ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.10.2024м. СумиСправа № 920/788/24

Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Бублик Т.Д.,

розглянув у порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «С.В.В.» (вул. Петропавлівська, б. 86, м. Суми, 40014, )

до відповідача: Сумської міської ради (площа Незалежності, б. 2, м. Суми, 40000, код 23823253)

про поновлення договору оренди земельної ділянки

за участю представників сторін:

від позивача: Любімий О.М.

від відповідача: Заїка І.В.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач 03.07.2024 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд поновити договір оренди земельної ділянки від 21.06.2004, укладений між ТОВ «С.В.В.» та Сумською міською радою, на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що маючи намір скористатись переважним правом на укладення Договору на новий строк на тих самих умовах, позивач направив на адресу відповідача звернення від 22.03.2024. Звернення було отримано відповідачем. 22.05.2024 відповідачем було прийнято рішення №4794-МР, яким відмовлено у поновленні договору оренди.

Після закінчення дії договору оренди земельної ділянки від 21 червня 2004 року (після 25 травня 2024 року) позивач не отримав від відповідача у передбачений законом місячний термін після закінчення строку оренди письмове заперечення (лист-повідомлення) про відмову від поновлення договору, як це передбачено ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, що застосовується до спірних правовідносин), тому позивач фактично продовжував користуватись земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди та не повернув земельну ділянку відповідачу за актом прийому-передачі.

При цьому позивач оплатив орендну плату за користування земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди, усвідомлюючи, що орендні відносини продовжені.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що договір оренди земельної ділянки від 21 червня 2004 року підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Ухвалою суду від 05.07.2024 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання по справі.

31.07.2024 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує.

У відзиві відповідач зазначає, що у позивача не виникло права на поновлення договору оренди з підстав, визначених у статті 33 Закону України Про оренду землі так як відповідач повідомив про відмову у поновленні договору шляхом прийняття Рішення №4794-МР від 22.05.2024 у місячний строк, встановлений означеною нормою. Крім цього, належним способом захисту прав позивача в даній справі мало б бути позовна вимога про спонукання до укладення додаткової угоди, тобто про визнання такої угоди укладеною із викладенням її змісту, а не визнання договору оренди поновленим.

02.08.2024 позивач надав суду відповідь на відзив, в якій заперечує проти доводів відповідача. 26.08.2024 та 18.09.2024 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

Суд ухвалою від 19.08.2024 закрив підготовче провадження по справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

19.08.2024 після судового засідання представник позивача подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі, у якому просить суд зупинити провадження у справі №920/788/24 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №480/5652/24, яка перебуває на розгляді у Сумському окружному адміністративному суді.

Враховуючи те, що у судовому засіданні 25.09.2024 представник позивача заявив, що не підтримує подане раніше клопотання про зупинення провадження у справі, суд залишає його без розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача проти позову заперечував.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

21.06.2004 між сторонами було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно до умов якого позивачу передано в користування на умовах оренди земельну ділянку, загальною площею 0,2615 га, яка знаходиться за адресою: м. Суми, провулок 2-1 Воробйовський, 35, строком до 25.05.2024 під розміщення культурно-оздоровчого комплексу. Вищезазначені обставини підтверджуються копією зазначеного Договору (а.с. 9-12).

Відповідно до ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Оскільки вказана обставина визнається сторонами в заявах по суті, то вона є такою, що встановлена судом.

Згідно з п.2.2 Договору передбачено, що після закінчення терміну дії договору орендар, за умови належного виконання своїх обов`язків відповідно до умов цього договору, має за інших рівних умов, переважне право на поновлення договору. у цьому разі орендар повинен повідомити письмово орендодавця про бажання щодо продовження дії договору на новий термін не пізніше, ніж за два місяці до його закінчення. У разі продовження договору оренди на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

Маючи намір поновлення Договору, позивач направив на адресу відповідача заяву від 22.03.2024 року, в якій зазначив, що просить продовжити термін оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:001 площею 0,2615 га та дію вищезазначеного договору на той самий термін на тих самих умовах з орендною платою згідно чинного законодавства. Факт отримання заяви відповідач не заперечує, тому цей факт є встановленим. Як вбачається із опису документів (а.с.17), позивач, крім заяви, подав: копію договору оренди, копію витягу з ДЗК та копію витягу нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Також позивач зазначає, що після закінчення дії договору (після 25.05.2024), він продовжив використовувати орендовану земельну ділянку та сплачувати орендну плату. Позивачем до матеріалів справи надано докази сплати орендної плати за земельну ділянку за червень 2024 (а.с.18).

