ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"04" листопада 2024 р. м. Київ Справа № 911/2889/24

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інг-Транс» (04050, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 21, код 39958625) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Данилюка Володимира Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованості за договором № 6306 від 18.04.2024 р. поставки товару у сумі 40449,00 грн, з яких 37100,00 грн вартість неповернутого обладнання та 3349,00 грн вартість неоплаченого товару

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інг-Транс» звернулось до господарського суду Київської області з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Данилюка Володимира Миколайовича заборгованості за договором № 6306 від 18.04.2024 р. поставки товару у сумі 40449,00 грн, з яких 37100,00 грн вартість неповернутого обладнання та 3349,00 грн вартість неоплаченого товару.

За змістом статей 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, судом встановлено наступне.

Згідно з п. 2 ч. 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

В заяві про видачу судового наказу місцезнаходження заявника вказано як: 04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 21. Однак як вбачається з відомостей, що містяться у ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Інг-Транс» є 04050, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 21.

Отже заявником при поданні до суду заяви про видачу судового наказу зазначена неправильна адреса заявника.

Таким чином, заявником не дотримано вимог п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 5 ч. 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Заявником не дотримано вказаних вимог. Заявником не зазначено доказів, якими підтверджується, що він 09.10.2024 р. звернувся до боржника з вимогою про повернення обладнання.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9, частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України).

Керуючись ст. 148, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 152, ст.ст. 153, 234 Господарського процесуального кодексу України

постановив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Інг-Транс» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Данилюка Володимира Миколайовича заборгованості за договором № 6306 від 18.04.2024 р. поставки товару у сумі 40449,00 грн, з яких 37100,00 грн вартість неповернутого обладнання та 3349,00 грн вартість неоплаченого товару.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.О. Рябцева