ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м. ХарківСправа № 922/1913/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" (№ 24645) про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу по справі

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідент номер НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" (61058, м. Харків, вул. Данилевського, 18; ідент. код 31940888)

про зобов`язання вчинити певні дії

за участю представників:

позивача Аксаітова Марія Юріївна (в режимі відеоконференції)

відповідача Трофименко Р.О.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , як учасник ТОВ "Аксіома" звернулась 03.06.2024 до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Аксіома" () надати ОСОБА_1 або її уповноваженому представнику належним чином засвідчені копії документів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.06.2024 року за позовом ОСОБА_1 було відкрито провадження у справі № 922/1913/24.

Рішенням господарського суду Харківської області від 26.09.2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" про зобов`язання вчинити певні дії було відмовлено.

01.10.2024 Господарським судом Харківської області було зареєстровано заяву за вх. № 24645 представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" (відповідача) про винесення додаткового рішення, згідно з якою заявник просить ухвалити додаткове рішення у справі № 922/1913/24, яким стягнути з ОСОБА_1 на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 37950,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.10.2024 заяву ТОВ "Аксіома" (вх. № 24645) про ухвалення додаткового рішення у справі призначено до розгляду у судовому засіданні на 21.10.2024 р. о 10:00.

03.10.2024 через підсистему "Електронний суд" надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Позивач наполягає, що відповідачу має бути відмовлено у стягненні судових витрат, оскільки додані до заяви докази не підтверджують, що витрати відповідач поніс саме у зв`язку з розглядом цієї справи. Так, договір №01/24 про надання правової допомоги від 01 січня 2024 року, його предмет не стосується конкретної справи, зокрема справи за позовом ОСОБА_1 , а додані копії рахунку, акту приймання-передачі послуг, платіжного доручення про сплату на користь адвоката Трофименко Р. О. коштів в сумі 37950,00 гривень не підтверджують, що такі послуги надані саме в цій справі. По-друге, за твердженнями позивача сума 37950,00 гривень є завищеною та неспівмірною зі складністю справи, та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Справа є нескладною, кількість доданих до позову документів є незначною, додані адвокатські запити, які є схожі за змістом. На судову практику за предметом спору адвокат відповідача не посилався. Враховуючи викладене, підстави для стягнення судових витрат відсутні, тому позивач просить у задоволенні заяви про стягнення судових витрат відмовити.

Представник заявника (відповідача) в судовому засіданні 21.10.2024 заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 37950,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу підтримав в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні просить суд відмовити у задоволенні заяви про стягнення судових витрат.

Розглянувши заяву ТОВ "Аксіома", суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню частково, с огляду на таке.

Відповідно до приписів статей 123, 124, 126, 129, 244 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 стаття 126 Кодексу). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Кодексу).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд встановив, що ТОВ "Аксіома" у поданому відзиві на позов від 17.07.2024 р. вказано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які воно планує та очікує понести в зв`язку із розглядом справи, виходячи з наступних вихідних даних: вартості послуг Адвоката - Трофименко Р.О. з надання правової допомоги за Договором становить 1650,00 грн за одну годину, з врахуванням коефіцієнту складності, коефіцієнту за терміновість). При цьому орієнтовно відповідач очікує понести витрати за ведення справи в суді першої інстанції у загальному розмірі 59 400,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на надання професійної правничої допомоги ТОВ "Аксіома" (відповідачем) подано суду:

- копію Договору № 01/24 про надання правової допомоги від 01.01.2024 р.,

- копію додатку № 1 від 01.01.2024 до договору про надання правової допомоги № 01/24 від 01.01.2024;

- копія акту надання послуг № 4 від 26.09.2024 до договору про надання правової допомоги № 01/24 від 01.01.2024;

- рахунок на оплату № 4 від 26.09.2024 за договором №01/24 від 01.01.2024;

- платіжна інструкція № 13338 від 27.09.2024 на суму 37950,00 грн.

За умовами п. 1 Договору № 01/24 від 01.01.2024 Адвокат бере на себе зобов`язання надавати необхідну правову допомогу Клієнту при провадженні, зокрема, господарських, справ в будь-яких судах всіх рівнів, при цьому адвокат має право вступати в якості захисника та/або представника Клієнта.

Пунктом п. 5.1 Договору визначено, що розмір та порядок оплати гонорару Адвоката встановлюється в Додатку № 1 до даного Договору, що є його невід`ємною частиною.

Пунктом 7.1. встановлено, що Договір, якщо він достроково не буде припинений з ініціативи Клієнта або Адвоката, діє до 31.12.2025.

Додатком № 1 до Договору № 01/24 від 01.01.2024 визначено розмір та порядок оплати гонорару Адвоката за надання правової допомоги, зокрема оплата за надання правової допомоги Адвоката проводиться Клієнтом на підставі виставлених рахунків за надання правничої допомоги. Вартість послуг Адвоката з надання правової допомоги за Договором становить 1650,00 грн за одну годину із врахуванням коефіцієнту складності, коефіцієнту за терміновість.

