ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м.Харків Справа № 913/567/19(913/196/22)
Провадження №13/913/196/22
Господарський суд Луганської області у складі судді Яресько Б.В., при секретарі судового засідання Шептовицькій А.А. розглянувши матеріали за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО"
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання"
про стягнення коштів
за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання"
До відповідача Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»
про визнання договору припиненим.
Від позивача Сосунов Є.В., довіреність №06/11-60 від 06.11.2023 р.
Від відповідача не прибув.
Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" (далі - відповідач) про сплату боргу та штрафних санкцій.
Також, позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати у розмірі: 868 350.00 грн.
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.09.2022 р. позовну заяву в межах справи про банкрутство передано на розгляд судді Яресько Б.В., в провадженні якого перебуває справа №913/567/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання".
Ухвалою суду від 27.09.2022 р. позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» залишено без руху; встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання суду доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі 868350,00 грн.
Ухвалою суду від 05.10.2022 р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розгляд справи призначено на 28.11.2022 р.
Проте, у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. "Про введення воєнного стану в Україні", судове засідання, призначене на 28.11.2022 р. не відбулось.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому строк дії воєнного стану в Україні було продовжено відповідно до Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".
Також просить суд покласти судові витрати покласти на відповідача за зустрічним позовом.
26.06.2023 р. на електронну пошту суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву.
27.06.2023 р. на електронну пошту суду надійшла відповідь на відзив.
Ухвалою суду від 27.06.2023 р. повідомлено учасників справи про оголошення перерви у справі до судового розгляду в підготовчому засіданні на 26.07.2023 р.
11.07.2023 р. на електронну пошту Господарського суду Луганської області від ПрАТ «НЕК «Укренерго» надійшов відзив на зустрічну позовну заяву.
Ухвалою суду від 26.07.2023 р. повідомлено учасників справи про оголошення перерви у справі до судового розгляду в підготовчому засіданні на 23.08.2023 р.
22.08.2023 р. на електронну пошту суду надійшло клопотання від 22.08.2023 р. №01-08/22-263 ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" про виправлення описки, за яким пояснили, що в зустрічній позовній заяві в абз. 1, п.1 прохальної частини, не вірно зазначена дата 24.02.2023, замість 24.02.2022 р. та просить суд вважати вірним дату припинення зобов`язань з 24.02.2022 р. Зазначена заява прийнята судом.
23.08.2023 р. в судовому засіданні в режимі відеоконференції був присутній представник від позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом; та представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом.
Представником відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом, а також представником позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом подане усне клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою суду від 23.08.2023 р. суд закрив підготовче провадження у справі №913/567/19(913/196/22) та призначив справу до судового розгляду по суті на 19.09.2023 р.
12.09.2023 р. на електронну пошту суду надійшло клопотання ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» про відкладення розгляду справи.
19.09.2023 р. в судовому засіданні в режимі відеоконференції був присутній представник ПрАТ «НЕК «Укренерго». Представник відповідача у судове засідання не прибув.
Суд, заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали справи, дійшов висновку про відкладення судового засідання на 17.10.2023 р.
13.10.2023 р. від відповідача по первісному позову через систему Електронний суд надійшло клопотання про зупинення провадження у справі відповідно до п. 7 ч. 1 228 ГПК України в зв`язку з тим, що Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду ухвалою від 25.08.2023 у справі №911/1359/22 у подібних правовідносинах прийняв її до розгляду за касаційною скаргою ПАТ «НЕК «Укренерго» на рішення Господарського суду Київської області від 16.12.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2023.
У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом зазначив, що рішення за клопотанням залишає на розсуд суду, представник відповідача підтримав заявлене клопотання.
17.10.2023 р. суд зупинив провадження у справі №913/567/19(913/196/22) до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №911/1359/22 за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду Київської області від 16.12.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2023.
