ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2024 р. Справа№ 910/19998/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Барсук М.А.

без участі представників сторін, у спрощеному провадження у відповідності до вимог ст. 247 Господарського процесуального кодексу України розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Енвіл"

на рішення господарського суду міста Києва від 28.05.2024

у справі № 910/19998/23 (суддя - Мандриченко О.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Енвіл"

про стягнення 35 574,06 грн,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення основної суми аборгованості за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді від 27.10.2000 № 220237 у розмірі 35 574,06 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 28.05.2024 позов задоволено. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Енвіл" на користь ТОВ "Київенерго-Борг" 35 574,06 грн заборгованості.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що заборгованість відповідача перед позивачем, що виникла на підставі договору № 220237 доведена, підтверджена актом звіряння розрахунків за теплову енергію від 30.11.2018. Зазначена заборгованість була придбана ТОВ "Спортсервіс-СТМ" на аукціоні з придбання майна банкрута акціонерного товариства (далі - АТ) "К.ЕНЕРГО" за лотом № 71. Окрім того, 21.09.2021, коли відповідачем заявлено про зарахування зустрічних однорідних вимог до АТ "К.Енерго" на всю суму заборгованості у розмірі 35 574,06 грн АТ "К.Енерго" вже не було кредитором за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 220237 від 27.10.2000 у розмірі 35 574,06 грн, адже така заборгованість 25.08.2021 була продана на аукціоні, тому зарахування зустрічних однорідних вимог вже було неможливе.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ТОВ "Енвіл" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило рішення господарського суду міста Києва від 28.05.2024 по справі № 910/19998/23 скасувати та у позові відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що між відповідачем та позивача припинено зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі заяви відповідача у порядку ст. 601 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, оскільки у АТ "К.Енерго" існувала перед відповідачем заборгованість за договором № 220241 у розмірі 58 345,10 грн, а незгода нового кредитора з проведеним зарахуванням є юридично неспроможною та не має наслідком відновлення такої заборгованості. Поза увагою суду і оцінкою залишалась заява ТОВ "Енвіл" № 169 від 14.12.2018 про зарахування зустрічних однорідних вимог, адресована комунальному концерну (далі - КК) "Центр комунального сервісу" та публічному акціонерному товариству (далі - ПАТ) "Київенерго", з відміткою про отримання за вх. № 01/11/211 від 17.12.2018, а тому саме з 17.12.2018 відбулось зарахування зустрічних однорідних вимог, які випливають із договору № 220237 (заборгованість у розмірі 35 574,06 грн) та договору № 220241 (передплата у розмірі 58 345,10 грн).

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2024 апеляційну скаргу у справі № 910/19998/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Руденко М.А. (головуючий суддя (суддя-доповідач), судді Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.

З огляду на те, що вказана апеляційна скарга була подана 12.06.2024 безпосередньо до суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування у суду першої інстанції матеріалів справи № 910/19998/23 та відкладення вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою до надходження матеріалів даної справи з суду першої інстанції.

Листом Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2024 витребувано з господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/19998/23.

24.06.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/19998/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2024 відкрито провадження у справі, розгляд апеляційної скарги ухвалено здійснювати в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

18.07.2024 через канцелярію суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 28.05.2024 без змін. Так у своєму відзиві позивач зазначає, що відповідач не надав докази того, що заява № 169 від 14.12.2018 була дійсно відправлена на адресу ПАТ "Київенерго" і що останній її отримав, а КК "Центр комунального сервісу" не є стороною договору № 220241 та № 220237 і не має повноважень проводити зарахування зустрічних однорідних вимог.

