов`язання, в тому числі за Договором 00.08.0138 від 16.10.2020 року, були визнані КП КМР «Центральні тепломережі», і, зокрема, просило терміново повернути підписані зі сторони КП КМР «Центральні тепломережі» акти приймання-передачі теплової енергії та надання послуг за 2020 - 2021 роки, які були направлені від AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ».

В порушення вищезазначеного вимоги КП КМР «Центральні тепломережі» не були виконані, у зв`язку з чим за Договором утворилась заборгованість, сума основного боргу склала 10 662 138,58 грн.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Апелянт зазначає, що Відповідач не мав та не має законних підстав для проведення оплати за Договором в розмірі більшому, ніж це було погоджено сторонами, а Позивач в свою чергу не мав підстав для збільшення обсягу закупівлі та надання послуг з передачі підживлювальної води понад обсяг, який був узгоджений сторонами, що, в свою чергу, свідчить про безпідставність та необґрунтованість стягнення з КП КМР "Центральні тепломережі" грошових коштів у розмірі 10 662 138,58 грн. за послуги з підготовки і передачі в теплову мережу підживлювальної та технічної води;

Колегія суддів відхиляє такі доводи як необґрунтовані, виходячи з наступного.

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторонами в п. 3.3 Договору було обумовлено, що загальна вартість Договору складає 5 520 247,20 грн., крім того ПДВ 1 104 049,44 грн., а разом 6 624 296,64 грн.

Як передбачено п. 3.4 Договору, в разі зміни вартісних показників складових розрахунку вартості послуг з передачі підживлювальної води відповідно до умов чинного законодавства, за домовленістю сторін, оформленою додатковою угодою до цього Договору, вартість послугу може бути змінена.

Натомість фактична кількість переданої у розрахунковому місяці підживлювальної води визначається за допомогою приладів комерційного обліку, які встановлені на підживлювальних трубопроводах підживлювальної та технічної води (п. 2.7. Технічної угоди).

Судом зауважується, що підставою укладання між Технічної угоди № 00.08.0139 від 16.10.2020 року є необхідність забезпечення виконання Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, які затверджені Наказом Міністерство палива та енергетики України №71 від 14 лютого 2007 року (далі - Правила).

Пунктом 6.8.1 Правил визначено, що під час експлуатації ДТ і теплових мереж слід забезпечувати компенсацію втрат пари та мережної води підживлювальною водою установленої якості.

Як було встановлено Господарським судом Дніпропетровської області в період з жовтня 2020 по березень 2021 року представниками сторін були складені Акти про встановлення кількості переданої підживлювальної води за Технічною угодою № 00.08.0139 від 16.10.2020 року.

За змістом наведених актів, згідно з даними приладів комерційного обліку, Позивач виробив та передав на межі балансового розмежування, а Відповідач прийняв підживлювальну воду в таких обсягах:

у жовтні 2020 - 155 362 т., в тому числі: 8 573 т. хімічно очищеної деаерованої води, 146789 т. технічної води;

у листопаді 2020 - 212 405 т., у тому числі: 23 273 т. хімічно очищеної деаерованої води, 189132 т. технічної води;

у грудні 2020 - 152 297 т., у тому числі: 26 106 т. хімічно очищеної деаерованої води, 126191 т. технічної води;

у січні 2021 - 157 772 т., у тому числі: 46 690 т. хімічно очищеної деаерованої води, 111082 т. технічної води;

у лютому 2021 - 171 078 т., у тому числі: 54 577 т. хімічно очищеної деаерованої води, 116501 т. технічної води;

у березні 2021 - 181 870 т., у тому числі: 25 377 т. хімічно очищеної деаерованої води, 156493 т. технічної води.

Для оформлення передачі підживлювальної води, Позивачем були складені та надані для підписання Відповідачу Акти надання послуг на загальну суму 10 662 138,58 грн., в тому числі: № 285 від 31.10.2020 на суму 1 448 404,38 грн.; № 451 від 30.11.2020 на суму 1 997 531,70 грн.; № 915 від 31.12.2020 на суму 1 446 383,28 грн.; № 31 від 31.01.2021 на суму 1 795 765,08 грн.; № 602 від 28.02.2021 на суму 1 954 180,91 грн.; № 1040 від 31.03.2021 на суму 2 019 873,23 грн.

Акт надання послуг № 295 від 31.10.2020 року був підписаний та затверджений уповноваженими особами Відповідача (Замовника). Решту наведених Актів Відповідач не підписав.

Водночас, зважаючи на те, що матеріали справи не містять доказів надання Відповідачем письмової мотивованої відмови від підписання вказаних вище актів, як то передбачено умовами п. 2.14 Технічної угоди, апеляційний суд погоджується з висновком господарського суду, що зазначені акти є такими, що вважаються дійсними за підписом Теплогенеруючої організації, що відповідає приписам п. 2.16. Технічної угоди.

На час розгляду справи, доказів сплати Відповідачем послуг з підготовки і передачі в теплову мережу підживлювальної та технічної води в розмірі 10 662 138,58 грн. грн. суду не надано.