24.05.2024 р. до Господарського суду Луганської області надійшло клопотання позивача про поновлення провадження у справі (Документ сформований в системі «Електронний суд» 24.05.2024), за яким просить суд поновити провадження у справі № 913/567/19(913/196/22) у зв`язку з закінченням перегляду в касаційному порядку Об`єднаною Палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 911/1359/22.
27.05.2024 р. суд поновив провадження та призначив розгляд справи по суті на 17.06.2024 р.
17.06.2024 р. в судовому засіданні представник позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, представник відповідача з клопотанням позивача погодився. Судом була оголошена перерва до 08.07.2024 р.
Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 07.07.2024 р. з 14:27 до 09.07.2024 р. 03:15 у Харківській області була оголошена повітряна тривога, судове засідання у справі №913/567/19(913/196/22), призначене на 08.07.2024 р. на 14 годин 00 хвилин, не відбулось, розгляд справи було призначено на 12.08.2024 р.
08.07.2024 р. до Господарського суду Луганської області надійшла заява позивача за первісним позовом про залишення позовної заяви в частині позовних вимог щодо стягнення пені та штрафу без розгляду (Документ сформований в системі «Електронний суд» 08.07.2024 р.).
В зазначеній заяві позивач посилається на те, що у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо: позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Позивач зазначає, що заявлені ним у позовній заяві вимоги щодо стягнення пені та штрафу частково підпадають під дію підпункту 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП № 332 з урахуванням положень, викладених у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.04.2024 р. по справі № 911/1359/22, то виникає необхідність у залишенні позовної заяви НЕК «Укренерго» до ТОВ «ЛЕО» без розгляду в частині стягнення пені за період: друга декада березня 2022 по першу декаду травня 2022 включно у розмірі 4 563,70 грн.
12.08.2024 р. в судовому засіданні в режимі відеоконференції були присутні представник позивача та відповідача. Суд розпочав розгляд справи по суті.
Представники сторін підтримали заявлені вимоги та заперечення.
Суд перейшов до дослідження доказів по справі.
Під час судового засідання в Харківській області була оголошена повітряна тривога. В зв`язку з чим, через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що 12.08.2024 р. з 11:25 до 11:47 у Харківській області була оголошена повітряна тривога, в судовому засіданні була оголошена перерва до 02.09.2024 р.
02.09.2024 р. через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що 02.09.2024 р. з 10:53 до 11:24 у Харківській області була оголошена повітряна тривога, в судовому засіданні у справі №913/567/19(913/196/22), призначеному на 02.09.2024 р. на 11 годин 00 хвилин, була оголошена перерва на 07.10.2024 р.
07.10.2024 р. представники учасників не прийняли участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в зв`язку з чим суд відклав розгляд справи на 04.11.2024 р.
04.11.2024 р. в судовому засіданні в режимі відеоконференції прийняв участь представник позивача.
В судовому засіданні проголошена вступна та резолютивна частина рішення по справі.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши зібрані у справі докази, судом встановлені наступні обставини.
Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено поняття балансуючий ринок електричної енергії. Це ринок, організований оператором системи передачі електричної енергії з метою забезпечення достатніх обсягів електричної потужності та енергії, необхідних для балансування в реальному часі обсягів виробництва та імпорту електричної енергії і споживання та експорту електричної енергії, врегулювання системних обмежень в об`єднаній енергетичній системі України, а також фінансового врегулювання небалансів електричної енергії.
Відповідальність за баланс - зобов`язання учасників ринку повідомляти і виконувати погодинні графіки електричної енергії відповідно до обсягів купленої та проданої електричної енергії та нести фінансову відповідальність за врегулювання небалансів (п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії»).
Небаланс електричної енергії - розрахована відповідно до правил ринку для кожного розрахункового періоду різниця між фактичними обсягами відпуску або споживання, імпорту, експорту електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, та обсягами купленої і проданої електричної енергії, зареєстрованими відповідно до правил ринку (п. 46 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії»).
