ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2024 Справа № 922/2141/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Пугачові Д.І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (адреса: 03065, м. Київ, вул. Любомира Гузара, буд. 44; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Бізнес" (адреса: 61052, м. Харків, вул. Різдвяна, буд. 29-А; )
про стягнення 432489,94 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Колток О. М. (довіреність № 470 від 24.07.2023);

відповідача - Кривошеєнко О. Ю (довіреність б/н від 09.08.2024);

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Бізнес" 432849,94 грн, з яких:

305158,35 грн - пені;

127691,59 грн - штрафу.

Позов обґрунтовано з посиланням на прострочення відповідачем виконання взятих на себе зобов`язань щодо поставки товару за укладеним між сторонами договором про закупівлю товарів (матеріально-технічних) ресурсів № від 24.07.2023 за що умовами цього договору передбачено відповідальність у вигляді сплати штрафних санкцій

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.06.2024 відкрито провадження у справі № 922/2141/24; справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін, за наявними в справі матеріалами; запропоновано відповідачу подати відзив на позов в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов; встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на позов.

Відповідач подав до суду заяву з запереченнями (вх. № 17240 від 05.07.2024), в яких просить суд постановити ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.07.2024 задоволено заяву відповідача (вх. № 17240 від 05.07.2024); постановлено подальший розгляд справи № 922/2141/24 здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі; призначено підготовче засідання у справі на 29.07.2024.

Підготовче засідання неодноразово відкладалось.

В процесі розгляду справи на стадії підготовчого провадження відповідач подав до суду відзив (вх. № 17241 від 05.07.2024), в якому просить суд у задоволенні позову відмовити з посиланням на те, що прострочення мало місце не з вини відповідача.

Відповідач зазначає, що лише 05.09.2023 сторони погодили місце постачання товару шляхом укладення додаткової угоди № 1 та специфікації до договору, тобто 43 дні із 60 встановлених договором пішли на узгодження відповідного питання; що в подальшому відповідач неодноразово звертався до позивача з пропозицією укласти додаткову угоду щодо продовження строку поставки товару на 43 дні, однак така додаткова угода не була підписана позивачем.

Відповідач вказує, що виконати умови договору щодо поставки товару відповідної якості було технічно неможливо через помилку в договорі, а саме, внесення технічних характеристик на товар які суперечать одна одній. Позивач вказує, що з цього приводу він неодноразово звертався до позивача з приводу необхідності внесення змін до умов договору та специфікації, і саме з огляду на вказані обставини сторонами було прийнято рішення про пропорційне зменшення ціни товару, поставленого відповідачем 27.09.2023, та укладання угоди від 22.03.2024 про припинення зобов`язань за договором.

Крім того, у відзиві на позов відповідач просить суд зменшити розмір пені та штрафу на 90% з огляду на викладені обставини, а також на те, що їх розмір є завищеним.

У відповіді на відзив (вх. № 17835 від 15.07.2024) позивач наполягає на задоволенні позову у повному обсязі з посиланням на те, що фактично відповідачем у відзиві на позовну заяву визнається порушення строків постачання товару; що уклавши договір на відповідних умовах відповідач мав їх виконати в чіткій відповідності, однак допустив його порушення; що 16.10.2023 після перевірки товарів, що надійшли від постачальника, представниками покупця виявлено, що передані товари не відповідають технічним характеристикам предмету закупівлі, що відображено у акті невідповідності ТМЦ №121-H від 16.10.2023; що між фактом прострочення поставки товарів і застосуванням до боржника штрафних санкції наявний причинно-наслідковий зв`язок, тому Позивач у даному випадку діє виключно виходячи з положень Договору від № від 24.07.2023, статей 549 та статті 230 Господарського кодексу України.

Також позивач наполягає, що відповідачем не наведено доводів та не надано належних і допустимих доказів, які підтверджували б наявність виняткових випадків, які надають право суду застосувати положення ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Відповідач подав до суду заперечення (вх. № 18319 від 19.07.2024), в яких наполягає на відмові у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов.

