ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/783/24

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "Фірма Укрекопласт"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Піран-Груп"

про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння

Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.

Представники сторін:

від позивача не з`явився

від відповідача Колісник А.І. (у режимі ВКЗ)

ОПИС СПОРУ

Приватне підприємство "Фірма Укрекопласт" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Піран-Груп" про витребування з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Піран-Груп" ( ) на користь Приватного підприємства "Фірма Укрекопласт" ( ) земельні ділянки:

з кадастровим номером :05:025:0754 площею 0,6989 Га.;

з кадастровим номером :05:025:0755 площею 1,2156 Га.;

з кадастровим номером :05:025:0756 площею 2,6298 Га.;

з кадастровим номером :05:025:0761 площею 0,8616 Га.;

з кадастровим номером :05:025:0762 площею 0,0448 Га.;

з кадастровим номером :05:025:0764 площею 0,2277 Га.;

з кадастровим номером :05:025:0765 площею 0,7448 Га.,

що розташовані у Рівненській області, Рівненський район, село Бармаки.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги обґрунтовані фактом наявності у позивача права власності на вищезазначені земельні ділянки, що встановлено відповідними судовими рішеннями. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17 (провадження № 12-104гс19) власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Позивач вказує, що право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпний перелік підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 16 серпня 2017 року у справі № 6-54цс17). Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17 (провадження № 12-104гс19) власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача.

Тому позивач звертається з даним позовом до останнього набувача Товариства з обмеженою відповідальністю "Піран-Груп" про витребування земельних ділянок.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 29.08.2024 відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 17 вересня 2024 р. на 10:45 год.

Ухвалою від 17.09.2024 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 02 жовтня 2024 р. на 11:20 год.

Ухвалою від 02.10.2024 розгляд справи відкладено на 28 жовтня 2024 р. на 09:40 год.

Представник позивача у судове засідання 28.10.2024 не з`явився. Подав клопотання від 24.10.2024 про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача під час розгляду справи по суті позов не визнав. Усно повідомив, що станом на час звернення позивача з даним позовом ТОВ "Піран-Груп" не був власником означених земельних ділянок. Тому у позивача відсутні підстави для звернення з позовом про витребування земельних ділянок від особи, яка не є їх власником. Просить відмовити у задоволенні позову.

Судом досліджені докази по справі.

Після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

У 2006 році Приватним підприємством "Фірма Укрекопласт" за договором купівлі продажу було придбано земельну ділянку на території Великожитинської сільської ради Рівненського району Рівненської області з цільовим використанням "для ведення підсобного сільського господарства" за кадастровими номерами :05:025:0034; :05:025:0035; :05:025:0036; :05:025:0037.

Право власності на придбані земельні ділянки було оформлено Державними актами на право власності на земельні ділянки Серія ЯГ № 373796; Серія ЯГ № 373797; Серія ЯГ № 373798; Серія ЯГ № 373799, які посвідчені Рівненською Державною районною адміністрацією та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю. (арк.с. 12).

У подальшому, 01.07.2016 було проведено загальні збори учасників ТОВ "Мавіотос" з таким порядком денним: 1) Про обрання голови та секретаря зборів; 2) Про погодження договорів купівлі-продажу частини частки статутного капіталу товариства; 3) Про затвердження розподілу часток статутного капіталу товариства; 4) Про збільшення статутного капіталу товариства; 5) Про зміну порядку формування статутного капіталу товариства; 6) Про затвердження розподілу часток статутного капіталу товариства; 7) Про затвердження нової редакції статуту товариства; 8) Про уповноваження директора товариства.