Сторона, відповідальна за баланс, - учасник ринку, зобов`язаний повідомляти та виконувати свої погодинні графіки електричної енергії (та/або балансуючої групи) відповідно до обсягів купленої та/або проданої електричної енергії та фінансово відповідальний перед оператором системи передачі за свої небаланси (та/або небаланси балансуючої групи) (п. 89 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії»).
Частиною 3 ст. 68 Закону України «Про ринок електричної енергії» зазначено, що для надання послуг з балансування учасники ринку укладають з оператором системи передачі договір на основі типового договору про участь у балансуючому ринку.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №307 затверджені Правила ринку (надалі Правила ринку), якими затверджений типовий договір про врегулювання небалансів електричної енергії.
Відповідно до п.1.1.4 Правил ринку затверджених постановою від 14.03.2018 № 307 Про затвердження Правил ринку (далі правила ринку) визначено наступні терміни:
ОР - оператор ринку;
ОСП - оператор системи передачі;
ОСР - оператор системи розподілу;
АР - адміністратор розрахунків;
ОСП - оператор системи передачі;
ОСР - оператор системи розподілу;
ПДП - постачальник допоміжних послуг;
СВБ - сторона, відповідальна за баланс;
Система управління ринком - програмно-інформаційний комплекс, що включає низку підсистем, що забезпечують управління всіма необхідними базами даних, реєстрами та виконання розрахунків, що визначені цими Правилами;
Згідно п. 1.1.2 глави 1.1 розділу І Правил ринку договір про врегулювання небалансів електричної енергії - договір, відповідно до якого суб`єкт господарювання набуває статусу учасника ринку та здійснюється врегулювання небалансів електричної енергії.
Позивач - Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" є юридичною особою, яка утворена як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, унаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 №73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 №829-р "Про погодження перетворення державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" у приватне акціонерне товариство" (пункт 1.1 Статуту Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго").
Товариство є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (пункт 3.2 Статуту Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго").
Вказаний договір укладено сторонами з урахуванням ст. 634 ЦК України. Типовий договір про врегулювання небалансів електричної енергії є Додатком 1 до Правил ринку, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне врегулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року №307 (далі Правила ринку), а також розміщено на офіційному вебсайті позивача.
Цей Договір набирає чинності з дати реєстрації ОСП (Оператор системи передачі) СВБ ( Сторона, відповідальна за баланс) відповідно до її заяви-приєднання до цього Договору і є чинним до 31 грудня включно року, у якому була надана заява-приєднання. Після реєстрації учасника ринку ОСП зобов`язаний надати такій СВБ витяг з відповідного реєстру (п. 9.1. Договору).
Якщо жодна зі Сторін не звернулася до іншої Сторони у строк не менше ніж за 1 місяць до закінчення терміну дії цього Договору з ініціативою щодо його розірвання, то цей Договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах (п. 9.2. Договору).
Як убачається з матеріалів справи, жодна із сторін Договору не зверталась до іншої сторони з ініціативою щодо його розірвання в 2021 році, а тому цей Договір був продовженим зокрема і на 2022 рік.
Згідно з п. 1.3, 1.4 Договору СВБ врегульовує небаланси електричної енергії, що склалися в результаті діяльності її балансуючої групи на ринку електричної енергії, або передає свою відповідальність за небаланси електричної енергії іншій СВБ шляхом входження до балансуючої групи. ОСП врегульовує небаланси електричної енергії з СВБ у порядку, визначеному Законом України "Про ринок електричної енергії" та Правилами ринку.
Врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення СВБ правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплати платежів відповідно до Правил ринку (п. 1.5 Договору).
Главою 2 Договору передбачено, що вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, і що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються АР (Адміністратор розрахунків) для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього Договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством. Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку.
Згідно з п. 5.1 Договору виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів, визначеної главою 2 цього Договору, відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку, та згідно з умовами цього Договору.