Також відповідач надав суду письмові пояснення (вх. № 21859/24 від 02.09.24) в яких просить суд зменшити розмір стягнення з відповідача пені та штрафу до 90%. В обґрунтування вказаного відповідач, зокрема, посилається на те, що в судовій справі між тими ж сторонами в аналогічних правовідносинах рішенням Господарського суду Харківської області від 10.06.2024 року по справі № 922/562/24 зменшено розмір нарахованих позивачем відповідачу штрафних санкцій на 70%, і зазначене рішення було залишено без змін Постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.08.2024 року по зазначеній справі.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.10.2024.

У судове засідання 21.10.2024 прибули представники сторін.

Представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача позов не визнає, просить суд відмовити у його задоволенні.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, 24.07.2023 між позивачем, як покупцем, та відповідачем, як постачальником, укладено договір про закупівлю товарів (матеріально-технічних) ресурсів № (далі за текстом договір; а. с. 11-22), за умовами якого постачальник зобов`язується у визначений цим договором строк передати у власність покупця деревину (лісоматеріали круглі) код ДК 021-20-7 (далі - товари), зазначені в специфікації, яка наведена в додатку 1 до цього договору (далі - специфікація), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити такі товари (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору найменування (номенклатура, асортимент), кількість товарів, одиниця виміру, ціна за одиницю, строк поставки, місце поставки, інші умови зазначаються у специфікації.

Відповідно до пункту 3.1. Договору ціна цього Договору становить: 1 683 000,00 грн (один мільйон шістсот вісімдесят три тисячі гривень 00 коп), крім того ПДВ 336 600,00 (триста тридцять шість тисяч шістсот гривень 00 коп). Ціна Договору, в тому числі ПДВ, становить 2 019 600,00 грн (два мільйони дев`ятнадцять тисяч шістсот гривень 00 коп).

Відповідно до п. 3.3. Договору ціна за одиницю Товару наведена у Специфікації.

За змістом п. 5.1 договору постачальник зобов`язується передати покупцю товари в кількості, строки та в місці поставки відповідно до специфікації.

До моменту поставки товару покупець уточнює конкретне місце поставки (адресу) у межах населеного(их) пункту(ів), зазначеного(их) у додатку 1 до договору шляхом направлення листа на адресу постачальника, вказану в розділі 15 договору та/або електронну адресу постачальника, вказану в п. 14.12 цього договору.

Постачальник повідомляє покупця про дату та час поставки товару не пізніше, ніж за 3 (три) робочі дні до дати поставки.

Покупець залишає за собою право змінити місце поставки товару, про що сторони складають додаткову угоду.

Згідно з п. 5.7 договору приймання покупцем товарів за видатковою накладною не є підтвердженням належного виконання постачальником його обов`язку з поставки товарів за цим договором та відсутності у покупця претензій до постачальника щодо якості та комплектності товарів. Такі претензії можуть бути заявлені покупцем постачальнику у порядку, визначеному цим договором та чинним законодавством України.

Відповідно до п. 5.8 договору датою поставки товарів за цим договором є дата підписання покупцем акта приймання товарів за кількістю та якістю відповідно до п. 5.14 цього договору та передачі постачальником покупцю в повному обсязі наведених нижче документів:

5.8.1 видаткової накладної;

5.8.2 документу про підтвердження якості товарів на кожну одиницю (або партію) товару: паспорт якості;

5.8.3 документу про підтвердження гарантійних зобов`язань виробника на товар;

5.8.4 товарно-транспортної накладної;

5.8.5 рахунку-фактури.

Пунктом 5.14. Договору передбачено, що приймання товарів за кількістю та якістю здійснюється на підставі Акту приймання товарів за кількістю та якістю.

Відповідно до пп. 6.3.1 Договору Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку Товарів у строки, встановлені цим Договором.

Згідно з пунктом 7.1 Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим Договором.