Крім того, судом враховується, що Відповідач визнавав зазначений борг, про що свідчать Акт звіряння розрахунків за період з 01.03.2022 року по 30.06.2022 року, а також помісячно складені Акти звірки розрахунків між сторонами у справі за періоди: з 01.04.2021 по 30.04.2021; з 01.05.2021 по 31.05.2021; з 01.06.2021 по 30.06.2021; з 01.07.2021 по 31.07.2021; з 01.08.2021 по 31.08.2021; з 01.09.2021 по 30.09.2021; з 01.10.2021 по 31.10.2021; з 01.01.2022 по 31.01.2022; з 01.02.2022 по 28.02.2022, де серед інших договорів за господарськими операціями між AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ» та КП КМР «Центральні тепломережі» підприємствами, рахується й заборгованість за Договором № 00.08.0138 від 16.10.2020 року.

Всі перелічені акти наявні в матеріалах справи, підписані сторонами та мають відбиток їх печаток.

Слід зауважити, що 17.10.2019 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 № 132-IX, яким було, зокрема, внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України і змінено назву статті 79 з "Достатність доказів" на "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Згідно ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд, оцінюючи фактичні обставини справи, звертаючись до балансу вірогідностей, вирішуючи спір, виходив із того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених ст. 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

У п.п. 1 - 3 ч. 1 ст. 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

В розумінні стандарту, встановленого ст. 79 ГПК України, за встановленими у справі обставинами, зазначені у відповідних актах обсяги наданих послуг, визначалися Позивачем на підставі та у відповідності до Актів про встановлення кількості переданої підживлювальної води, які підписані та затверджені уповноваженим представником Відповідача без жодних зауважень, а отже, такі акти в сукупності з іншими доказами, в тому числі актами звіряння взаємних розрахунків (т. 1, а.с. 211-214) з більшою вірогідністю підтверджують, що послуги надані Позивачем саме в заявленому до стягнення розмірі.

Колегія суддів також приймає до уваги, що згідно ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч. 3 ст. 509 ЦК України, зобов`язання має гуртуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У постанові від 10.04.2019 року у справі № 390/34/17 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду сформував правову позицію щодо застосування доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності.

Тому поведінка Відповідача, який стверджує про те, що він не мав та не має законних підстав для проведення оплати за Договором в розмірі більшому, ніж це було погоджено сторонами, а Позивач в свою чергу не мав підстав для збільшення обсягу закупівлі та надання послуг з передачі підживлювальної води понад обсяг, який був узгоджений сторонами, є такою, що не ґрунтується на принципах добросовісності та справедливості.

Судом також відхиляється посилання апелянта КП КМР «Центральні тепломережі» на те, що «неможливо встановити правову природу походження долученої позивачем копії Технічної угоди №00.08.0139 від 16 жовтня 2020 року, достеменно визначити приналежність такої технічної угоди до Договору, як невід`ємної складової частини та додатку до Договору, що, в свою чергу, дає підстави стверджувати про відсутність погодженої, підписаної та укладеної сторонами технічної угоди, в порядку визначеному законодавством та безпосередньо умовами Договору. Наведене додатково свідчить про відсутність вчинення сторонами дій, які були б спрямовані на реальне виконання зобов`язань за Договором», оскільки дослідивши реквізити та зміст даної Технічної угоди судом встановлено її приналежність до Договору про надання послуг № 00.08.0138 від 16.10.2020 року, а тому остання, будучи підписаною уповноваженими особами сторін, має враховуватися ними при здійсненні їх прав та обов`язків. Певні допущені описки в реквізитах не дають підстав для не дотримання положень Технічної угоди та не звільняють сторони від обов`язку виконання умов Договору з урахуванням змісту Технічної угоди.

Скаржником також стверджується, що Позивачем не надано доказів на підтвердження існування підстав для передачі технічної води, жодним чином не спростовано твердження Відповідача про відсутності таких подій. Таким чином, заявлені позовні вимоги в цій частині є такими, що не підлягають задоволенню.

Однак погодитися з такими твердження неможливо, позаяк рішенням Кам`янської міської ради № 283-09/VIII від 28.07.2021 року AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ» визнано переможцем конкурсу на право оренди об`єкта централізованого теплопостачання: інженерних споруд, магістральних та розподільчих мереж системи центрального опалення правобережної частини м. Кам`янське від джерела теплопостачання, що перебуває на балансі КП КМР «Центральні тепломережі», що належить до комунальної власності територіальної громади м. Кам`янське. Тобто з 2021 року AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ» є орендарем об`єкта централізованого теплопостачання, що перебуває на балансі КП КМР «Центральні тепломережі», що належить до комунальної власності територіальної громади м. Кам`янське на підставі договору.

Позивач зазначав, що в 2021 році комісією представників AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ» проведено огляд об`єкту отриманого в оренду, про що складено відповідний Акт огляду об`єкту теплопостачання (теплових мереж), що належить до комунальної власності територіальної громади м. Кам`янське переданого у строкове користування на підставі укладеного 30.07.2021 року Договору (міститься в матеріалах справи).