Відповідно до протоколу зборів з першого питання порядку денного вирішено обрати ОСОБА_1 головою зборів, а ОСОБА_2 - секретарем. З другого питання порядку денного загальними зборами було погоджено договір купівлі-продажу частини частки статутного капіталу товариства № 1 від 01.07.2016, укладений між позивачем та ОСОБА_2 з продажу останнім своєї частки статутного капіталу товариства у розмірі 61 %. Також було погоджено договір купівлі-продажу частини частки статутного капіталу товариства № 2 від 01.07.2016, укладений між позивачем та ОСОБА_3 з продажу останнім своєї частки статутного капіталу товариства у розмірі 38,9 %. У зв`язку із відчуженням своєї частки, ОСОБА_2 було виключено із складу учасників товариства, а ПП ПП "Фірма Укрекопласт"- включено до складу учасників товариства.

З третього питання порядку денного було вирішено частки учасників розподілити таким чином: позивач володіє 99,9 %, а ОСОБА_3 - 0,1% статутного капіталу товариства.

З четвертого питання порядку денного було прийнято рішення про збільшення розміру статутного капіталу товариства до 100 000,00 грн.

З п`ятого питання порядку денного вирішили змінити порядок формування статутного капіталу товариства шляхом внесення позивачем до статутного капіталу відповідача земельних ділянок, розміщених на території Великожитинської сільської ради, належних позивачу на праві власності за кадастровими номерами: :05:025:0037; :05:025:0033; :05:025:0036; :05:025:0035; :05:025:0034.

При розгляді шостого питання порядку денного учасники затвердили розподіл часток статутного капіталу товариства таким чином: позивач - 99,9 % статутного капіталу, що становить 99 900,00 грн, ОСОБА_3 - 0,1 % статутного капіталу, що становить 100,00 грн.

Зі сьомого питання було уповноважено директора товариства ОСОБА_2 подати документи державному реєстратору для внесення змін до установчих документів, реєстрації права власності, з усіма правами, у тому числі з правом підпису всіх необхідних документів, заяв тощо та з правом передоручення.

Відповідно до договорів купівлі-продажу частки статутного капіталу ТОВ "Мавіотос" № 1 № 2, укладених 01.07.2016 між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (продавець) та ПП "Фірма Укрекопласт" (покупець), продавець продає покупцю свою частку у розмірі 61% та 38,9 % статутного капіталу ТОВ "Мавіотос", що еквівалентно у грошовому виразі 6 100, 00 грн і 3 890,00 грн, а покупець - купує частку, приймає її у власність та оплачує вартість частки у повному розмірі відповідно до умов цього договору (п.п. 1.1 договорів).

За фактом незаконної реєстрації земельних ділянок за ТОВ "Мавіотос" 24.04.2017 в ЄРДР було внесено дані щодо порушення кримінального провадження № 0002808 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, в якому ПП "Фірма Укрекопласт" визнано потерпілим.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 23.05.2017 у справі № 569/7650/17 надано дозвіл слідчому СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області Герасимчуку Т.В. на тимчасовий доступ та вилучення оригіналів документів реєстраційної справи ТОВ "Мавіотос".

У той же час, за ОСОБА_3 було зареєстроване право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: :05:025:0037, :05:025:0033, :05:025:0036, :05:025:0035, :05:025:0034.

Підставою для реєстрації було рішення загальних зборів ТОВ "Мавіотос" від 31 травня 2017 року, оформлене протоколом № 1-05, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 05 лютого 2024 року (арк.с. 13-24).

21.06.2017 на підставі вищезазначеної ухвали слідчого судді старшим слідчим СВ Рівненського ВП ГУ Національної поліції в Рівненській області, ст. лейтенантом поліції Герасимчуком Т.В. вилучено з Рівненського регіонального центру надання адміністративних послуг реєстраційну справу ТОВ "Мавіотос", про що складено протокол тимчасового доступу до речей і документів.

На підставі постанови слідчого від 12.09.2017 в рамках кримінального провадження № 0002808 було призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено судовому експерту сектору технічних досліджень документів та почерку відділу криміналістичних видів досліджень Рівненського НДЕКЦ МВС України.