29.08.2024 через канцелярію суду від представника відповідача надійшла відповідь на відзив, в якому останній зазначає, що докази отримання заяви КК "Центр комунального сервісу" є штамп концерну з номером та датою, окрім того, уповноваженим представником ПАТ "Київенерго" щодо прийняття та обробку звернень до ПАТ "Київенерго" є КК "Центр комунального сервіс" відповідно до договору доручення № 123-КЕ від 25.05.2018. Отже доводи позивача щодо неналежного зарахування зустрічних однорідних вимог є безпідставними та спростовуються фактами вручення 17.12.2018 уповноваженому представнику АТ "Київенерго" - КК "Центр комунального сервісу" заяви ТОВ "Енвіл" № 169 від 14.12.2018 про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, та було встановлено судом першої інстанції, 27.10.2000 між ПАТ "Київенерго" (далі - постачальник, енергопостачальна організація) та ТОВ "Енвіл" (далі - абонент) укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 220237 (а.с. 15), відповідно до п. 1.1 якого, предметом договору є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді, для проведення пусконалагоджувальних робіт на умовах, передбачених договором.

За умовами п. 2.2.1 договору енергопостачальна організація зобов`язалася постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року; в кількості та в обсягах згідно з додатком № 1 до цього договору.

Згідно з п. 2.3.1 договору абонент зобов`язався додержуватися кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені у додатку 1 до договору, не допускаючи їх перевищення, та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що облік споживання абонентом теплової енергії проводиться розрахунковим способом.

Відповідно до п. 5 додатку № 4 до договору, абонент щомісяця з 12 по 15 число самостійно отримує в районному відділі теплозбуту № 3, за адресою: вул. Щекавицька, 37/48, розрахункова група, тел. 416-13-64, табуляграму фактичного споживання теплової енергії за попередній період, акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки повертає в РВТ).

Як передбачено п. 8.1 договору він набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2000.

У п. 8.3 договору сторони погодили, що припинення дії договору не звільняє абонента від обв`язку повної сплати спожитою теплової енергії.

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п. 8.4 договору).

Як зазначає позивач, 25.08.2021 відбувся електронний аукціон з продажу майна в процедурі банкрутства ПАТ "Київенерго" (змінило найменування на АТ "К.Енерго") порушений господарським судом Донецької області у справі № 905/1965/19, права вимоги на дебіторську заборгованість за спожиту теплову енергію та супутні послуги, переможцем якого визнано ТОВ "Спортсервіс-СТМ" (в подальшому змінено найменування на ТОВ "Київенерго-Борг"), що підтверджується протоколом електронного аукціону № UA-PS-2021-08-10-000016-3 (а.с. 29-30).

Згідно з актом про придбання майна на аукціоні від 30.08.2021 (а.с. 37), АТ "К.Енерго" передало, а ТОВ "Київенерго-Борг" прийняло майно, що є предметом продажу на аукціону № UA-PS-2021-08-10-000016-3 по лоту 71, який відбувся 25.08.2021, а саме: право вимоги на дебіторську заборгованість за спожиту теплову енергію та супутні послуги на суму 241 900 394,18 грн. Так, у витягу з додатку № 1 до акту про придбання майна на аукціоні від 30.08.2021 визначено, що право вимоги було продано до контрагента - ТОВ "Енвіл", зокрема, за договором № 220237 у розмірі 35 574,06 грн (а.с. 38).

Підставою звернення з позовом, є несплачена заборгованість відповідача за договором, право вимоги якої перейшло до нього, у зв`язку з чим існує 35 574,06 грн заборгованості за період з 01.02.2018 по 01.05.2018.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що заборгованість відповідача перед позивачем, що виникла на підставі договору № 220237 доведена, підтверджена актом звіряння розрахунків за теплову енергію від 30.11.2018. Зазначена заборгованість була придбана ТОВ "Спортсервіс-СТМ" на аукціоні з придбання майна банкрута АТ "К.ЕНЕРГО" за лотом № 71. Окрім того, 21.09.2021, коли відповідачем заявлено про зарахування зустрічних однорідних вимог до АТ "К.Енерго" на всю суму заборгованості у розмірі 35 574,06 грн. АТ "К.Енерго" вже не було кредитором за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 220237 від 27.10.2000 у розмірі 35 574,06 грн, адже така заборгованість 25.08.2021 була продана на аукціоні, тому зарахування зустрічних однорідних вимог вже було неможливе.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Між сторонами виникли зобов`язання з договору поставки, згідно якого, в силу ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товари у власність покупця для виконання його підприємницької діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму, що підтверджується документами, копії яких знаходяться у матеріалах справи.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 610 та ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу (далі - ГК) України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, та вже зазначалось 27.10.2000 між ПАТ "Київенерго" та ТОВ "Енвіл" укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 220237 (а.с. 15). В подальшому, 26.12.2014 між ПАТ "Київенерго" та ТОВ "Енвіл" було укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 220241 (а.с. 59-66).