Комісією, зокрема, було встановлено та відображено в Акті, що :«В ході огляду технічного стану переданого у строкове користування обладнання було виявлено, що загальний стан обладнання знаходиться в критично можливому робочому стані. Магістральні та розподільчі трубопроводи мають ознаки максимально припустимих корозійних пошкоджень, повністю відсутня або частково-зруйнована теплова ізоляція майже на всіх надземних комунікаціях. Насосне, вантажопідіймальне, вимірювальне та електричне обладнання має велику низку питань щодо ведення технічної документації, проходження технічного огляду, ремонтів та посвідчень. Для забезпечення надійного постачання теплової енергії споживачам, швидкого усунення аварійних осередків та ліквідації аварійних ситуацій під час проходження опалювального періоду 2021-2022 років комісія вважає за необхідне до початку опалювального сезону створити аварійний запас»

Крім того, згідно п. 6.8.8 Правил якість води для підживлення теплових мереж має відповідати визначеним Правилами нормам.

Згідно п. 6.2.10 Правил, підживлення теплової мережі водою, що не відповідає нормам згідно з пунктом 6.8.8, може здійснюватися тільки з дозволу чергового диспетчера теплової мережі, а кожен випадок такого підживлення має бути засвідчено в оперативному журналі із зазначенням причини порушення режиму, кількості поданої води і джерела водопостачання. Крім того, на джерелі теплопостачання має здійснюватися узагальнений облік усіх випадків такого підживлення, аналізуватися причини цього, розроблятися і впроваджуватися профілактичні заходи.

Пунктом 2.21. Технічної угоди, також визначено, що підживлення теплової мережі технічною водою, здійснюється лише в аварійних випадках за заявкою та з дозволу чергового диспетчера Замовника. Кожен випадок підживлення теплової мережі технічною водою фіксується в оперативному журналі чергового диспетчера Замовника та Теплогенеруючої організації із зазначенням причин порушення режиму теплопостачання, кількості отриманої технічної води від Позивача.

Відсутність умов для підживлення технічною водою теплових відповідач обґрунтовує тим, що протягом терміну дії Договору від 16.10.2020 року № 00.08.0138, у нього не було потреби в використанні технічної води для підживлення, з огляду на відсутність аварійних випадків. Що КП КМР «Центральні тепломережі» не зверталися з письмовим повідомлення (заявкою) до AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ», не надавався дозвіл на підживлення технічною водою, а відповідно, з огляду на відсутність таких подій, не здійснювалася фіксація в оперативному журналі причин порушення режиму теплопостачання, кількості отриманої технічної води і джерела водопостачання. Що згідно п. 5.2.11. Технічної угоди, в аварійних випадках Позивач зобов`язувався оперативно відключати від теплової мережі ушкодженні ділянки, попередньо погодивши це з Позивачем, а також самостійно забезпечувати терміновий ремонт ушкоджених ділянок, (в Технічній угоді правильно зазначено, що: «Обов`язком Замовника є в аварійних випадках оперативно відключати від теплової мережі ушкодженні ділянки, попередньо погодивши це з Теплогенеруючою організацією, а також самостійно забезпечувати терміновий ремонт ушкоджених ділянок»)

Проте колегія суддів зауважує, що обов`язок виконання вище перелічених дій покладається саме на Відповідача.

Також, диспетчером КП КМР «Центральні тепломережі», якому було надано цілодобовий доступ до облікового функціоналу комерційного вузла обліку теплової енергії та підживлювальної води, жодних зауважень стосовно підтримання гідравлічного режиму (в тому числі і за рахунок підживлення технічною водою) Позивачу не направлялось, що не спростовано Відповідачем.

Більше того, останнім було узгоджено загальну кількість переданої води впродовж шести місяців поспіль на підставі Актів про встановлення кількості переданої підживлювальної води за Технічною угодою № 00.08.0139 на здійснення контролю обліку і надання послуги з підготовки та передачі в теплову мережу підживлювальної та технічної води. Всі обсяги поставленої води в теплові мережі визначені в актах встановлення загальної кількості підживлювальної та технічної води в рамках виконання Договору № 00.08.0138 від 16.10.2020 року.

Як зазначає AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ» воно є первинним водокористувачем, що забирає водні ресурси з поверхневого водного об`єкта ( р. Дніпро ) для власних потреб, а також для приготування хімічно очищеної води для підживлення теплових мереж. Підготовлена вода передається вторинному водокористувачем (КП КМР «Центральні тепломережі»). Об`єм води, переданий іншим споживачам за рік фіксується в звіті 2-ТП-водгосп ( річна), згідно якого вноситься оплата за спожиті ресурси. Оскільки передає воду КП КМР «Центральні тепломережі», то вони в сою чергу в щорічному звіті 2ТП-водгосп мають відображати кількість води, отриманої для підживлення теплових мереж (копії звітів AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ» про використання води за 2020 та 2021 рік додані до матеріалів справи.)