Згідно з актом надання послуг № 4 від 26.09.2024 до договору про надання правової допомоги № 01/24 від 01.01.2024 виконавцем були виконані наступні роботи (надані такі послуги):

1. Ознайомлення з позовною заявою, документами пов`язаних з укладенням, виконанням та припиненням договору оренди 1 год. (коефіцієнт 1), 1650 грн/год., вартість - 1650,00 грн;

2. Аналіз судової практики 1 год. (коефіцієнт 1), 1650 грн/год., вартість - 1650,00 грн;

3. Підготовка відзиву 4 год., (коефіцієнт 3), 1650,00 грн/год., 19800,00 грн;

4. Участь у судових засіданнях 4 год., (коефіцієнт 3), 1650,00 грн/год., 14850,00 грн.

Загальна вартість робіт (послуг) склала 37950,00 грн.

Акт надання послуг № 4 від 26.09.2024 підписано обома сторонами без зауважень.

З платіжної інструкції № 13338 від 27.09.2024 вбачається оплата гонорару адвоката відповідно до договору про надання правової допомоги № 01/24 від 01.01.2024 від ТОВ "Аксіома" на користь ОСОБА_2 у розмірі 37950,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Таким чином, ТОВ "Аксіома" документально підтверджено, що йому була надана правова допомога адвокатом Трофименко Р.О. (свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю № 5246 від 31.10.2018 р.). Заявник наголошує, що вказані послуги надані в межах справи № 922/1913/24.

При цьому суд визнає безпідставними доводи позивача щодо не доведення факту надання послуг адвокатом Трофименко Р.О. саме в межах справи № 922/1913/24, що спростовується матеріалами цієї справи.

Разом з тим, витрати, понесені відповідачем в даній справі на професійну правничу допомогу адвоката, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже розмір таких витрат має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

За приписами статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суд, при розподілі судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу адвокатом, має виходити з конкретних особливих обставин справи, з доказів, поданих заявником клопотання про розподіл судових витрат, які можуть свідчити про підставність різних сум коштів, що потрачені заявником на правничу допомогу.

Тобто, за наявності заперечень іншої сторони, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд не має права змінювати розмір гонорару і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача, відповідно до положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Разом із тим, у частині 5 статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

А саме, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Разом з тим, судом враховано, що позивач просить відмовити відповідачу у розподілі судових витрат на послуги адвоката, оскільки розмір зазначених відповідачем витрат на правову допомогу у справі № 922/1913/24 в розмірі 37950,00 грн є явно неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

Суд беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тощо, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви відповідача про розподіл судових витрат і стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" витрат на професійну правничу допомогу в сумі 19800,00 грн, які складаються із розрахунку: ознайомлення з позовною заявою та доданими документами 1 год. (коефіцієнт 1), 1650 грн/год., вартість - 1650,00 грн; підготовка відзиву на позов 4 год., (коефіцієнт 2), 1650,00 грн/год. = 13200,00 грн; участь у судових засіданнях 3 год., (коефіцієнт 1), 1650,00 грн/год. = 4950,00 грн.

Натомість, у задоволенні вимог позивача про стягнення 1650,00 грн за аналіз судової практики 1 год. (коефіцієнт 1), слід відмовити, оскільки підготовка відзиву на позов поглинає зазначений вид робіт. Більш того сам по собі аналіз судової практики є засобом підвищення кваліфікації адвоката, є узагальнюючою послугою, не є обов`язковим та відповідачем не доведено, що такі витрати відповідача були необхідними та безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи, а тому вказана послуга не може становити окремого виду правничої допомоги.

Одночасно суд зазначає, що у спірних правовідносинах між сторонами у справі великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. А відтак, оцінюючи обґрунтованість розміру заявлених відповідачем до стягнення з позивача витрат на правничу (правову) допомогу за підготовку відзиву, судом враховується, що за своєю категорією дана справа не є спором значної складності, не характеризується наявністю виключної правової проблеми або значним суспільним інтересом, обмежується аналізом невеликої кількості доказів і не потребує великого обсягу юридичної та технічної роботи. У зв`язку з чим застосований відповідачем коефіцієнт при визначенні вартості робіт щодо підготовку відзиву на позов, не може вважатися аргументованим.

Крім того, за участь у судових засіданнях по справі адвокатом заявлено до стягнення 14850,00 грн з розрахунку 4950,00 грн за годину (застосовано коефіцієнт 3), всього 3 год. Суд вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат за надані послуги, з огляду на тривалість судових засідань та незмінність правової позиції сторін не відповідає в повній мірі критерію розумності та співмірності.

Одночасно, під час розгляду заяви відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу судом враховується, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання сторін від подачі безпідставних заяв, скарг і своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів осіб. Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Аналогічні висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04.10.2021 № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 17.01.2024 у cправі №910/2158/23.

Таким чином, дослідивши надані відповідачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, встановивши фактичний обсяг наданих послуг, керуючись критеріями обґрунтованості, пропорційності та розумності, з урахуванням заперечень позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" 19800,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи № 922/1913/24. В стягненні решти судових витрат на професійну правничу допомогу у задоволенні заяви відповідача належить відмовити.

При цьому, судом враховано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 236-238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" про винесення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідент номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксіома" (61058, м. Харків, вул. Данилевського, 18; ідент. код 31940888) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 19800,00 грн.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 31.10.2024 року.

Суддя М.І. Шатерніков