Відповідно до висновку експерта № 1.1-214/17 від 30.10.2017 встановлено, що: 1. Підписи від імені директора ПП "Фірма Укрекопласт" Корицької Л.M. в графі "покупець" та "директор" в договорі № 1 купівлі-продажу частки статутного капіталу ТОВ "Мавіотос" від 01.07.2016 виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою; 2. Підписи від імені директора ПП "Фірма Укрекопласт" Корицької Л.М. в графі "покупець" та "директор" в договорі № 2 купівлі- продажу частки статутного капіталу ТОВ "Мавіотос" від 01.07.2016 виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою; 3. Підпис від імені ОСОБА_1 в графі "голова зборів" протоколу № 1/6 загальних зборів учасників ТОВ "Мавіотос" від 01.07.2016 виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою; 4. Підпис від імені ОСОБА_1 в графі "Учасник" статуту ТОВ "Мавіотос" № 1/6 від 01.07.2016 виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

06.04.2018 за клопотанням адвоката потерпілого (позивача) від 03.04.2018 супровідним листом № 6265/200/6-2018 старшим слідчим Рівненського ВП ГУ Національної поліції в Рівненській області було направлено позивачу належним чином завірені копії документів: ухвали Рівненського міського суду від 23.05.2017 у справі № 569/7650/17; протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 21.06.2017; договору № 1 купівлі-продажу частки статутного капіталу ТОВ "Мавіотос" від 01.07.2016; договору № 2 купівлі-продажу частки статутного капіталу ТОВ "Мавіотос" від 01.07.2016; протоколу № 1/6 загальних зборів учасників ТОВ "Мавіотос" від 01.07.2016; статуту ТОВ "Мавіотос", затвердженого протоколом № 1/6 загальних зборів учасників ТОВ "Мавіотос" від 01.07.2016; супровідного листа № 19/118-7924 від 30.10.2017 до висновку експерта від 30.10.2017 № 1.1-214/17 за результатами судової почеркознавчої експертизи, проведеної у кримінальному провадженні № 0002808; висновку експерта № 1.1-214/17 від 30.10.2017 .

У січні 2019 року Приватне підприємство "Фірма "Укрекопласт" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом про визнання недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ "Мавіотос", оформлених протоколом № 1/6 від 01.07.2016. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач у загальних зборах учасників товариства 01.07.2016 участі не приймав, спірного рішення не підписував, тобто рішення прийняте без волевиявлення позивача щодо внесення свого майна до статутного капіталу відповідача.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 03.11.2020, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.03.2021, та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.08.2021, позов задоволено. Визнано недійсним рішення загальних зборів ТОВ "Мавіотос" № 1/6 від 01.07.2016.

Підставою для визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ "Мавіотос" №1/6 від 01.07.2016 року слугувала відсутність волевиявлення позивача щодо передачі власного майна до статутного капіталу ТОВ "Мавіотос" та подальшого укладення відповідних правочинів.

Зі встановлених обставин господарський суд дійшов висновку, що наявний в матеріалах справи протокол №1/6 від 01 липня 2016 року не відповідає критеріям достовірності. Отже, рішення загальних зборів від 01 липня 2016 року, яке було зафіксоване протоколом №1/6, оформлене з використанням підробленого підпису позивача. За даних обставин, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання спірного рішення недійсним.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Господарським судом встановлено, що право власності ТОВ "Мавіотос" на земельні ділянки з кадастровими номерами: :05:025:0037, :05:025:0033, :05:025:0036, :05:025:0035, :05:025:0034 виникло на підставі рішення загальних зборів ТОВ "Мавіотос", оформленого протоколом № 1/6 від 01.07.2016 року, який є підробленим, а відтак є недійсним. Земельні ділянки з кадастровими номерами: :05:025:0037, :05:025:0033, :05:025:0036, :05:025:0035, :05:025:0034 вибули з власності позивача поза його волею.

У подальшому державним реєстратором Степанської селищної ради Новаком Р.В. 28.06.2022 року на підставі акту прийому передачі нерухомого майна від 31.05.2017 року, яким передавалась частка майна ТОВ "Мавіотос" на ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на земельні ділянки, що належали позивачу знову за ОСОБА_3

22.12.2022 року земельні ділянки згідно акту приймання-передачі № 1 від 21.12.2022 року було передано ТОВ "Піран-Груп" ( ) (Відповідач ) та зареєстровано за ним право власності.