Необхідно також наголосити, що п. 4.3.6. Договору передбачено, що Замовник має право у разі порушення виконавцем умов цього Договору викликати його представника для складання та підписання акту, у якому зазначаються строки, види порушень, тощо.

А згідно п. 4.3.7. Договору визначено, що належним доказом порушення Виконавцем умов цього Договору є виключно вказаний у цьому пункті акт (акти), складений у присутності представника Виконавця та ними підписаний.

Однак Відповідач не складав жодних актів щодо будь-яких порушень, про допущення яких Позивачем він стверджує і суду такі не представлені.

Виходячи з чого, аргументи про відсутність підстав для надання технічної води та непостачання води в теплову мережу є безпідставними.

Крім того, КП КМР «Центральні тепломережі» у своїй апеляційній скарзі зазначає, що акти опломбування містять ряд істотних недоліків, які дають підстави для твердження про можливу їх підробку. Зокрема, але не виключно, до недоліків актів опломбування відноситься: в преамбулі акту зазначається, що Буніч О.Ф. є представником виконавця, в той же час, Буніч О.Ф. був працівником КП КМР ''Центральні тепломережі'', тобто Замовника в розумінні Договору №00.08.0138; в розділі "підписи", Буніч О.Ф. зазначається вже в якості представника споживача, що суперечить преамбулі акту; неможливо встановити а ні посаду, а ні підставу для представництва особи, яка вказана в розділі "підписи" - Гаркуша Н.К.; відсутні відбитки печатки АТ "ДТЕЦ"; вибірково наявні відбитки печаток КП КМР "Центральні тепломережі" проставлені з порушенням вимог ДСТУ 4163-2003, який був чинний станом на 15 жовтня 2020 року. З огляду на наведене, долучені акти опломбування жодним чином не спростовують твердження Відповідача, що сторонами не здійснювалося опломбування лічильника вузлів обліку, як це було передбачено умовами Технічної угоди. Сторонам не здійснювалася фіксація контрольних показників лічильників вузлів обліку та показників лічильників протягом терміну дії Договору. Також, на підтвердження своєї позиції, Позивачем долучено низку актів, які складені неуповноваженими на те особами, в порядку не передбаченому умовами Договору, а також - містять ознаки інтелектуальної підробки документів, що полягає в складенні правильного за формою документу, який містить свідомо неправдиві відомості. Зокрема внесення неправдивих відомостей до таких актів має місце в обсягах нібито переданої підживлювальної води. Долучені ж АТ "ДТЕЦ" акти про встановлення кількості переданої підживлювальної води за Технічною угодою №00.08.0139 на здійснення контролю обліку і надання послуги з підготовки та передачі в теплову мережу підживлювальної та технічної води від 16.10.2020 року не мають статусу первинних документів, а отже само по собі не можуть підтверджувати реальність здійснення господарської операції.

Щодо цих доводів апеляційний суд звертає увагу на таке.

Згідно пункту 2.8. Договору № 00.08.0138 від 16.10.2020 року, передача послуг щомісячно оформлюється Актом надання послуг, який складається на підставі Акту встановлення загальної кількості підживлювальної та технічної води, Зазначений акт є підставою для здійснення розрахунків за надані послуги.

Пунктом 2.8 Технічної угоди, визначено, що сторони щомісячно комісією за участю уповноважених представників сторін знімають дані з вузла комерційного обліку.

Про зняття даних вузла обліку складається Акт встановлення загальної кількості підживлювальної та технічної води. Пунктом 2.10. Технічної угоди визначено склад відповідальних осіб уповноважених на складання та отримання акту встановлення загальної кількості підживлювальної та технічної води від імені КП КМР «Тепломережі» та AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ». Від КП КМР «Тепломережі» - Буніч О.Ф., від AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ» - Полончук Л.М.

Відповідач стверджує що акти підписані неуповноваженими особами, а зокрема зі сторони AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ» не Полончук Л.М .

Натомість всі акти встановлення загальної кількості підживлювальної та технічної води, а саме з жовтня 2020 року по березень 2021 року підписані зі сторони AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ» Полончук Л.М. інженером виробничо-технічного відділу та її керівником Золотухіним С.В. начальником виробничо-технічного відділу а також від КП КМР «Тепломережі» - Буніч О.Ф.

Також судом встановлено, що фактична кількість переданої у розрахунковому місяці підживлювальної води визначається за допомогою приладів комерційного обліку, які встановлено на підживлювальних трубопроводах підживлювальної та технічної води.

Відповідно до пункту 7.2.28 Правил, на підживлювальному трубопроводі встановлюється реєструвальний витратомір або лічильник для вимірювання і реєстрації кількості підживлювальної води. На трубопроводі холодного водопостачання також установлюється реєструвальний витратомір або лічильник води.