Відповідно до п. 7.4. Договору за порушення строків поставки Товарів або недопоставку Товарів Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,1% вартості Товарів, поставку яких прострочено та/або недопоставлено, за кожний день такого прострочення, а за прострочення поставки Товарів понад 30 календарних днів Постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості Товарів, поставку яких прострочено та/або недопоставлено.

Згідно зі специфікацією (яка одночасно є додатком № 1 до договору), сторони узгодили, що до поставки в рамках договору підлягає наступний товар: найменування товарів скруглі лісоматеріали сосна /С 20-24, довжина 6 (м); виробник ТОВ «ПриватБизнес»; країна походження Україна; технічні та якісні характеристики товарів згідно додатку № 2 цього договору; одиниці виміру м. куб.; кількість 450; ціна за одиницю без ПДВ 3740,00; загальна вартість без ПДВ 1683000,00; строк поставки (зазначається кількість календарних днів з дати укладення договору) 60; Місце поставки* (конкретне місце поставки (адреса) у межах зазначеного(их) пункту(ів) уточнюється покупцем відповідно до п. 5.1 договору): 77716, Івано-Франківська обл., с. Оболоння, Калуський р.-н, Івано-Франківська обл.; гарантійний строк 12 місяців з дати поставки.

Додатком № 2 узгоджено технічні та якісні характеристики товару, зокрема:

Найменування: сКруглі лісоматеріали Сосна/С 20 - 24, Довжина 6 (м); кількість 450 м.куб.; характеристики: Відповідність ДСТУ EN 1927-2:2019, ДСТУ Е1М 1316-1:2019. ДСТУ EN 1315-1-2001, ТУУ-3:2018.; серединний діаметр без кори, см.: 20-24 Довжина, м: 6; клас якості: С і краще; вологість не більше 22%. Товар повинен бути новим та таким, що не був у використанні.

З матеріалів справи вбачається, що серпні 2023 року відповідач звернувся до позивача з листом № 22/08-001 з проханням надати адресу та контактну особу для можливості відвантаження деревини та просили прискорити приймання товару за договором.

06.09.2023 року відповідач знов звернувся до позивача з листом № 06/09-002 з проханням забезпечити прийняття товару та надання даних відповідальної за прийняття товару особи.

Згідно з додатковою угодою № 1 від 05.09.2023 (а. с. 25) до договору сторони домовились додаток № 1 «Специфікація» до договору викласти в редакції додатка № 1 цієї додаткової угоди.

За змістом додатку № 1 (а. с. 26) найменування товарів скруглі лісоматеріали сосна /С 20-24, довжина 6 (м); виробник ТОВ «ПриватБизнес»; країна походження Україна; технічні та якісні характеристики товарів згідно додатку № 2 цього договору; одиниці виміру м. куб.; кількість 450; ціна за одиницю без ПДВ 3740,00; загальна вартість без ПДВ 1683000,00; строк поставки (зазначається кількість календарних днів з дати укладення договору) 60; місце поставки* * - конкретне місце поставки (адреса) у межах зазначеного(их) пункту(ів) уточнюється покупцем відповідно до п. 5.1 договору): 77716, Івано-Франківська обл., с. Похівка, урочище «У гаю», 1 або с. Оболоння, Калуський р.-н, Івано-Франківська обл.; гарантійний строк 12 місяців з дати поставки.

21.09.2023 року відповідач знов звернувся до позивача з листом щодо внесення змін до договору в частині строків постачання товару (оскільки 43 дні із 60 в які відповідач мав поставити товар в рамках договору було витрачено на очікування погодження місця постачання, що було узгоджено тільки з укладанням додаткової угоди № 1 від 05.09.2023 до договору) та направив на адресу позивача додаткову угоду № 2 та Специфікацію в новій редакції, зокрема зі зміною строку постачання до 06.10.2023 року та з 01.03.2024 по 31.03.2024.

Однак, зазначена додаткова угода позивачем підписана не була.