Відповідач не надіслав позивачу після 25.05.2024 заперечень щодо відмови від поновлення договору.

22.05.2024 було прийнято рішення Сумської міської ради № 4794-МР «Про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки, укладеного з ТОВ «С.В.В.» за адресою: м. Суми, пров. 2-й Воробйовський, 35, площею 0,2615 га».

На думку позивача у нього виникло право на поновлення договору оренди на підставі приписів частини 3 статті 33 Закону України Про оренду землі (у редакції на момент укладання договору).

Відповідач у відзиві на позов звертає увагу суду на той факт, що відповідно до частини 3 статті 33 Закону України Про оренду землі (у редакції на момент укладання договору), яка визначена позивачем у позові як правова підстав вимог, визначальним є той факт, що протягом місяця після закінчення строку дії договору відсутній лист-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі. Однак відповідач прийняттям рішення 22.05.2024, тобто до закінчення строку дії договору, виразив свою незгоду на поновлення договору. Тому відсутні правові підстави для поновлення договору оренди.

Враховуючи самостійно визначені позивачем у позові підстави для поновлення договору оренди на тих самих умовах і на той самий строк-частина 3 статті 33 Закону України Про оренду землі (у редакції на момент укладання договору) - вирішальним при розгляді справи є встановлення факту дотримання позивачем порядку поновлення договору оренди землі за статтею 33 зазначеного Закону.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" від 05.12.2019 № 340-IX (набрав чинності 16.01.2020) стаття 33 Закону України Про оренду землі була викладена у новій редакції та Закон доповнено статтею 32 Поновлення договорів оренди землі: Поновлення договорів оренди землі здійснюється в порядку, передбаченому статтею 126-1 Земельного кодексу України".

Також розділ IX Закону України Про оренду землі доповнено абзацом 4 такого змісту: Правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення".

Зміст поняття «поновлення договору оренди», про яке йдеться у абзаці 4 розділу Перехідних положень Закону про оренду землі базується саме на положеннях стаття 126-1 ЗК України, що пов`язує можливість поновлення існуючого договору з наявністю у цьому договорі обов`язкової умови про його поновлення. У разі наявності такої умови договір поновлюється на такий самий строк і на таких саме умовах.

Натомість укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), яке передбачене частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній до внесення змін Законом України від 05.12.2019 № 340-IX, базується на встановленому законом переважному праві добросовісного орендаря та надає сторонам при застосуванні цієї процедури можливість змінювати істотні умови договору.

Тому поняття "поновлення договору оренди", про яке йдеться у абзаці 4 Розділу Перехідні положення Закону України «Про оренду землі» та поняття "поновлення договору оренди", яке містилось у Законі України «Про оренду землі» у попередніх редакціях, є змістовно різними.

Відповідно до правовідносин щодо процедури укладення договору оренди землі на новий строк в порядку реалізації переважного права орендаря на укладення договору оренди на новий строк шляхом судового розгляду такої вимоги не є застосовними положення абзацу 4 Розділу Перехідні положення Закону України "Про оренду землі". Натомість за загальним правилом дії законів у часі застосуванню підлягає стаття 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент звернення з такою вимогою, адже вказівки про інше положення законодавства не містять.

Тому при розгляді справи суд застосовує редакцію статті 33 Закону України Про оренду землі у редакції станом на момент укладання договору, тобто станом на 21.06.2004.

Станом на 21.06.2004 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» мала таку редакцію:

Після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору.

У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

На думку позивача, єдиною умовою для поновлення договору оренди є наявність факту користування земельною ділянкою протягом місяця після закінчення строку дії договору та відсутність у цей місячний строк листа-повідомлення від відповідача із запереченнями про поновлення договору.

Однак висновок позивача про те, що передбачені у даному випадку у ч. 1-2 і ч. 3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» підстави для поновлення договору оренди землі не пов`язані між собою, є помилковим.

Передбачені у ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на момент укладення договору) підстави для поновлення договору оренди землі пов`язані між собою, а тому для поновлення договору оренди з підстави продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди, є необхідним надіслання орендарем повідомлення орендодавцю про намір скористатися правом на поновлення договору оренди.

Позивач 22.03.2024 через Управління «Центр надання адміністративних послуг» Сумської міської ради подав заяву для одержання рішення про поновлення договору оренди земельної ділянки, до якої подав: 1. заяву; 2) копію договору оренди земельної ділянки, що поновлюється; 3. Копію витягу з ДЗК; 4. Копія витягу з нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Рішенням Сумської міської ради від 22.05.2024 року № 4794-МР «Про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «С.В.В.» за адресою: м. Суми, пров. 2-й Воробйовський, 35, площею 0,2615 га» (далі - Рішення № 4794-МР) позивачу відмовлено в поновленні договору оренди земельної ділянки.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Таким чином, рішення сільської, селищної, міської ради є формою висловлення своєї волі щодо вирішення питань регулювання земельних відносин.