Пунктом 2.1. Технічної угоди встановлено, що для обліку підживлювальної води застосовуються прилади, які внесені до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, мають свідоцтва про метрологічну атестацію. Вузли обліку пломбуються у встановленому порядку за участі уповноважених представників Теплогенеруючої організації і Замовника.

На підтвердження чого до матеріалів справи було надано копії актів розпломбування/опломбування вузла обліку споживання теплової енергії від 15.10.2020 року лічильників Ергомера 125 № 605116, №606516, № 591116, № 591016, № 605216, № 606616 та документи про технічний контроль та повірку.

Позивач повідомив, що монтаж вузла обліку теплової енергії та підживлення тепломережі виконано згідно проекту, який узгоджено з енергопостачальною організацією, територіальним органом Центрального органу виконавчої влади у сфері метрології та Держенергонагляду.

Встановлені прилади обліку використовують ультразвуковий метод обчислення витрати та не підлягають метрологічній атестації згідно п. 7.2.30 «Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж» (прим. метрологічна атестація потрібна лише для вузлів обліку, які вимірюють масу або об`єм методом змінного перепаду тиску).

Відповідачем цих обставин також не спростовано.

В свою чергу, як вже було зазначено, Акт надання послуг №295 від 31.10.2020 року зі сторони відповідача підписаний першим заступником директора Відповідача Бунічем О.Ф. та мав бути затверджений директором КП КМР «Центральні тепломережі» та зі сторони позивача - підписаний головним інженером Писаревським І.Є та затверджений в.о. Генерального директора AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ» Ауловим В. В.

Крім підписів на акті маються відбитки печатки КП КМР «Центральні тепломережі». Підписання та скріплення цього Акту Відповідачем загалом сумнівів не викликає.

Акти наданих послуг за період часу з листопада 2020 року по березень 2021 року, Відповідачем не підписувалися, хоча вони були направлені AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ» відповідними листами, що скаржником не заперечується.

Доказів фальсифікації означених первинних документів матеріали справи не містять.

Згідно п. 5.2.1 Технічної угоди, Замовник зобов`язаний прийняти від Теплогенеруючої організації підживлювальну та технічну воду на межі балансового розмежування та своєчасного до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим, повернути Теплогенеруючий організації Акт надання послуг.

Водночас, п. 2.15. Технічної угоди передбачено, що у разі ухилення Замовником від підписання Акту надання послуг підживлювальної і технічної води за звітний місяць або не підписання його у обумовлений вище строк, він вважається дійсним за підписом Теплогенеруючої організації на підставі.

Відтак, слід погодитися з правильністю висновків господарського суду щодо доведеності позовних вимог в частині суми основного боргу та помилковістю тверджень скаржника, що «наведені акти про встановлення кількості переданої підживлювальної води містять недостовірну інформацію, зокрема в частині обсягів технічної води, складені неуповноваженими представниками сторін. З долучених актів встановлення кількості переданої підживлювальної води неможливо встановити реальні показники вузлів обліку, які саме вузли обліку використовувалися для фіксування обсягів підживлювальної та технічної води, яка ніби була передана КП КМР ''Центральні тепломережі", а відповідно й достовірні обсяги технічної та підживлювальної води».

Поміж іншого, КП КМР "Центральні тепломережі" зауважує на сумнівах в наявності повноважень та законних підстав для здійснення представництва адвокатом Кісілевичем Є.Є. інтересів AT "ДТЕЦ".

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Відповідно до п. 11 Розділу XV Перехідні положення Конституції України, представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131 -1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Згідно ч. 3 ст. 56 ГПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

За приписами ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно ст. 60 ГПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3)дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правничої допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правничої допомоги.

Правила виготовлення, оформлення, зберігання, обліку ордерів визначені Положенням про ордер на надання правової (правничої) допомоги затвердженим рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41 (зі змінами).

Матеріалами справи засвідчено, що на підтвердження повноважень представника позивача - адвоката було надано та долучено до матеріалів справи копія ордеру від 31.05.2021 року виданого на підставі договору про надання правової допомоги та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Серія ДП № 4042 виданого 19.12.2018 року на підставі рішення Ради адвокатів Дніпропетровської області від 17.12.2018 року № 105. При цьому зазначається, що послуги надавались адвокатом Позивачу на підставі договору про надання правової допомоги № 3/2021 від 13.05.2021 року.

В свою чергу, для представництва адвокатом інтересів AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ» в Центральному апеляційному господарському суді представлено ордер та договір про надання правової допомоги № 1.03/2024 від 12.03.2024 року.

Відтак, заперечення Відповідача з цього приводу є безпідставними.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з Відповідача 10 662 138,58 грн. за послуги з підготовки і передачі в теплову мережу підживлювальної та технічної води є обґрунтованими належним чином, не спростовані в апеляційному порядку та правомірно задоволені судом.

Також, згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов`язання.

Пунктом 5.1. Договору сторони погодили, що у разі прострочення оплати вартості Послуг, Замовник сплачує Виконавцю, окрім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу без обмеження 6-ти місячним строком.