Пунктом 1.11.8. Правил ринку визначено, що "АР надає кожному учаснику ринку через його персональний кабінет доступ до записів даних розрахунків, що створив АР щодо цього учасника ринку, відповідно до інструкції з користування системою управління ринком".
Таким чином, розрахунки за небаланси проводяться через систему управління ринком споживачем на підставі виставленого рахунку через особистий кабінет у системі управління ринком.
Згідно з п. 7.7.3. Правил ринку оплата платіжного документа з банківського рахунку учасника ринку на банківський рахунок АР здійснюється протягом двох робочих днів з дати направлення платіжного документа.
Відповідно до розділу п. 1.7.1. Правил ринку, учасник ринку до 18:00 банківського дня, що є другим робочим днем після дати отримання на електронну адресу учасника ринку через систему управління ринком платіжного документа від АР, повинен здійснити відповідну оплату.
Пунктом 4.1 Договору встановлена відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань згідно вимог чинного законодавства України.
На виконання умов Договору та приписів Правил ринку Позивачем надані послуги та сформовано та виставлено Відповідачу рахунки-фактури:
Всього: 62 569 850,35 грн
За період: березень, квітень, червень 2022 (врегулювання/корегування):
Всього 51 114 321,08 грн.
За врегулювання (корегування) березень 2022 року:
Всього 440989,50 грн.
У встановлений термін Відповідач зазначені рахунки не оскаржив та не оплатив.
Позивач звернувся до Господарського суду Луганської області і з врахуванням заяв про збільшення позовних вимог просить суд стягнути з відповідача на свою користь штрафні санкції за невиконання грошових зобов`язань за період друга декада березня 2022 по першу декаду травня 2022 включно становить: 4 522 326,82 грн. з яких:
4 563,70 грн. пеня 0.01%;
4 007 078,71 (інфляційне збільшення) грн;
510 684,41 (3% річних) грн.;
заборгованість за фактично надані послуги (основний борг) за період: друга декада березня 2022 по першу декаду травня 2022 включно у розмірі:
заборгованість за фактично надані послуги (основний борг) за період: врегулювання березень, квітень, червень 2022 (корегування/врегулювання), у сумі:
штрафні санкції за період: березень, квітень, червень 2022 (корегування/врегулювання) у сумі:
790 328,32 (інфляційне збільшення) грн.;
390 468,46 (3% річних) грн.;
штрафні санкції за період: корегування (врегулювання) за березень 2022 становить 6 391,33 грн.,
заборгованість за фактично надані послуги (основний борг) за врегулювання (корегування) у сумі: 440 989.50 грн..
Судові витрати покласти на відповідача у розмірі 939 400.00 грн.
08.07.2024 р. до Господарського суду Луганської області надійшла заява позивача за первісним позовом про залишення позовної заяви в частині позовних вимог щодо стягнення пені та штрафу у розмірі 4 563,70 грн. без розгляду відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
За таких обставин суд задовольняє заяву позивача та залишає без розгляду вимогу позивача про стягнення пені в сумі 4563 грн. 70 коп.
Відповідач позов не визнає в повному обсязі.
Також Відповідачем подано зустрічну позовну заяву в якій він просить суд, з врахуванням заяви про виправлення описки:
Судові витрати покласти на відповідача - Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго».
В обґрунтування своїх доводів щодо заперечення проти первісного позову, та обґрунтування зустрічного позову Відповідач, зокрема, посилається на наступне.
Відповідач зазначає, що обсяги небалансів електричної енергії, на яких формуються Позивачем розрахунки заборгованості, є недостовірними, а сума заборгованості є необґрунтованою.
Відповідач зазначає, що у зв`язку із обставинами, викладеними в даному зустрічному позові, ані Позивач, ані Відповідач не могли ї не можуть з 24.02.2022 виконувати зобов`язання за Договором у зв`язку з обставинами, за які жодна із сторін Договору не відповідає.