Відповідач вказує, що в процесі виконання умов договору ним було виявлено що вказані в специфікації до договору технічні характеристики суперечать один одному і унеможливлюють виконання однієї умови в обмін на іншу, в частині класу якості С і вологості не більше 22 %, оскільки відповідно до ТУ У 16.1-4:2018 вологість лісоматеріалу не нормується, а за класом С, лісоматеріал має бути свіжо спиляним, тобто мати природну вологість.

Як свідчать матеріали справи, 27.09.2023 відповідачем було поставлено товар до місця, визначеного договором та додатковою угодою № 1 та специфікацією в редакції цієї додаткової угоди.

Однак, 05.10.2023 після перевірки Товарів, що надійшли від Постачальника, представниками Покупця було виявлено, що передані Товари не відповідають технічним характеристикам предмету закупівлі, що відображено в актах приймання товарів за кількістю та якістю №113 від 05.10.2023 та №114 від 05.10.2023, також в п. 15 зазначених актів вказано про недотримання строку поставки Постачальником.

16.10.2023 після перевірки Товарів, що надійшли від Постачальника, представниками Покупця було виявлено, що передані Товари не відповідають технічним характеристикам предмету закупівлі, що відображено у Акті невідповідності ТМЦ №121-H від 16.10.2023.

Відповідач стверджує, що зазначене мало місце в зв`язку з тим, що вказані в специфікації до договору технічні характеристики суперечать один одному і унеможливлюють виконання однієї умови в обмін на іншу, в частині класу якості С і вологості не більше 22 %.

Відповідач вказує, що Наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, №621 від 27.09.2023 про затвердження інструкції з ведення електронного обігу деревини. Пунктом 32 інструкції визначено, що Після розкряжування здійснюється маркування одержаних асортиментів відповідно до ТУ У 16.1-4:2018 «Лісоматеріали круглі. Маркування, сортування, транспортування, приймання, облік та зберігання». Дані щодо їх якісних та кількісних характеристик заносяться до КПК. де Формується щоденник приймання деревини від розкряжування довгомірних лісоматеріалів.

Відповідно до ТУ У 16.1-4:2018 «Лісоматеріали круглі. Маркування, сортування, транспортування, приймання, облік та зберігання», а саме підрозділу Лісоматеріали круглі хвойних та листяних порід. Правила класифікації:

- клас якості С Лісоматеріал нижче середнього класу якості, дозволяються всі якісні особливості, які не значно знижують природні властивості деревини.

- клас якості л Лісоматеріал, що не задовольняє жодному з класів якості А, В та С і який може бути розпиляно на товарну продукцію (пиломатеріали), придатні для подальшого використання.

Зі всіма допустимими візуальними характеристиками, до класу якості л слід відносити лісоматеріал, в якому більше 40 % об`єму деревини придатні для використання у лісопилянні. До класу якості Л можуть бути частково віднесені сухостійні лісоматеріали (ТУУ-1:2018).

Виходячи з вищевикладеного відповідач вказує, що Лісове господарство, що є виробником продукції керується в більшості правилами контракту при виконанні лісозаготівлі, і за для забезпечення обсягів відвантаження що, лімітуються внутрішніми правилами лісового господарства деякий сортамент мають право прийняти як клас якості О, але лісоматеріал що, був відвантажений в адресу відповідача є чітко відібраним та відповідає всім необхідним нормам класу якості С або більше, що відповідає умовам договору.

Щодо вологості деревини, відповідач вказує, що лісозаготівельні роботи за заготівлею класу якості С, виконуються шляхом розробки лісосік та відбору лісопродукції природної вологості, природня вологість лісу сосни складає 40-50%, умови зберігання та транспортування деревини дуже специфічні і безпосередньо впливають на вологість та вади деревини. Тому у зв`язку з класифікацією сортаменту категорії С, неможливо чітко витримати показник 18% при постачанні такого виду продукції, проте при правильних умовах зберігання що, забезпечені підприємстві, показник вологості сягне відмітки >18, за дуже короткий проміжок часу.

