ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" жовтня 2024 р. Cправа № 902/993/24

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Виноградського О.Є., за участю секретаря судового засідання Ганкіної А. Л., за участю:

представника Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (самопредставництво): Бондар В. М.,

представник відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Господарського суду Вінницької області матеріали господарської справи

за позовною заявою Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (місцезнаходження: вул. 600-річчя, буд. 13, м. Вінниця, Вінницький р-н, Вінницька обл., 21021; ідентифікаційний код юридичної особи: 33126849)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра та Гарантія" (місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, м. Київ, 04112; ідентифікаційний код юридичної особи: 38705034)

про стягнення 97203,77 грн заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води

УСТАНОВИВ:

Процесуальні дії у справі, стислий виклад позицій сторін.

12.09.2024 до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра та Гарантія" про стягнення 97203,77 грн заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.12.2020 по 30.04.2024.

Позов обґрунтовано тим, що Комунальне підприємство Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" надавало Товариству з обмеженою відповідальністю "Довіра та Гарантія" з 01.12.2020 по 30.04.2024 (включно) послуги з централізованого постачання теплової енергії та гарячої води до житлового приміщення, що розташоване за адресою: вул. Келецька, буд. 92, кв. 4 в місті Вінниці, однак Товариство з обмеженою відповідальністю "Довіра та Гарантія" не оплатило надані послуги.

Ухвалою судді Господарського суду Вінницької області від 17.09.2024 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 902/993/24, яку ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання у справі призначено на 07.10.2024. Цим же судовим рішенням суд встановив відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

В судове засідання, 07.10.2024, з`явився представник позивача Бондар В. М.

Щодо обізнаності відповідача про розгляд справи у визначену судом дату, суд зазначає, що у справі № 902/993/24 відсутні докази вручення повноважному представнику ТОВ "Довіра та Гарантія" ухвали про відкриття провадження у справі № 902/993/24 від 17.09.2024.

Враховуючи неявку в судове засідання представника відповідача, щодо якого відсутні відомості про належне направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання, суд, керуючись вимогами пункту 1 частини другої статті 202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), в судовому засіданні оголосив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання від 07.10.2024, про відкладення розгляду справи на 28.10.2024.

На визначену судом дату, 28.10.2024, з`явився представник позивача Бондар В. М. Товариство з обмеженою відповідальністю "Довіра та Гарантія" правом участі в судовому засіданні не скористалось. Водночас, відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи по суті ухвалою суду від 07.10.2024, шляхом надіслання вказаного судового рішення на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується підписом представника ТОВ "Довіра та гарантія" від 15.10.2024 на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а. с. 57, 64).

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Положеннями статті 178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд констатує, що відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило.

Беручи до уваги, що сторони було належним чином повідомлено про судове засідання у справі та на засадах відкритості і гласності судового процесу сторонам створено всі необхідні умови для захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, а відповідач у свою чергу не скористався наданим йому правом участі у розгляді справи і його неявка у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача за наявними матеріалами.

В судовому засіданні, 28.10.2024, суд встановив, що 07.10.2024, після відкриття судового засідання та оголошення ухвали про відкладення розгляду справи, до суду надійшла заява позивача за вих. № 1/4054/S від 07.10.2024 (вх. канц. суду № 01-34/9858/24 від 07.10.2024) про зменшення розміру позовних вимог, в якій заявник, посилаючись на статтю 46 ГПК України, просить зменшити позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за період з листопада 2021 року по квітень 2024 року включно та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра та Гарантія" на користь Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" суму основного боргу за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.11.2021 по 30.04.2024 у розмірі 61146,61 грн.

Розглядаючи заяву позивача за вих. № 1/4054/S від 07.10.2024 (вх. канц. суду № 01-34/9858/24 від 07.10.2024) про зменшення розміру позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із статтею 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Приписами частини першої статті 118 ГПК України встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (пункт 2 статті 118 ГПК України).

З урахуванням викладеного, суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 28.10.2024 про залишення без розгляду заяви позивача за вих. № 1/4054/S від 07.10.2024.

При розгляді справи 28.10.2024, враховуючи думку представника позивача Бондар В. М., судом оголошено перерву в судовому засіданні, про що постановлено ухвалу у протокольній формі.

Після оголошення продовження судового засідання представник позивача Бондар В. М., посилаючись на те, що у позовній заяві Комунальним підприємством Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" визначено неналежного відповідача, подала письмову заяву про залишення позову без розгляду б/н від 28.10.2024.

Дослідивши заяву представника позивача Бондар В. М. про залишення позову без розгляду б/н від 28.10.2024, суд оголосив про вихід до нарадчої кімнати, після повернення з якої постановив ухвалу про залишення заяви позивача б/н від 28.10.2024 без розгляду.