Відповідач посилається, зокрема на те, що з 24.02.2022 на території Луганської області, яка знаходилася під контролем влади України з 2014 року, розпочалися активні бойові дії і тимчасова окупація рф територіальних громад Луганської області.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 №309 затверджений Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, згідно якого територіальні громади Луганської області, які знаходилися під контролем влади України з 2014 року, починаючи з 24.02.2022 тимчасово окуповані рф.
Підпунктом 2.5 пункту 2 розділу І Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 №309 (із змінами) до території активних бойових дій віднесені - селища та територіальні громади Луганської області - Сватівського і Сєвєродонецького районів.
Пунктом 6 розділу ІІ Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 №309 (із змінами) до тимчасово окупованих російською федерацією територій України віднесені всі селища та територіальні громади Луганської області:
- Сватівського району з 05.03.2022, 05.03.2022, 06.03.2022, 08.03.2022, 09.03.2022, 14.03.2022;
- Сєвєродонецького району з 18.04.2022, 07.05.2022, 13.05.2022, 23.06.2022, 25.06.2022, 03.07.2022;
- Старобільського району з 24.02.2022, 26.02.2022, 27.02.2022, 28.02.2022, 03.03.2022;
- Щастинського району з 24.02.2022, 25.02.2022.
Таким чином, на даний час практично вся територія Луганської області є тимчасово окупованою російською федерацією, і лише частина територіальних громад Луганської області є територією активних бойових дій
Майно ТОВ «ЛЕО» - єдиного ОСР на зазначеній території було захоплено військовими формуваннями рф, військові формування рф перешкоджали веденню ТОВ «ЛЕО» господарської діяльності на території Луганської області, яка була окупована, блокували і господарську діяльність постачальників електричної енергії, у зв`язку із початком активних військових дій та окупації території Луганської області, були відсутні телефонний зв`язок та Інтернет, що в свою чергу призвело до неможливості для ТОВ «ЛЕО» формування балансу надходження-розподілу електроенергії, а саме: формування фізичного балансу електричної енергії, зняття контрольних показників у побутових споживачів електроенергії, приймання звітів за спожиту електроенергію у споживачів електроенергії юридичного сектору, що унеможливило купівлю Відповідачем небалансів електричної енергії в обсягах, зазначених Позивачем.
Військовими формуваннями рф в населених пунктах Луганської області захоплені адміністративні будівлі ТОВ «ЛЕО», в яких розміщувався апарат управління ТОВ «ЛЕО» - адреса: вул. Свободи, 1 Б, м. Старобільськ, Луганська область, та розміщувалися структурні (невідокремлені) підрозділи ТОВ «ЛЕО» - райони електричних мереж (далі РЕМ) - міста Сватове, Біловодськ, Щастя, Рубіжне, Сєвєродонецьк, Лисичанськ, ділянки РЕМ - смт. Білокуракине, смт. Троїцьке, м. Старобільськ, смт. Марківка, смт. Новопсков, смт. Станиця Луганська, м. Попасна, м. Кремінна.
Крім адміністративних будівель, військовими формуваннями РФ примусово вилучено і інше майно ТОВ «ЛЕО», яке використовувалося для здійснення господарської діяльності, зокрема:
об`єкти електроенергетики, прилади обліку електричної енергії, потужні трансформатори, автотранспорт, спеціальна виробнича техніка, комп`ютерна, офісна техніка та інші матеріальні цінності. Також вилучені первинні бухгалтерські документи, документи з кадрової роботи, серверне обладнання з електронними базами даних та інші нематеріальні активи ТОВ «ЛЕО».
В свою чергу, військові дії призвели до руйнування електричних мереж, через які ТОВ «ЛЕО» здійснювало розподіл електричної енергії на визначеній території Луганської області, до складу яких входять трансформаторні підстанції, лінії електропередачі (повітряні та кабельні), розподільні пристрої, що призвело до неможливості фізичного відбору електричної енергії у точках комерційного обліку на відпуск, що розташовані на межі балансової належності електричних мереж.