Актом звіряння розрахунків за теплову енергію від 30.11.2018 за договором № 220237 була підтверджена заборгованість ТОВ "Енвіл" перед ПАТ "Київенерго" у розмірі 35 574,06 грн (а.с. 67).

Водночас, актом звіряння розрахунків за теплову енергію від 30.11.2018 за договором 220241 від 26.12.2014 була підтверджена заборгованість ПАТ "Київенерго" перед ТОВ "Енвіл" у розмірі 58 345,10 грн (а.с. 67).

Як вбачається з вищезазначених актів звірки від 30.11.2018, що були складені за договором № 220237 від 27.10.2000 та договором № 220241 від 26.12.2014, у ТОВ "Енвіл" та у ПАТ "Київенерго" існувала заборгованість один перед одним.

14.12.2018 ТОВ "Енвіл" звернувся до КК "Центру комунального сервісу" та ПАТ "Київенерго" із заявою № 169 про зарахування зустрічних однорідних вимог, в якому просив суму 35 574,06 грн з передплати по договору № 220241 зарахувати, як сплату заборгованості по договору № 220237 від 27.10.2000 (а.с. 68). Зазначений лист було отримано КК "Центру комунального сервісу" 17.12.2018 за вхідним номером № 01/11/211, про що свідчить штамп на листі.

За загальною інформацією, наявною зокрема на сайті Центру (https://cks.com.ua/to_consumers/pereplata-ke/), КК «Центр комунального сервісу» за умовами договору доручення від 25.05.2018 було в той час особою, уповноваженою на обробку звернень до ПАТ "Київенерго" (зокрема, постанова КГС від 22.01.2020 справа № 910/8002/19).

Зарахування вважається проведеним у випадку, якщо воно відбувається на підставі направленої заяви про зарахування вимог, після отримання іншою стороною такої заяви (постанова Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 639/4836/17).

Заява однієї із сторін про зарахування зустрічних вимог для досягнення бажаного правового ефекту не потребує відповіді з боку адресата, а потребує лише сприйняття заяви останнім. Наслідком подання заяви про зарахування зустрічних вимог, за наявності передбачених умов для зарахування, є остаточне і безповоротне припинення відповідних зобов`язань повністю або частково.

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду); строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог можливе на будь-якій стадії розвитку відносин сторін, у тому числі й на стадії виконання судового рішення (постанова Верховного Суду від 24.04.2024 у справі № 922/3850/23).

У постанові від 22.01.2021 у справі № 910/11116/19 (на яку посилається скаржник) об`єднана палата Касаційного господарського суду Верховного Суду дійшла таких висновків:

- безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, є важливою умовою для зарахування вимог. Умова безспірності стосується саме вимог, які зараховуються, а не заяви про зарахування, яка є одностороннім правочином і не потребує згоди іншої сторони, якщо інше не встановлено законом або договором (пункт 47 постанови);

- за дотримання умов, передбачених статтею 601 ЦК України, та відсутності заборон, передбачених статтею 602 ЦК України, незгода однієї сторони із зарахуванням зустрічних однорідних вимог, проведеним за заявою іншої сторони зобов`язання, не є достатньою підставою для визнання одностороннього правочину із зарахування недійсним (пункт 48 постанови);

- заява сторони щодо спірності вимог, які були погашені (припинені) зарахуванням, або щодо незгоди з проведеним зарахуванням з інших підстав, має бути аргументована, підтверджена доказами і перевіряється судом, який вирішує спір про визнання недійсним одностороннього правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог (пункт 49 постанови);

- наявність заперечень однієї сторони щодо зарахування не є перешкодою для зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони, відмова цієї сторони від прийняття заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог і проведення такого зарахування не має юридичного значення (пункт 51 постанови).