З наданих позивачем інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №№ 364550510; 364555312; 364552592; 364551696 від 05.02.2024 року вбачається, що 23.05.2023 року розділи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно по земельним ділянкам №№ :05:025:0034; :05:025:0035; :05:025:0036; :05:025:0036 було закрито у зв`язку із їх об`єднанням за заявою відповідача ТОВ "Піран-Груп" в інший об`єкт нерухомого майна.

08.02.2024 року з метою отримання інформації щодо новостворених об`єктів нерухомого майна зі сторони позивача було здійснено адвокатський запит до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області (арк.с. 34-35).

З відповіді на адвокатський запит, наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області №29-17-0.2-1078/2-24 від 20.02.2024 року вбачається, що в результаті об`єднання земельних ділянок :05:025:0034; :05:025:0035; :05:025:0036; :05:025:0036 було утворено земельну ділянку з кадастровим номером :05:025:0733 площею 6,8732.

В подальшому, земельну ділянку з кадастровим номером :05:025:0733 поділено. В результаті поділу утворено земельні ділянки з кадастровими номерами :05:025:0753, :05:025:0754, :05:025:0752, :05:025:0755, :05:025:0756 та :05:025:0757.

В результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером :05:025:0753 утворено дві земельні ділянки з кадастровими номерами :05:025:0758 та :05:025:0759.

Земельні ділянки з кадастровими номерами :05:025:0752, :05:025:0757, :05:025:0758 та :05:025:0759 об`єднано в земельну ділянку з кадастровим номером :05:025:0760. Після чого, земельну ділянку з кадастровим номером :05:025:0760 поділено на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:025:0761, :05:025:0762, :05:025:0763, :05:025:0764 та :05:025:0765.

На час розгляду адвокатського запиту в Державному земельному кадастрі наявні відомості про земельні ділянки з кадастровими номерами :

:05:025:0761; :05:025:0762; :05:025:0763;

:05:025:0764; :05:025:0765; :05:025:0754;

:05:025:0755 та :05:025:0756.

Отже, внаслідок наведених вище дій в межах земельних ділянок №№ :05:025:0034; :05:025:0035; :05:025:0036; :05:025:0036, що належали позивачу на праві власності, відповідачем ТОВ "Піран Груп" було створено нові земельні ділянки з кадастровими номерами :05:025:0761; :05:025:0762; :05:025:0763; :05:025:0764; :05:025:0765; :05:025:0754; :05:025:0755; :05:025:0756.

Як вказує позивач, земельну ділянку з кадастровим номером :05:025:0763 відповідачем було відчужено фізичній особі, всі інші новостворені земельні ділянки згідно даних, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ( інформаційна довідка № 383560842 від 19.06.2024 року ) обліковується як власність ТОВ "Піран-Груп".

Поряд з тим, судом подавалися запити від 01.10.2024 для отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо спірних земельних ділянок.

Згідно отриманих відповідей від 01.10.2024 вбачається, що земельні ділянки з кадастровим номером :05:025:0754 площею 0,6989 Га.; з кадастровим номером :05:025:0755 площею 1,2156 Га.; з кадастровим номером :05:025:0756 площею 2,6298 Га.; з кадастровим номером :05:025:0761 площею 0,8616 Га.; з кадастровим номером :05:025:0762 площею 0,0448 Га.; з кадастровим номером :05:025:0765 площею 0,7448 Га. - належать на праві власності громадянину ОСОБА_3 , дата реєстрації права власності 27.06.2024.

Земельна ділянка з кадастровим номером :05:025:0764 площею 0,2277 Га. належить на праві власності громадянці ОСОБА_4 , дата реєстрації права власності 07.09.2024.

Отже, вбачається, що станом на час звернення позивача до суду з даним позовом, означені земельні ділянки не належали ТОВ "Піран-Груп". Власниками земельних ділянок є фізичні особи.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін.