Пунктом 5.3. Договору передбачено, що за односторонню необґрунтовану відмову від виконання зобов`язань, крім випадків коли таке право закріплене за стороною умовами даного Договору або чинним законодавством України, протягом строку дії Договору, винна Сторона сплачує іншій стороні штраф в розмірі 5 000 встановлених законом неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У зв`язку з необґрунтованою відмовою Відповідача від виконання своїх договірних зобов`язань в частині сплати вартості наданих послуг з підготовки і передачі в теплову мережу підживлювальної та технічної води, Позивач розрахував та вимагає стягнення з Відповідача штрафу в розмірі 85 000,00 грн. (5 000 х 17 грн.), а також пені в розмірі 9 151 800,70 грн. за загальний період прострочення з 26.11.2020 року по 20.09.2023 року.

Здійснивши перевірку розрахунків штрафу та пені за порушення строків оплати послуг з підготовки та передачі в теплову мережу підживлювальної води, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, що нарахування відповідної неустойки проведено арифметично правильно, а наявність підстав для застосування такого роду штрафних санкцій підтверджена матеріалами справи та не спростована відповідачем.

Крім того, відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до наведеної норми матеріального закону, Позивач вимагає стягнення з Відповідача процентів річних від суми грошового зобов`язання з оплати послуги з підготовки та передачі в теплову мережу підживлювальної води, розмір яких за період прострочення з 26.11.2020 по 20.09.2023 становить 830 779,00 грн. Крім того, Позивач вимагає стягнення з Відповідача інфляційних втрат у розмірі 4 465 028,77 грн. за період з грудня 2020 по вересень 2023.

За підрахунками суду, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування на суму грошового зобов`язання з оплати послуг підготовки та передачі в теплову мережу підживлювальної води, зокрема, три проценти річних, визначено Позивачем арифметично правильно, відповідно вимоги в цій частині задоволено повністю.

Натомість щодо інфляційних втрат, за визначений в позові період прострочення, їх розмір за перерахунком суду склав суму 4 327 825,39 грн.

За доводами апеляційної скарги позивача, крім стягнення заборгованості з оплати послуг з підготовки та передачі в теплову мережу підживлювальної води, AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ» має право, згідно умов Договору та Технічної угоди, вимагати від КП КМР «Центральні тепломережі» відшкодування збитків, які відхилені судом, в розмірі 2 484 826,08 грн., та відповідно ст. 625 ЦК України на нарахування та стягнення, відхилених судом: пені - 2139618,34 грн., 3% річних 195 292,00 грн., інфляційних витрат в сумі 1 188 487,28 грн. (з яких 1051283,90 грн. нарахованих на відшкодування збитків по позову та 137 203,37 грн. за неналежне виконання грошового зобов`язання (відхилених судом безпідставно)).

Зазначає, що судом не з`ясовано всіх обставин, що мають значення для справи та не зроблено обґрунтованого висновку щодо відмови AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ» в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, в тому числі щодо відмови в задоволення інфляційних збитків у сумі 137 203,37 грн. про які суд також не зазначив у мотивувальній частині і які не відносяться до інфляційних втрат, нарахованих на суму збитків.

Апеляційний суд наголошує, що Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Крім того, Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Таким чином, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Так, підставою для відмови у стягненні з КП КМР «Центральні тепломережі» 137 203,37 грн інфляційних втрат став неправильно виконаний розрахунок цих сум. І хоча відповідачем не було надано контррозрахунку, проте варто зауважити на тому, що обчислення пені, 3% річних та інфляційних втрат не потребує спеціальних знань, оскільки їх розмір визначається шляхом математичних розрахунків з урахуванням норм законодавства та умов договору, що віднесено до компетенції суду (правова позиція Верховного Суду в постанові від 02.07.2019 у справі 925/1641/17).

В свою чергу, у постанові Верховного Суду від 28.01.2019 у справі № 922/3782/17 викладений наступний правовий висновок: «З огляду на вимоги статей 79, 86 ГПК України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контр розрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем)».

Аналогічні правові висновки наведені в постановах Верховного Суду від 05.03.2019 по справі № 910/1389/18, від 14.02.2019 по справі № 922/1019/18, від 22.01.2019 по справі №905/305/18, від 21.05.2018 по справі № 904/10198/15, від 02.03.2018 по справі № 927/467/17.

Судом було проведено перерахунок заявленого розміру інфляційних втрат та встановлено, що до стягнення підлягає сума 4 327 825,39 грн, що не спростовано апелянтом.

Також, крім стягнення заборгованості з оплати послуг з підготовки та передачі в теплову мережу підживлювальної води, Позивач просив суд стягнути з Відповідача збитки в розмірі 2 484 826,08 грн., а також пеню, три проценти річних та інфляційні втрати, що нараховані на відповідну суму грошового зобов`язання.

Вимоги у відповідній частині позову мотивовані тим, що в період з жовтня 2020 по березень 2021, фактичний обсяг переданої Відповідачу підживлювальної та технічної води, перевищив замовлені обсяги, що є підставою для відшкодування збитків, розмір яких визначається за правилами п. 6.8 Технічної угоди.