Щодо заяви Позивачем про стягнення об`ємів небалансів електричної енергії за червень 2022, ТОВ «ЛЕО» зазначає, що з 08.05.2022 через пошкодження електричних мереж та іншого обладнання в наслідок бойових дій відбулось повне знеструмлення території Луганської області, тому постачання Позивачем об`ємів небалансів електричної енергії у червні 2022 було неможливим, отже дані позовні вимоги є необґрунтованими.
Крім того, обсяг електричної енергії, заявленої до стягнення у позовній заяві, містить обсяг надходження електричної енергії в мережі ТОВ «ЛЕО» з урахуванням передачі її електричними мережами ТОВ «ЛЕО» до суміжних ліцензіатів Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» та Регіональної Філії «Донецька залізниця», Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ».
Без отримання фактичних даних зазначених ліцензіатів не можливо визначити фактичний обсяг електричної енергії, яка надходила до мереж ТОВ «ЛЕО».
Оскільки об`єкти цих ліцензіатів з 24.02.2022 знаходяться на територіях активних бойових дій та тимчасово окупованих військовими формуваннями РФ територіях, ані Позивач ОСП, ані ТОВ «ЛЕО» - ОСР не мають можливості визначити фактичні обсяги передачі електричної енергії мережами ТОВ «ЛЕО» на об`єкти цих ліцензіатів.
ТОВ «ЛЕО» звернулося до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг із заявою від 04.05.2022 №01-24/2/732 про часткове призупинення дії ліцензії на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, виданої відповідно до постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 05 грудня 2001 року № 1187. Рішення щодо зазначеної заяви НКРЕКП не прийнято.
Вищезазначені обставини призвели до таких наслідків як: відсутність у ТОВ «ЛЕО» доступу до приладів обліку електричної енергії та знищення таких приладів;
відсутність у Луганській області телефонного зв`язку та Інтернету; неможливість
ТОВ «ЛЕО» формування балансу надходження-розподілу електроенергії; неможливість обліку та контролю за споживанням електроенергії споживачами ТОВ «ЛЕО»; втрата доступу до бухгалтерського обліку і первинних документів; неможливість виставлення рахунків споживачам; втрата персоналу, що в свою чергу унеможливило для ТОВ «ЛЕО»
виконання своїх зобов`язань за Договором, а саме:
- нести відповідальність за фінансове врегулювання ОСП з небалансу електричної енергії,
Відповідно до пункту 1.9 Постанови НКРЕКП №2118, відповідальність за достовірність фактичних даних покладається на НЕК, ОСР, виробників, електропостачальників, споживачів або ППКО, які сформували ці дані (за належністю даних).
Таким чином, Відповідач вважає, що з 24.02.2022 зобов`язання ТОВ «ЛЕО», визначені Договором, припинилися через неможливість їх виконання у зв`язку з фактичним обставинами: пошкодженням, руйнуванням, знищенням об`єктів електроенергетики (електричних мереж, трансформаторних підстанцій, приладів обліку електричної енергії) в наслідок бойових дій та практично повною окупацією військовими формуваннями РФ території Луганської області, що встановлено Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 № 309. З огляду на зазначені обставини, жодна із сторін Договору за них не відповідає.
Відповідач посилаючись на положення ст.ст. 509,607 ЦК України з наведених підстав просить суд встановити припиненими зобов`язання за спірним договором з 24.02.2022 р.
Позивач по справі вважає посилання Відповідача за Зустрічним позовом на неспроможність останнього виконувати свої зобов`язання через знищення електричних мереж, трансформаторних підстанцій, приладів обліку електричної енергії та ін. спробами уникнути розрахунків за надані ним послуги.