Предметом спору у цій справі є вимоги Приватного підприємства "Фірма Укрекопласт" про витребування із чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Піран-Груп" на користь позивача земельних ділянок :

з кадастровим номером :05:025:0754 площею 0,6989 Га.;

з кадастровим номером :05:025:0755 площею 1,2156 Га.;

з кадастровим номером :05:025:0756 площею 2,6298 Га.;

з кадастровим номером :05:025:0761 площею 0,8616 Га.;

з кадастровим номером :05:025:0762 площею 0,0448 Га.;

з кадастровим номером :05:025:0764 площею 0,2277 Га.;

з кадастровим номером :05:025:0765 площею 0,7448 Га.,

що розташовані у Рівненській області, Рівненський район, село Бармаки.

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 Цивільного кодексу України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 Цивільного кодексу України, частина друга статті 52 Земельного кодексу України). Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно. При цьому зауважується, що віндикаційний і негаторний позови є взаємовиключними. У разі пред`явлення віндикаційного позову належним відповідачем є володілець майна.

Позовом про витребування майна, зокрема віндикаційним позовом, є вимога власника, який не є володільцем належного йому на праві власності (на правах володіння, користування та розпорядження) індивідуально визначеного майна, до особи, яка заволоділа останнім, про витребування (повернення) цього майна з чужого незаконного володіння.

Як слідує з обставин справи спірні земельні ділянки знаходяться у володінні не відповідача, а інших фізичних осіб - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до частини 1 статті 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Віндикацією є передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, яка має речове право на майно (титульний володілець), що полягає у відновленні становища, яке існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей.

Тобто, витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і таке майно перебуває у володільця не на підставі укладеного із власником договору.

Можливість власника реалізувати його право витребувати майно від добросовісного набувача згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України залежить від того, на якій підставі добросовісний набувач набув це майно у власність, а у разі набуття його за оплатним договором - також від того, як саме майно вибуло з володіння власника чи особи, якій власник це майно передав у володіння. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (частина 3 статті 388 Цивільного кодексу України). Коло підстав, за яких власник має право витребувати майно від добросовісного набувача, є вичерпним (частини 1 3 статті 388 Цивільного кодексу України).

Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника.

Власник з дотриманням вимог статті 388 Цивільного кодексу України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Обставина незаконності набуття ТОВ "Мавіотос" (як наслідок і відповідача) права приватної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:025:0037; :05:025:0033; :05:025:0036; :05:025:0035; :05:025:0034 встановлена Рішенням Господарського суду Рівненської області від 03.11.2020, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.03.2021, та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.08.2021, що відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України не потребує доказування при розгляді цієї справи. Визнано недійсним рішення загальних зборів ТОВ "Мавіотос" № 1/6 від 01.07.2016. Підставою для визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ "Мавіотос" №1/6 від 01.07.2016 року слугувала відсутність волевиявлення позивача щодо передачі власного майна до статутного капіталу ТОВ "Мавіотос" та подальшого укладення відповідних правочинів.

Зазначене вище рішення Господарського суду Рівненської області від 03.11.2020 у справі №918/36/19 є підставою для внесення відповідних змін в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно в частині внесення записів про припинення права власності за ТОВ "Мавіотос", ОСОБА_3 на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:025:0037; :05:025:0033; :05:025:0036; :05:025:0035; :05:025:0034 та реєстрації права власності ПП "Фірма Укрекопласт" на вказані земельні ділянки.

Водночас, на цей час вчинити такі реєстраційні дії є неможливим через здійснене об`єднання спірних земельних ділянок, потім їх поділ ТОВ "Піран-Груп". Створено нові земельні ділянки:

з кадастровим номером :05:025:0754 площею 0,6989 Га.;

з кадастровим номером :05:025:0755 площею 1,2156 Га.;

з кадастровим номером :05:025:0756 площею 2,6298 Га.;

з кадастровим номером :05:025:0761 площею 0,8616 Га.;

з кадастровим номером :05:025:0762 площею 0,0448 Га.;

з кадастровим номером :05:025:0764 площею 0,2277 Га.;

з кадастровим номером :05:025:0765 площею 0,7448 Га., .