Згідно п. 2.1. Договору про надання послуг № 00.08.0138 від 16.10.2020 року, сторони погодили помісячні замовлені обсяги з передачі підживлювальної води.

Відповідно до п. 6.8. Технічної угоди, якщо фактичний об`єм підживлювальної та технічної води буде перевищувати замовлений обсяг за звітний період (п. 2.1. Договору про надання послуг) більш ніж 5%. Замовник повинен відшкодувати Теплогенеруючий організації збитки які розраховуються наступним чином:

З = (Vф-Vз) х Втвх К.

Де: Vф - це об`єм підживлювальної та технічної води, який фактично передано в теплову мережу протягом розрахункового періоду відповідно до акту про встановлення загальної кількості підживлювальної та технічної води;

Vз - замовлений обсяг підживлювальної води, зазначений у п. 2.1. Договору про надання послуг № ... підготовка та передача теплову мережу підживлювальної води та технічної води;

Втв - вартість послуг з передачі в теплову мережу технічної води (розраховується відповідно до п. 3.2. Договору про надання послуг № 00.08.0138);

К - коефіцієнт, який дорівнює 0,5.

Матеріалами справи підтверджено, що в жовтні 2020 року фактичний обсяг підживлювальної та технічної води перевищив замовлений обсяг на 113 242 т., що згідно п. 6.8 технічної угоди № 00.08.0139 від 16.10.2020 року є підставою для відшкодування збитків у розмірі 435 981,70 грн. без ПДВ та 523 178,04 грн. з ПДВ, які підтверджуються: розрахунком збитків за перевищення замовленого обсягу підживлювальної води за жовтень 2020 року; Актом надання послуг № 285 від 31.10.2020 року; рахунком № 187 від 31.10.2020 року.

В листопаді 2020 року фактичний обсяг підживлювальної та технічної води перевищив замовлений обсяг на 115 205 т., що згідно п. 6.8 технічної угоди № 00.08.0139 від 16.10.2020 року є підставою для відшкодування збитків у розмірі 443 539,25 грн. без ПДВ та 532 247,10 грн., які підтверджуються: розрахунком збитків за перевищення замовленого обсягу підживлювальної води за листопад 2020 року; Актом надання послуг № 444 від 30.11.2020 року; рахунком № 340 від 30.11.2020 року.

В грудні 2020 року фактичний обсяг підживлювальної та технічної води перевищив замовлений обсяг на 51 857 т., що згідно п. 6.8 технічної угоди № 00.08.0139 від 16.10.2020 року є підставою для відшкодування збитків у розмірі 199 649,45 грн. без ПДВ та 239 579,34 грн., які підтверджуються: розрахунком збитків за перевищення замовленого обсягу підживлювальної води за грудень 2020 року; Актом надання послуг № 707 від 31.12.2020 року; рахунком № 589 від 31.12.2020 року.

В січні 2021 року фактичний обсяг підживлювальної та технічної води перевищив замовлений обсяг на 57 332 857 т., що згідно п. 6.8 технічної угоди № 00.08.0139 від 16.10.2020 року є підставою для відшкодування збитків у розмірі 259 427,30 грн. без ПДВ та 311 312,76 грн., які підтверджуються: розрахунком збитків за перевищення замовленого обсягу підживлювальної води за січень 2021 року; Актом надання послуг № 24 від 31.01.2021 року; рахунком № 29 від 31.12.2020 року.

В лютому 2021 року фактичний обсяг підживлювальної та технічної води перевищив замовлений обсяг на 80 358 т., що згідно п. 6.8 технічної угоди № 00.08.0139 від 16.10.2020 року є підставою для відшкодування збитків у розмірі 363 619,95 грн. без ПДВ та 436 343,94 грн., які підтверджуються: розрахунком збитків за перевищення замовленого обсягу підживлювальної води за лютий 2021 року; Актом надання послуг № 313 від 28.02.2021 року; рахунком № 227 від 28.02.2021 року.

На підставі п. 6.8. Технічної угоди, враховуючи данні Актів про встановлення кількості переданої підживлювальної води, Позивач розрахував збитки за перевищення замовлених обсягів підживлювальної води за період з жовтня 2020 по березень 2021, загальний розмір яких склав суму 2 484 826,08 грн.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Частиною другою статті 224 ГК України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, господарський суд перш за все повинен з`ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності. При цьому у випадку невиконання договору чинне законодавство виходить з принципу вини контрагента.

Відповідно до статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

Отже, твердження щодо існування підстав для стягнення збитків, зокрема в контексті наявності збитків, їх розміру, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку між такою поведінкою і заподіяними збитками, ураховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, підлягають доведенню позивачем. Що стосується вини в порушенні зобов`язання, то вона презюмується та не підлягає доведенню кредитором, тобто саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

З урахуванням наведеного, наявність передбаченого п. 6.8. Технічної угоди обов`язку Замовника відшкодувати збитки не вказує на безумовну можливість стягнення їх суми в розмірі, якій розраховано на підставі відповідного пункту угоди.