Надалі, у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги у Вінницькій області, суд постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні до 14:30.

Після закінчення перерви суд заслухав представника позивача Бондар В. М., повідомив про завершення розгляду справи по суті та вийшов до нарадчої кімнати для постановлення вступної і резолютивної частини судового рішення, повідомивши представника позивача про орієнтовний час повернення з нарадчої кімнати.

Після виходу з нарадчої кімнати, 28.10.2024, в судове засідання представники сторін не з`явилися, у зв`язку з чим вступна та резолютивна частина рішення долучена до матеріалів справи без її проголошення.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач вказав, що Комунальне підприємство Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" є організацією, що надає населенню послуги з постачання теплової енергії та гарячої води відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 №2189-VІІІ, Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.2019 №830 та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1182.

Правовою підставою позову Комунальне підприємство Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" визначило порушення відповідачем умов пункту 5 частини другої статті 7 та статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", внаслідок неналежного виконання ним своїх зобов`язань за спожиті в період з 01.12.2020 по 30.04.2024 (включно) послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, у зв`язку з чим за Товариством з обмеженою відповідальністю "Довіра та Гарантія" рахується заборгованість у розмірі 97203,77 грн.

На підтвердження позиції позивачем, крім іншого, додано до позовної заяви інформаційну довідку № 339963290 від 21.07.2023 про інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо квартири загальною площею 62.6 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши інформаційну довідку № 339963290 від 21.07.2023, суд встановив, що нерухоме майно за реєстраційним номером 101, за вказаною вище адресою, належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія", ідентифікаційний код юридичної особи: 38750239.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав: речове право зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія", , державним реєстратором Сімоником Я. І. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 47819687 від 17.07.2019.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків.

Приписами частини першої статті 2 ГПК України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Тобто, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, до особи, яка порушила це право, з метою його захисту.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у справі №910/2062/18.

Відповідно до вимог статті 14 ГПК України, яка встановлює диспозитивність господарського судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною першою статті 45 ГПК України передбачено, що сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач.

При цьому суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів.

Статтею 162 ГПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Тобто, відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №278/1258/16-ц та від 25.11.2020 у справі №233/1950/19.

При цьому, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.

Таким чином, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 у справі №905/386/18 та від 13.10.2020 №640/22013/18.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра та Гарантія" про стягнення 97203,77 грн заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, оскільки квартира АДРЕСА_2 , є власністю відповідача.

При цьому, доказами наданими позивачем не підтверджується реєстрація права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Довіра та Гарантія" (ідентифікаційний код юридичної особи: 38705034), тоді як з довідки № 339963290 від 21.07.2023 слідує, що квартира АДРЕСА_3 належить іншій юридичній особі - Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" (ідентифікаційний код юридичної особи: 38750239).

З огляду на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Довіра та Гарантія" не є власником майна, яке, на думку позивача, забезпечувалось послугами з централізованого теплопостачання в період з 01.12.2020 по 30.04.2024 (включно), Товариство з обмеженою відповідальністю "Довіра та Гарантія" є неналежним відповідачем у цій справі.

Частинами першою-другою статті 48 ГПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Отже, заміна неналежного відповідача та залучення співвідповідача, у відповідності до приписів господарського процесу, можлива лише за клопотанням позивача до початку першого судового засідання у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Оскільки розгляд даної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а зазначені обставини встановлені в межах справи після першого судового засідання, це виключає можливість залучення належного відповідача (-ів) до участі у справі.

Згідно з вимогами статей 13, 74 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Комунальним підприємством Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" не було надано суду належних і допустимих доказів, у розумінні статей 76, 77 ГПК України, на підтвердження того, що саме відповідач порушив права позивача щодо повного та своєчасного розрахунку за спожиту теплову енергію і має відповідати за даним позовом.

З огляду на наведені вище норми чинного законодавства та обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача, що має наслідком відмову в позові.

При цьому, оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, у зв`язку з його пред`явленням до неналежного відповідача, обґрунтованість підстав для стягнення суми в розмірі 97203,77 грн, судом не перевіряється.

Аналогічний правовий висновок висловив Верховний Суд у постанові від 11.06.2020 у справі №761/7719/18.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до положення статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн належить покласти на позивача у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 18, 74, 76-80, 129, 233, 236-242, 326, 327 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" відмовити.

2. Понесені судові витрати залишити за позивачем.

3. Згідно з приписами статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Відповідно до положень частини першої статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірних рішення направити позивачу до електронного кабінету у системі ЄСІТС, відповідачу - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Повне рішення складено 29 жовтня 2024 р.

Суддя Олег ВИНОГРАДСЬКИЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - Товариству з обмеженою відповідальністю "Довіра та Гарантія" (вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, м. Київ, 04112)