01.01.2019 ПАТ "Київенерго" було перейменовано в АТ "Київенерго", а з 09.08.2019 АТ "Київенерго" було перейменовано в АТ "К.Енерго".

Як зазначав позивач, 25.08.2021 заборгованість, яка виникла у відповідача перед АТ "К.Енерго" за тимчасовим договором про постачання теплової енергії у гарячій воді № 220237 від 27.10.2000 була придбана ТОВ "СПОРТСЕРВIС-СТМ" на аукціоні з придбання майна банкрута - АТ "К.ЕНЕРГО" за лотом № 71, що підтверджується електронним протоколом № UA-PS-2021-08-10-000016-3 від 25.08.2021, актом про придбання майна на аукціоні від 30.08.2021 та витягом з додатку № 1 до акту про придбання майна на аукціоні від 30.08.2021.

14.09.2021 ТОВ "СПОРТСЕРВIС-СТМ" на підставі протоколу загальних зборів учасників № 1/2021 змінено назву на ТОВ "Київенерго-Борг" (а.с. 26).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно акту про придбання майна на аукціоні від 30.08.2021 до ТОВ "Київенерго-Борг" від АТ "К.Енерго" перейшли всі права вимоги дебіторської заборгованості за спожиту теплову енергію за договорами, переліченими в додатку № 1 до цього акту (а.с. 37-38).

Разом з тим, постановою господарського суду Донецької області від 24.09.2020 у справі № 905/1965/19 АТ "К.Енерго" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

21.09.2021 ТОВ "Енвіл" (повторно) було заявлено про зарахування зустрічних однорідних вимог до АТ "К.Енерго" на всю суму заборгованості ТОВ "Енвіл" у розмірі 35 574,06 грн, про що було повідомлено ліквідатора АТ "К.Енерго" листом вих. 145-21. Внаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог зобов`язання ТОВ "Енвіл" перед АТ "К.Енерго" припинилось, а в АТ "К.Енерго" виник борг перед ТОВ "Енвіл" на суму 22 771,04 грн. (а.с. 69-70)

В подальшому, 29.09.2021 ТОВ "Енвіл" звернулось до господарського суду Донецької області у справі № 905/1965/19 із заявою № 164-21 від 23.09.2021 про визнання грошових вимог кредитора до боржника АТ "К.Енерго" в сумі 22 771,04 грн з урахуванням проведеного заліку зустрічних однорідних вимог на суму 35 574,06 грн (а.с.74-75).

Ухвалою господарського суду Донецької області від 01.11.2021 у справі № 905/1965/19 відповідно до повідомлення ліквідатора, вимоги ТОВ "Енвіл" до АТ "К.Енерго" боржником визнано в повному обсязі; визнано вимоги кредитора ТОВ "Енвіл" на суму 22 771,04 грн, що підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів АТ "К.Енерго" (четверта черга), без права вирішального голосу на зборах та комітетом кредиторів (а.с. 77).

В матеріалах справи відсутні докази повідомлення ТОВ "Енвіл" про заміну кредитора в зобов`язанні на час повторного повідомлення АТ "К.Енерго" про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Відповідно до частини 2 статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно ч. 3 ст. 203 ГК України господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Аналогічне положення закріплені у ст. 601 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Відповідно до ст. 603 ЦК України у разі заміни кредитора зарахування проводиться, якщо вимога виникла на підставі, що існувала на момент одержання боржником письмового повідомлення про заміну кредитора, і строк вимоги настав до його одержання або цей строк не встановлений чи визначений моментом пред`явлення вимоги. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора, зарахування проводиться, якщо вимога виникла на підставі, що існувала на момент пред`явлення боржникові вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.07.2022 КК "Центр комунального сервісу" та 16.05.2023 новий кредитор ТОВ "Київенерго-Борг" направляли вимоги про сплату заборгованості № 899 та № 220237 відповідно (а.с. 8,11).