З огляду на викладені обставини, листами та №10.10-002 від 10.10.2023 та №24/10-002 від 24.10.2023 відповідач звертався до позивача стосовно зміни технічних характеристик товару.

На зазначений лист Позивачем листом від 16.11.2023 була надана відповідь якою запропоновано пропорційно зменшити вартість Товару

Щодо звернення відповідача про внесення змін до договору позивач відмовив, оскільки згідно з Особливостями здійснення публічних закупівель товарів, робіт та послуг для замовників, передбачених законом України «Про публічні закупівлі», для розгляду заміни в Договорі можуть бути прийняті виключно Товари, що покращують якість предмету закупівлі. Проте, інформація в наданих відповідачем листах не містить обґрунтування покращення якості предмета закупівлі та, відповідно, не може бути прийнята для укладення додаткової угоди до Договору.

В подальшому, як свідчать матеріали справи, на підставі акту № 4 від 19.02.2024 позивачем прийнято поставлений відповідачем товар в обсязі 217,73 куб. м. на суму 781737,79 з ПДВ.

Як зазначає відповідач, прийняття товару відбулося, оскільки сторони узгодили про пропорційне зменшення вартості товару через фактичну неможливість поставки товару з технічними характеристиками вказаними в специфікації до договору (які, як стверджує відповідач, містять взаємо виключаючи розбіжності щодо якості товару).

Суд констатує, що в розділі Акту № 4 від 19.02.2024 «Загальні зауваження. При наявності» вказано, що поставлена лісо продукція має показник вологості 41,7 62,6 тоді як в специфікації до договору вказано що такий показник має бути не вищим 22%. Однак, показник вологості не нормується жодним зі стандартів, що визначають вимоги до якості лісоматеріалів круглих хвойних порід. Вимоги щодо низької вологості застосовуються для інших видів сировини та матеріалів, як приклад, для пиломатеріалів та в деяких випадках до деревини дров`яної, що обумовлено напрямками використання таких матеріалів, відмінними від напрямку використання предмету закупівлі (лісоматеріали круглі). Вологість 22% для хвойних порід круглих лісоматеріалів є дуже низьким показником, що майже не зустрічається в нормальних умовах підготовки та зберігання. Покупцю пропонується застосувати умови п. 5.9. Договору.

В подальшому, відповідач звернуся до позивача з листом від 21.02.2024 в якому повідомив, що в зв`язку помилкою в технічних умовах договору він не може виконати зобов`язання з поставки лісо продукції за вказаним в договорі показником вологості 22%. Враховуючи викладене, відповідач просив розірвати укладений між сторонами договір

У зв`язку із наведеним між сторонами було укладено угоду від 22 березня 2024 року про припинення зобов`язань за договором № від 24.07.2023 року.

Як вже зазначалося, відповідно до Специфікації строк поставки товару за договором визначається кількістю календарних днів та становить 60 календарних днів з дати укладання договору. Тобто, період, протягом якого мав бути поставлений товар, 24.07.2023-22.09.2023.

Однак, за актом № 4 товар відповідачем поставлено 19.02.2024, тобто з простроченням на 149 календарних дні.

Окрім того, станом на 21.03.2024 відповідачем не здійснено поставку товару в обсязі 232,27 куб. м. на суму 1042427,76 грн з ПДВ, тобто прострочення складає 181 календарний день.

За допущені порушення позивач на підставі п. 7.1., 7.4. договору нарахував відповідачу 305158,35 грн пені та 127691,59 грн - штрафу.

Обставини щодо стягнення пені та штрафу в зазначених сумах стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд зазначає.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 712 ЦК України, яка кореспондується з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

На підставі ст. 526, 629 ЦК України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

В даному випадку укладаючи договір про закупівлю товарів (матеріально-технічних) ресурсів № від 24.07.2023 сторони погодили усі його істотні умови, в тому числі щодо порядку і строків постачання товару та розмір штрафних санкцій у разі порушення відповідних.

Матеріалами справи підтверджено факт прострочення відповідачем виконання своїх зобов`язань щодо поставки товару.