При цьому, рішення від 22.05.2024 №4794-МР було мотивовано тим, що спеціалістами Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради з виїздом на місцевість проведено обстеження земельної ділянки по провулку 2-му Воробйовському, 35 у м. Суми. Відповідно до акту обстеження земельної ділянки комунальної власності від 23 квітня 2024 року встановлено, що на момент обстеження земельна ділянка вільна від забудови, будівельні роботи не проводилися. Під час дії договору оренди земельна ділянка Товариством з обмеженою відповідальністю «С.В.В.» за цільовим призначенням не використовувалася, внаслідок чого повністю заросла бур`янами та чагарником.

П. 4.2. договору оренди земельної ділянки передбачено, що орендар, зокрема, зобов`язаний використовувати орендовану земельну ділянку відповідно до мети, визначеної у п. 2.1. цього договору, дотримуючись при цьому вимог чинного законодавства, державних і місцевих стандартів, норм і правил щодо раціонального використання та охорони земель, вимог екологічної безпеки при використанні землі.

Враховуючи наведене, відповідач дійшов висновку, що орендарем не були виконані умови договору оренди земельної ділянки щодо використання орендарем земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди та додержання вимог законодавства про охорону довкілля.

Таким чином, не зважаючи на те, що позивач своєчасно, у строки, встановлені договором оренди, звернувся до відповідача щодо продовження дії договору оренди, а відповідач у встановлений законом місячний строк розглянув його звернення, однак не погодився та заперечив щодо поновлення договору шляхом прийняття відповідного рішення, то в цьому випадку відповідач діяв в межах своїх повноважень.

Крім цього, позивачем обрано спосіб захисту його права шляхом звернення до суду із позовом про поновлення договору оренди земельної ділянки на той самий строк та на тих самих умовах. Позивачем у позові не викладено зміст угоди, якою необхідно поновити дію договору оренди земельної ділянки.

За змістом ст. 33 Закону України «Про оренду землі», умови, на яких договір може бути поновлений, у будь-якому випадку узгоджуються сторонами. Якщо відсутня згода будь-якої сторони (в тому числі орендодавця) щодо орендної плати та інших істотних умов договору, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Отже, норми про переважне право орендаря на поновлення договору спрямовані лише на забезпечення пріоритету його інтересів перед інтересами інших осіб. Будь-якого іншого змісту переважне право не мас. Воно не може трансформуватися у право на спонукання орендодавця до укладення договору на новий строк за відсутності його згоди зі зміненими умовами.

Нормами Закону України «Про оренду землі», визначено як підстави поновлення договору оренди землі, так і порядок такого поновлення шляхом укладення відповідної додаткової угоди до договору оренди землі. Право сторони на оскарження в суді відмови або зволікання з укладенням додаткової угоди в контексті спірних правовідносин означають право сторони на звернення до суду для укладення додаткової угоди.

Додаткова угода до договору оренди землі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для державної реєстрації права оренди на повий строк у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У разі відмови чи ухилення орендодавця від укладення додаткової угоди до договору оренди землі належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною додаткової угоди з викладенням її змісту.

Відповідні правові позиції викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2022 у справі №908/299/18, від 29.09.2020 у справі №378/596/16-ц, від 02.04.2020 у справі №610/1030/18.

Матеріалами справи підтверджується та позивачем не заперечується, що проект додаткової угоди відповідачу разом з заявою про поновлення дії договору не надсилався.

Таким чином, під час розгляду справи судом установлено відсутність таких юридичних фактів для поновлення договору оренди з підстави, визначеної позивачем (продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору), а саме: наявність заперечень відповідача щодо поновлення договору шляхом прийняття рішення №4794-МР від 22.05.2024 та відсутність проекту додаткової угоди з викладенням умов щодо поновлення строку дії договору оренди.

Тому вищезазначене є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом у позові відмовлено повністю, то витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн 00 коп. покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст.123, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. У позові Товариства з обмеженою відповідальністю «С.В.В.» до відповідача: Сумської міської ради про поновлення договору оренди земельної ділянки відмовити повністю.

2. Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн 00 коп. покласти на позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «С.В.В.».

3. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30.10.2024.

Суддя О.Ю. Резніченко