Він зазначає, що, за період (з 24.02.2022 по сьогодні) з боку ТОВ «ЛЕО» до моменту звернення Позивача з позовом, вживалися дії, що свідчили про наявність всіх необхідних умов для здійснення своїх функцій на ринку електроенергетики.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.
За змістом пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України "Про ринок електричної енергії" обов`язковою умовою участі в ринку електричної енергії (крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу) є укладення договору про врегулювання небалансів з оператором системи передачі.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, такі види договорів: про врегулювання небалансів.
Згідно з ч. 1 ст. 68 Закону України "Про ринок електричної енергії" в Україні функціонує єдиний балансуючий ринок. На балансуючому ринку оператором системи передачі здійснюються: купівля та продаж електричної енергії для балансування обсягів попиту та пропозиції електричної енергії у межах поточної доби; купівля та продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів електричної енергії сторін, відповідальних за баланс.
За змістом ст. 70 Закону України "Про ринок електричної енергії" усі учасники ринку, крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу, несуть відповідальність за свої небаланси електричної енергії. З метою врегулювання небалансів з оператором системи передачі учасник ринку має стати стороною, відповідальною за баланс, або передати свою відповідальність іншій стороні, відповідальній за баланс, шляхом входження до балансуючої групи. Електропостачальники є сторонами, відповідальними за баланс своїх споживачів. Сторони, відповідальні за баланс, зобов`язані нести фінансову відповідальність за небаланси електричної енергії перед оператором системи передачі. Купівля-продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, здійснюється між стороною, відповідальною за баланс, та оператором системи передачі за договором про врегулювання небалансів. Оператор системи передачі врегульовує небаланси електричної енергії із сторонами, відповідальними за баланс, у порядку, визначеному цим Законом та правилами ринку. Врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення стороною, відповідальною за баланс, правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії з оператором системи передачі в обсягах небалансів електричної енергії за цінами небалансів, визначеними відповідно до правил ринку.
Типовий договір про врегулювання небалансів електричної енергії затверджується Регулятором. Вартість небалансів електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, розраховується адміністратором розрахунків для кожного розрахункового періоду доби залежно від обсягу небалансів електричної енергії цієї сторони та цін небалансів, визначених правилами ринку. Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається правилами ринку. Під час визначення обсягів небалансів електричної енергії правила ринку визначають порядок урахування обсягів електричної енергії, відпущеної та/або спожитої постачальником допоміжних послуг.
За правовою природою укладений між сторонами договір є договором купівлі-продажу.
Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до положень статей 525, 526 ЦК України, статті 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Суд установив, що на виконання умов Договору та приписів Правил ринку Позивачем сформовано та виставлено Відповідачу рахунки-фактури:
Всього: 62 569 850,35 грн
За період: березень, квітень, червень 2022 (врегулювання/корегування):
Всього 51 114 321,08 грн.
За врегулювання (корегування) березень 2022 року:
Всього 440989,50 грн.
Проте Відповідач вказані рахунки у передбачені Правилами ринку строки не сплатив.
Відповідно до п. 5.7. Правил Ринку якщо СВБ має заперечення до інформації, яка міститься у платіжному документі, то вона зобов`язана повідомити про це ОСП не пізніше 12:00 наступного робочого дня після виставлення рахунку. Наявність заперечень не є підставою для створення дебіторської заборгованості перед ОСП та не може бути підставою для обмеження ОСП щодо вимоги платежу фінансової гарантії, що надається СВБ ОСП.
Такі заперечення Відповідачем не подавались на адресу Позивача та вважати надані докази такими, що повністю обґрунтовують законність несплати за фактично надані послуги є безпідставним.
друга декада березня 2022 по першу декаду травня 2022 включно - 62 569 850,35 грн.
врегулювання березень, квітень, червень 2022 (корегування/врегулювання), у сумі: 51 114 321,08 грн.