Зокрема, відповідно до Специфікації до договору, строк поставки товару за договором визначається кількістю календарних днів та становить 60 календарних днів з дати укладання договору. Тобто, період, протягом якого мав бути поставлений товар, 24.07.2023-22.09.2023.

Однак, за актом № 4 товар відповідачем поставлено 19.02.2024, тобто з простроченням на 149 календарних дні.

Окрім того, станом на 21.03.2024 відповідачем не здійснено поставку товару в обсязі 232,27 куб. м. на суму 1042427,76 грн з ПДВ, тобто прострочення складає 181 календарний день.

Відповідно до п. 7.4. Договору за порушення строків поставки Товарів або недопоставку Товарів Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,1% вартості Товарів, поставку яких прострочено та/або недопоставлено, за кожний день такого прострочення, а за прострочення поставки Товарів понад 30 календарних днів Постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості Товарів, поставку яких прострочено та/або недопоставлено.

За допущені порушення позивач на підставі п. 7.1., 7.4. договору нарахував відповідачу 305158,35 грн пені та 127691,59 грн - штрафу.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені та штрафу, суд констатує, що його здійснено арифметично вірно. Перевірка розрахунку інфляційних та річних судом здійснювався за допомогою інструменту Юридичний калькулятор (https://calc.sitebuy.pro/).

В контексті викладеного, суд констатує, що нарахування позивачем відповідачу пені та штрафу в зазначених сумах є таким, що відповідає умовам наведеного договору.

Разом з тим, відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на 90%.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Положенням ст. 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Визначені наведеними нормами положення з урахуванням приписів Господарського процесуального кодексу України щодо загальних засад господарського судочинства та щодо обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації їхніх прав дає право суду зменшити розмір штрафних санкцій за умови, що він значно перевищує розмір завданих допущеним порушенням збитків.

Статтею 546 ЦК України неустойка (штраф, пеня) віднесена до переліку видів забезпечення виконання зобов`язань.

Як зазначалось, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Згідно з приписами ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України неустойка є штрафною санкцією, яка застосовується до учасника господарських відносин у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже, неустойка має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є, в першу чергу, захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених ст. 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин. Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

При цьому, довести наявність обставин, які можуть бути підставою для відповідного зменшення, має заінтересована особа, яка заявила пов`язане з цим клопотання (відповідач).

Неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Господарський суд повинен надати оцінку як поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і запереченням інших учасників щодо такого зменшення.

Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Закон не визначає ані максимального розміру, на який суди можуть зменшити нараховані відповідно до договору штрафні санкції, ані будь-який алгоритм такого зменшення.

Чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно ст. 86 ГПК, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Підприємництво за своєю суттю є ризикованою діяльністю, в Україні діє принцип свободи договору та заборони суперечливої поведінки, сторони добровільно уклали договір і визначили штрафні санкції, тому суд має зменшувати розмір пені саме у виключних випадках з урахуванням всіх обставин справи.

При вирішенні питання про зменшення розміру штрафних санкцій (пені) суди також беруть до уваги як обставини, прямо визначені у ст. 233 ГК України та ст. 551 ЦК України, так і інші обставини, на які посилаються сторони і які мають бути доведені ними.

Втім, закон не містить вичерпного переліку обставин, які можуть бути враховані судом при зменшенні розміру неустойки, тому боржник і кредитор мають право посилатися й на інші обставини, які мають довести, а суд оцінити при ухваленні рішення.

Суд не зобов`язаний встановлювати всі можливі обставини, які можуть вплинути на зменшення пені; це не входить в предмет доказування у справах про стягнення пені та штрафу. Відповідно до принципу змагальності суд оцінює лише надані сторонами докази і наведені ними аргументи. Суд повинен належним чином мотивувати своє рішення про зменшення штрафних санкцій, із зазначенням того, які обставини ним враховані, якими доказами вони підтверджені, які аргументи сторін враховано, а які відхилено (ст. 86, 236-238 ГПК України).