Після отримання вимог про сплату заборгованості, ТОВ "Енвіл" у відповідь направило свої заперечення щодо змісту вимог позивача (а.с. 9 зворот) та повідомляло про відсутність заборгованості за договором та, зокрема, листом вих. № 62 від 02.08.2023 (а.с. 22) заявило про припинення зобов`язання щодо сплати боргу у зв`язку з зарахуванням зустрічних однорідних вимог, а саме зарахування своїх вимог до старого кредитора АТ "К.Енерго" та вимог нового кредитора, що узгоджується з ч. 2 ст. 603 ЦК України.

Наведене свідчить про те, що ТОВ "Енвіл" на підставі актів звірення неодноразово і послідовно заявляло про зарахування переплати за одним договором у погашення боргу за іншим договором, звертаючись спочатку до ПАТ "Київенерго" 14.12.2018 (до початку процедури банкрутства та, відтак, до введення мораторію на задоволення вимог) (а.с. 68), а згодом до АТ "К.Енерго" 21.09.2021 - під час банкрутства (а.с. 69), та 02.08.2023 - до ТОВ "Київенерго-Борг" (а.с. 79) - після реалізації майна банкрута і завершення процедури банкрутства, відтак, вчинило всі необхідні і можливі дії, передбачені законом, для проведення зарахування.

Як зазначає Верховний Суд у своїй постанові від 25.04.2019 у справі 918/541/18 правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо); 3) строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги (п. 29).

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду); строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо) (п. 31). В свою чергу характер зобов`язань, їх мета, зміст та види при зарахуванні не мають значення. Зустрічні вимоги мають бути однорідними за своєю юридичною природою та матеріальним змістом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що вимоги не є зустрічними, оскільки вони існують у різних юридичних осіб та на підставі різних договорів.

Враховуючі, що лист № 169 від 14.12.2018 від ТОВ "Енвіл" про зарахування зустрічних однорідних вимог, одержано (17.12.2018) уповноваженими особами ПАТ "Київенерго", отже з 17.12.2018, дня його отримання і до початку процедури банкрутства останнього (21.11.2019), відбулось зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав.

Також є помилковим висновок суду про те, що 21.09.2021, коли відповідачем заявлено про зарахування зустрічних однорідних вимог до АТ "К.Енерго" на суму заборгованості у розмірі 35 574,06 грн, АТ "К.Енерго" вже не було кредитором за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 220237 від 27.10.2000 у розмірі 35 574,06 грн, адже така заборгованість 25.08.2021 була продана на аукціоні, оскільки такий висновок зроблено без врахування тієї обставини, що станом на момент пред`явлення заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог ТОВ "Енвіл" до АТ "К.Енерго" від 21.09.2021, ТОВ "Енвіл" не було письмово повідомлено про заміну кредитора за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 220237 від 27.10.2000, а, отже, зарахування було проведено з АТ "К.Енерго" як з особою, яку Товариство вважало належним кредитором, у відповідності до вимог ст. 601 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновок місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Отже, місцевий господарський суд при прийнятті оскарженого рішення наведеного не врахував, не повністю з`ясував обставини, що мають значення для справи, натомість, виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, виніс помилкове рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення господарського суду міста Києва від 28.05.2024 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281-284 ГПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Енвіл" на рішення господарського суду міста Києва від 28.05.2024 у справі № 910/19998/23 задовольнити.

Рішення господарського суду міста Києва від 28.05.2024 у справі № 910/19998/23 скасувати та прийняте нове рішення, яким у задоволені позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" відмовити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" (01011, м. Київ, вул. Рибальська, буд. 13; ідентифікаційний код 32826328) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Енвіл" (01103, м. Київ, вул. Бойчука Михайла, буд. 18; ідентифікаційний код 30550772) 3 028 грн 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказу доручити господарському суду міста Києва.

Матеріали справи № 910/19998/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Барсук