за врегулювання (корегування) за березень 2022 року - 440989,50 грн
Щодо позовних вимог про стягнення з Відповідача інфляційних витрат та 3% річних, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом встановлено факт прострочення Відповідачем виконання зобов`язань з оплати поставленої Позивачем на виконання умов Договору електричної енергії для врегулювання небалансів, у зв`язку з чим у Позивача виникло право на нарахування 3% річних та інфляційних витрат у відповідності до приписів статті 625 ЦК України.
Перевіривши правильність нарахування позивачем інфляційних витрат та 3% річних, суд дійшов висновку, що вказане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України, Відповідачем не надано заперечень, або контррозрахунку, а отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних витрат та 3% річних є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Стосовно заперечень Відповідача та його зустрічного позову про визнання припиненими з 24.02.2022 р. зобов`язання спірним за договором, суд зазначає наступне.
Відповідач як на підставу припинення зобов`язань посилається на положення статті 607 ЦК України, якою передбачено, що зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає.
Обставини, які викликають неможливість виконання, можуть бути як юридичними (заборона певної діяльності), так і фактичними (загибель індивідуально визначеної речі, яка мала б бути об`єктом виконання).
Головна умова полягає в тому, що за такі обставини не буде відповідати жодна із сторін зобов`язання (такий висновок наведено у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 11.10.2019 у справі № 910/3319/18).
Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що був затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 № 309 території Луганської області були тимчасові окуповувані не 24.02.2022 р., а протягом лютого липня 2022 року.
За таких обставин, твердження Відповідача, що саме з 24.02.2022 р. він втратив повністю можливість виконувати спірний договір по всій території Луганської області в повному обсязі, оцінюється судом критично.
Стосовно посилання Відповідача на сертифікат Торгово-промислової палати України № 3100-23-2996, виданим 26.06.2023, яким Торгово-промислова палата України засвідчила ТОВ «ЛЕО» форс-мажорні обставини, які унеможливили Відповідачу виконання з 24.02.2022 зобов`язань за спірним договором, суд зазначає, що ст. 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Згідно з положеннями ст. 218 Господарського кодексу України, у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.
У постановах Верховного Суду від 30.11.2021 у справі № 913/785/17 та від 07.06.2023 у справі № 906/540/22 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.
Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до п.5 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
З огляду на вищевикладене, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду.
Отже, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго».
В задоволенні зустрічного позову слід відмовити.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на наведені приписи ст. 129 ГПК України, сплачений позивачем за первісним позовом судовий збір покладається на відповідача за первісним позовом, як на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір.
Враховуючи приписи ст. 129 ГПК України та відмову у задоволенні зустрічного позову, судовий збір за ним покладається на позивача за зустрічним позовом.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 20, 46, 73, 74, 79, 86, 129, 130, 185, 191, 233, 236-238, 240, 242 ГПК України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", господарський суд
1. Первісний позов задовольнити частково.
заборгованість за фактично надані послуги (основний борг) за період: друга декада березня 2022 по першу декаду травня 2022 включно у розмірі 62 569 850,35 грн., 4 007 078,71 (інфляційне збільшення) грн; 510 684,41 (3% річних) грн.
заборгованість за фактично надані послуги (основний борг) за період врегулювання березень, квітень, червень 2022 (корегування/врегулювання), у сумі 51 114 321,08 грн., 790 328,32 (інфляційне збільшення) грн; 390 468,46 (3% річних) грн.
заборгованість за фактично надані послуги (основний борг) за врегулювання (корегування) за березень 2022 у сумі: 440 989.50 грн, 3 527,92 (інфляційне збільшення) грн; 2 863,41 (3% річних) грн.
судовий збір 939364 грн 22 коп.
3. Залишити без розгляду вимоги щодо стягнення пені в розмірі 4563 грн. 70 коп.
4. В задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.
5. Судові витрати за зустрічним позовом покласти на відповідача по справі.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано 06.11.2024 р.

Суддя Богдан ЯРЕСЬКО