В даному випадку, при вирішенні питання про зменшення неустойки судом враховується наступне.

По-перше, як вже зазначалося, відповідно до п. 5.1 Договору Постачальник зобов`язується передати покупцю товари в кількості, строки та в місці поставки відповідно до специфікації.

Згідно зі Специфікацією від 24 липня 2023 року строк поставки товарів 60 днів з моменту укладення договору, місце поставки с. Оболоння, Калуський район, ІваноФранківська обл.

Як встановлено судом в процесі розгляду даної справи, відповідач вважається таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань з поставки товару з порушенням строків поставки на 149 календарних днів та 181 календарний день.

Однак, у даному випадку, з матеріалів справи вбачається, що ще у серпні 2023 року відповідач звернувся до позивача з листом № 22/08-001 з проханням надати адресу та контактну особу для можливості відвантаження деревини та просили прискорити приймання товару за договором.

06.09.2023 року відповідач знов звернувся до позивача з листом № 06/09-002 з проханням забезпечити прийняття товару та надання даних відповідальної за прийняття товару особи.

Лише 05.09.2023 року між сторонами за договором було укладено додаткову угоду № 1 та Специфікацію до договору та було внесено зміни до суттєвих умов договору а саме зміни щодо місця постачання товару.

Таким чином, фактично 43 календарних дні з моменту підписання договору було витрачено на очікування погодження місця постачання.

У зв`язку із наведеним відповідач звернувся до відповідача з листом від 15.09.2023 року, в якому просив про укладення додаткової угоди про продовження строків поставки на 43 календарних дні, однак така додаткова угода укладена не була.

По-друге, після укладання договору відповідачем було встановлено, що вказані в специфікації до договору технічні характеристики суперечать один одному і унеможливлюють виконання однієї умови в обмін на іншу, в частині класу якості С і вологості не більше 22 %, оскільки відповідно до ТУ У 16.1-4:2018 вологість лісоматеріалу не нормується, а за класом С, лісоматеріал має бути свіжо спиляним, тобто мати природну вологість.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, не дивлячись на зазначені обставини, відповідач намагався виконати умови договору та 27.09.2023 (тобто з незначним простроченням та з урахуванням того, що тривалий час сторони узгоджували місце поставки) поставив позивачу лісоматеріал до місця, визначеного договором та додатковою угодою № 1 та специфікацією в редакції цієї додаткової угоди. Однак, 05.10.2023 після перевірки лісоматеріалів, що надійшли від Постачальника, представниками Покупця було виявлено, що передані лісоматеріали не відповідають технічним характеристикам предмету закупівлі (зокрема щодо вологості), що відображено в актах приймання товарів за кількістю та якістю №113 від 05.10.2023 та №114 від 05.10.2023, також в п. 15 зазначених актів вказано про недотримання строку поставки Постачальником.

В подальшому, після численний перемовин, сторони узгодили, що товар з відповідними характеристиками (тобто з відхиленням щодо показника вологості) може бути прийнятий позивачем з пропорційним зменшенням ціни на нього, та за актом № 4 від 19.02.2024 поставлені відповідачем лісоматеріали були прийняті.

В розділі Акту № 4 від 19.02.2024 «Загальні зауваження. При наявності» вказано, що поставлена лісо продукція має показник вологості 41,7 62,6 тоді як в специфікації до договору вказано що такий показник має бути не вищим 22%. Однак, показник вологості не нормується жодним зі стандартів, що визначають вимоги до якості лісоматеріалів круглих хвойних порід. Вимоги щодо низької вологості застосовуються для інших видів сировини та матеріалів, як приклад, для пиломатеріалів та в деяких випадках до деревини дров`яної, що обумовлено напрямками використання таких матеріалів, відмінними від напрямку використання предмету закупівлі (лісоматеріали круглі). Вологість 22% для хвойних порід круглих лісоматеріалів є дуже низьким показником, що майже не зустрічається в нормальних умовах підготовки та зберігання. Покупцю пропонується застосувати умови п. 5.9. Договору.