Як правильно виснував господарський суд, вказане право на стягнення збитків із замовника (відповідача) не звільняє теплогенеруючу організацію (позивача) від обов`язку доведення наявності таких збитків та їх розміру належними та допустимими доказами у порядку, передбаченому ГПК України.

Тобто, в контексті спірних правовідносин для підтвердження відповідних збитків, Позивач має довести не лише факт перевищення замовленого обсягу підживлювальної води, а і те, що внаслідок цього він зазнав відповідних втрат.

Обґрунтовуючи наявність збитків Позивач зазначає, що його підприємство є первинним споживачем води, кількість якої визначається відповідним дозволом на водозабір. Відбір води та затрати на її хімочищення є витратами Позивача, а отже, у разі перевищення Відповідачем замовлених обсягів підживлювальної та технічної води, пропорційно збільшуються і витрати Позивача, які підлягають відшкодуванню.

Здійснивши оцінку зазначених доводів Позивача, суд першої інстанції зазначив, що витрати Позивача з рентної плати за спеціальне водокористування, а також інші виробничі витрати, включені до вартості підготовки та передачі в теплову мережу замовника однієї тони підживлювальної води (додатки № 1, № 2 до Договору), та підлягають відшкодуванню в межах плати за фактичні обсяги наданих послуг. Тож наведені вище витрати Позивача, покриваються вартістю послуги з підготовки та передачі в теплову мережу підживлювальної води, та не являються додатковими витратами, які пов`язані з перевищенням Відповідачем замовлених обсягів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками та додатково зазначає, що Позивачем не надано суду доказів заподіяння йому збитків понад ті витрати, які він здійснив для покриття перевищених Відповідачем замовлених обсягів підживлювальної та технічної води. При цьому усі витрати, пов`язані з підготовкою та передачею в теплову мережу замовника понаднормованої кількості підживлювальної води, тобто більшої за обумовлену договором, включені у відповідні акти наданих послуг. Судом ці витрати визнані обґрунтованими та стягнуті з відповідача. Про наявність інших непередбачуваних витрат, які не були включені у вартість забезпечення покриття перевищення КП КМР «Центральні тепломережі» замовлених обсягів підживлювальної та технічної води, AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ» не зазначає, як і не наводить розміру таких збитків, що не були включені в акти наданих послуг.

З урахуванням наведених вище обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не доведено існування повного складу цивільного правопорушення, зокрема, збитки та їх розмір, що виключає підстави для задоволення позову у відповідній частині вимог.

Наведеним вище відхиляються доводи скаржника про те, що «вина відповідача у завданні AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ» збитків у заявленому до стягнення розмірі підтверджується наявними матеріалами справи та не вжиття заходів щодо недопущення порушення встановлених Договором лімітів води. У зв`язку з перевищенням замовлених обсягів підживлювальної та технічної води, що надавалась КП КМР «Центральні тепломережі», пропорційно збільшувались і витрати AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ», покриття яких було передбачено умовами Договору № 00.08.0138 від 16.10.2020. З огляду на викладене, в діях відповідача в контексті спірних правовідносин сторін наявний саме склад цивільного правопорушення, що згідно з приписами ст. ст. 22, 611 ЦК України, ст. ст. 224, 225 ГК України є підставами для відшкодування саме збитків».

Судом також не приймаються аргументи апелянта що «…збитковий майновий стан AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ» підтверджений довідкою про фінансові результати (сукупний дохід) за 2021 р», позаяк згідно ч. 5 ст. 269 ГПК України у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. В свою чергу, ним також не доведено причинно-наслідкового зв`язку між фінансовим результатам господарської діяльності у вигляді збитку станом на кінець звітного періоду 2021 року та діями/бездіяльністю відповідача.

В зв`язку з відмовою в задоволенні позову в частині стягнення збитків, нараховані на відповідну суму грошового зобов`язання пеня, три проценти річних та інфляційні втрати, задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, шляхом стягнення з Відповідача 10 662 138,58 грн. за послуги з підготовки і передачі в теплову мережу підживлювальної та технічної води, 9151800,70 грн. пені, 830 779,00 грн. 3% річних, 4 327 825,39 грн. інфляційних витрат, 85 000,00 грн. штрафу.

Порушень або неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на все вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що доводи скаржників, наведені ними в апеляційних скаргах, свого підтвердження не знайшли, не спростовують мотивів та висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, у зв`язку з чим, відхиляються судом апеляційної інстанції, наслідком чого є відсутність підстав для зміни чи скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2024 у справі №904/5268/23.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги на підставі положень ст. 129 ГПК України покладаються на скаржників.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275-279, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Центральні тепломережі" та Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2024 у справі №904/5268/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2024 у справі №904/5268/23 залишити без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційних скарг залишити за скаржниками.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 04.11.2024

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя О.Г. Іванов

Суддя А.Є. Чередко