У подальшому земельні ділянки зареєстровані на праві власності за фізичними особами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Проте, формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб.

Необхідність витребування саме новостворених земельних ділянок обумовлена тим, що земельні ділянки з кадастровими номерами :05:025:0037; :05:025:0033; :05:025:0036; :05:025:0035; :05:025:0034, право власності на які належить фізичним особам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перестали існувати як об`єкти речових прав внаслідок їх об`єднання, та пізніше поділу на вісім земельних ділянок, які зареєстровані в Державному земельному кадастрі. За цих обставин не відбулось виникнення чи створення іншого нового майна, відмінного від попереднього, не має місця його перетворення або переробка тощо. Залишились попередніми як правові, так і фізичні характеристики поділених ділянок, зокрема, не відбулося зміни їх цільового призначення, розташування тощо.

Як зазначено вище, земельні ділянки із кадастровими номерами :05:025:0754; :05:025:0755; :05:025:0756; :05:025:0761; :05:025:0762; :05:025:0764; :05:025:0765, утворені внаслідок об`єднання та поділу земельних ділянок з кадастровими номерами :05:025:0037; :05:025:0033; :05:025:0036; :05:025:0035; :05:025:0034, які вибули з володіння позивача поза його волею, а тому зазначені ділянки не слід вважати іншим, новоствореним майном, які неможливо витребувати від набувача за правилами статті 388 Цивільного кодексу України.

У постанові від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що з огляду на приписи статей 387 та 388 Цивільного кодексу України помилковими є висновки суду першої інстанції щодо неможливості витребування власником земельних ділянок, які були поділені та/або об`єднані. Формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб.

Поряд з тим, стосовно позовних вимог до відповідача ТОВ "Піран-Груп" суд зазначає таке.

Частинами 3, 4 ст. 45 ГПК України передбачено, що позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

За приписами ст. 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява повинна містити, серед іншого, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Відповідно до частин 1 - 4 ст. 48 названого Кодексу суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

Враховуючи встановлений факт належності земельних ділянок в межах та площею, що відповідали відомостям в Державному земельному кадастрі про земельні ділянки з кадастровими номерами :05:025:0037; :05:025:0033; :05:025:0036; :05:025:0035; :05:025:0034 позивачу, та вчинення неправомірних дій іншими особами, спрямованих на перешкоджання позивачу в реєстрації права власності на вказані земельні ділянки, у позивача виникли правові підстави для витребування спірних земельних ділянок в порядку статті 388 Цивільного кодексу України у останніх набувачів.

Проте відповідач ТОВ "Піран-Груп", як станом на час звернення позивача до суду з даним позовом (серпень 2024 року), так і на час розгляду справи судом (жовтень 2024 року), не є власником та останнім набувачем земельних ділянок. Натомість такими є фізичні особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Отже вбачається, що позов подано до неналежного відповідача.

Належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Тобто, відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду в складі Касаційного цивільного суду: від 16 грудня 2020 року в справі № 278/1258/16-ц та від 25 листопада 2020 року в справі № 233/1950/19.

При цьому, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ГПК України. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.

Таким чином, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 26 листопада 2019 року в справі № 905/386/18, від 13 жовтня 2020 року в справі № 640/22013/18.

Враховуючи усе викладене у сукупності, з огляду на те, що ТОВ "Піран-Груп" є неналежним відповідачем у даному спорі, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову належить відмовити.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Витрати позивача складаються із сплаченого судового збору в розмірі 16 956,80 грн.

Відповідач не надав попереднього орієнтовного розрахунку судових витрат.

Згідно статті 129 ГПК України судові витрати у зв`язку з відмовою в задоволенні позову залишаються за позивачем та компенсації останньому не підлягають.

Керуючись ст.ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 29 жовтня 2024 року.

Суддя Бережнюк В.В.