Таким чином, в даному акті представниками позивача фактично визнано, що вказані в специфікації до договору технічні характеристики суперечать один одному і унеможливлюють виконання однієї умови в обмін на іншу, в частині класу якості С і вологості не більше 22 %, оскільки відповідно до ТУ У 16.1-4:2018 вологість лісоматеріалу не нормується, а за класом С, лісоматеріал має бути свіжо спиляним, тобто мати природну вологість (яка в даному випадку становила при прийнятті лісоматеріалів за актом № 4 від 19.02.2024 становила 41,7 62,6%.

В подальшому відповідач не поставив решту лісоматеріалів за договором саме у зв`язку з неможливістю виконання відповідних умов щодо поставки товару за вказаними в специфікації технічними характеристиками, що в свою чергу і стали підставами для укладання між сторонами додаткової угоди про припинення зобов`язання.

Таким чином, судом враховується ступінь вини відповідача в простроченні виконання зобов`язання за договором.

По-третє, як свідчать матеріали справи, місцем реєстрації підприємства відповідача є м. Харків, яке з початку збройної агресії РФ проти України фактично перетворилося на прифронтове місто, потерпаючи від негативних наслідків ведення воєнних дій. При цьому, незважаючи на зазначені обставини, постійні обстріли м. Харкова, систематичні вимкнення електроенергії, інші негативні обставини, підприємство відповідача не припиняло господарську діяльність, а тому відповідно забезпечує роботою населення, сплачує до місцевого та державного бюджетів відповідні податки і збори, в той час коли більшість підприємств міста призупинили свою господарську діяльність, а деякі і зовсім зупинилися. При цьому, як зазначає відповідач, факт збройної агресії проти Україні, пов`язані з воєнним станом обмеження негативним чином вплинули на його фінансову спроможність та ведення господарської діяльності.

Суд також враховує відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів понесення позивачем збитків внаслідок прострочення виконання відповідачем свої зобов`язань щодо поставки товару за укладеним між сторонами договором.

По-четверте, на переконання суду розмір нарахованих відповідачем штрафних санкцій є надмірно великим, становить більше ніж 20% від суми договору, що є непропорційним наслідкам допущеного порушення в контексті встановлених судом обставин, та несправедливим по відношенню до відповідача, тоді як, як вже було зазначено вище, неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для нього і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

За таких обставин, та враховуючи інтереси та ступінь вини обох сторін, виходячи із загальних засад, встановлених ст. 3 Цивільного кодексу України, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача частково та зменшити суму пені та штрафу на 70 %.

При прийнятті рішення суд також враховує, що на розгляді Господарського суду Харківської області перебувала справа № 922/562/24 в межах якої розглядався подібний спір за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Бізнес» про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне виконання умов договору. За результатами розгляду даної справи рішенням Господарського суду Харківської області від 10.06.2024 року по справі № 922/562/24 заяву відповідача про зменшення неустойки було задоволено, та зменшено розмір нарахованих до стягнення штрафних санкцій на 70%. Зазначене рішення суду було залишено без змін Постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.08.2024 року по справі № 922/562/24.

За таких обставин, позов у даній справі підлягає задоволенню частково, а з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 91547,50 грн пені та 38307,50 грн штрафу.

В задоволенні іншої частини позову слід відмовити з огляду на вказані підстави та мотиви.

Здійснюючи розподіл судових витрат суд керується положеннями ст. ст. 123, 126 ч. 1 ст. 129 ГПК України.

Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на встановлені судом в межах даної справи обставини, суд не вбачає підстав для відступу від зазначеного правила розподілу судових витрат.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню 1947,82 грн судового збору, що є пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Бізнес" (адреса: 61052, м. Харків, вул. Різдвяна, буд. 29-А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (адреса: 03065, м. Київ, вул. Любомира Гузара, буд. 44; ):

91547,50 грн - пені;

38307,50 грн - штрафу;

1947,82 грн - судового збору.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "01" листопада 2024 р.

Суддя О.І. Байбак