РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.10.2024Справа № 910/8939/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., за участю секретаря судового засідання Салацької О.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Західний контейнерний термінал» (вул. Лук`яновича Д., буд. 8, м. Тернопіль, 46001; ідентифікаційний код 41396171)

до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Єжи Гедройця, буд. 5, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 40075815)

про зобов`язання вчинити дії,

Представники сторін:

від позивача: Галюлько Василь

від відповідача: Лапій Аліна

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Західний контейнерний термінал» (далі за текстом ТОВ «Західний контейнерний термінал», Позивач) з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі за текстом АТ «Укрзалізниця», Відповідач), в якому Позивач просить суд зобов`язати Відповідача внести зміни до особистого рахунку ТОВ «Західний контейнерний термінал» № 8212311 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми в розмірі 1 053 052 грн.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що Відповідачем (Перевізником) неналежним чином виконано договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, а саме списано кошти з особового рахунку Позивача в більшій сумі, ніж це визначено умовами договору та нормативними актами, з огляду на що Відповідач повинен внести зміни до особового рахунку Позивача.

Так, Позивач стверджує, що фактично Відповідачем здійснено невірне нарахування платежів під час перевезення вагонів Залізниці, що стало підставою для звернення до суду з позовом.

2. Стислий виклад позиції Відповідача

Заперечуючи щодо задоволення вимог Відповідач зазначає про правомірність здійснених ним нарахувань платежів, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва суду від 23.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 26.08.2024.

09.08.2024 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву.

13.08.2024 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив.

15.08.2024 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання про продовження строку для надання заперечення на відповідь на відзив.

26.08.2024 підготовче засідання не відбулося у зв`язку з тривалою повітряною тривогою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.08.2024 підготовче засідання призначено на 09.09.2024.

09.09.2024 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

У підготовчому засіданні 910/8939/24 судом задоволено клопотання Відповідача та продовжено процесуальний строк на подання заперечень на відповідь на відзив. Дана інформація занесена до протоколу судового засідання від 09.09.2024.

У підготовчому засіданні 09.09.2024 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 07.10.2024.

Судове засідання 07.10.2024 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Пукаса А.Ю. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2024 судове засідання призначено на 28.10.2024.

У судовому засіданні 28.10.2024 представник Позивача надав пояснення по суті заявлених позовних вимог та просив суд їх задовольнити.

Представник Відповідача заперечував щодо задоволення позову.

Заслухавши вступні слова представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, у судовому засіданні 28.10.2024 відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом ГПК України) судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

На сайті http://uz-cargo.com/ філії «Центр транспортної логістики» АТ «Укрзалізниця» оприлюднено, як публічну пропозицію, договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № б/н від 25.02.2020 (редакцію оприлюднено 05.12.2023, вводиться в дію з 06.12.2023).

Сторонами Договору є перевізник - АТ «Українська залізниця» та Замовник (вантажовласник, вантажовідправник, вантажоодержувач, платник).

Предметом Договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та /або вагонах Замовника, пов`язаних з цим супутніми послугами і проведення розрахунків за ці послуги (пункт 1.1 Договору).

Вказаний Договір про перевезення вантажів є публічним договором (пункт 1.5 Договору) та укладається шляхом надання перевізником пропозиції укласти договір (оферти) і прийняття в цілому (акцепту) другою стороною (пункт 1.7 Договору).

Відповідно до пункту 1.9 Договору Перевізник, за результатом розгляду заяви (акцепту), направляє Замовнику у власній інформаційній системі Перевізника повідомлення з накладенням кваліфікованого електронного підпису (надалі - КЕП) про дату укладення договору, присвоєння Замовнику коду Замовника як платника, коду вантажовідправника/вантажоодержувача.

Пунктом 1.10 Договору закріплено, що останній є укладеним з дня надання Замовнику Перевізником того повідомлення про укладення Договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до пункту 12.1 Договору.

Згідно з пунктом 12.1 Договір перевезення діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається Перевізником у повідомленні про оприлюднення Договору, здійсненому на визначеному веб-сайті, та діє до його припинення. Дата введення в дію не може настати раніше 30 днів з дня оприлюднення Договору. На звернення Замовника умови Договору застосовуються до відносин з Замовником, які виникли між Сторонами до його укладення та введення в дію.

05.03.2020 AT «Укрзалізниця» (в особі начальника відділу Зюзіної О.О.) засвідчила прийняття від ТОВ «Західний контейнерний терміна» заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 41367250/2020-0002 від 18.06.2020.

Позивачу присвоєно код відправника/одержувача 8302, код платника 8212311 та відкрито особовий рахунок з ідентичним номером, що відображено у повідомленні про укладення Договору від 05.03.2020.

Відтак, 05.03.2020 між Позивачем, як Замовником та Відповідачем, як Перевізником укладено Договір.

Пунктом 1 Додатку 1-5 до Договору закріплено, що сторони домовились, що у випадку перемоги Замовника на електронних торгах (аукціоні) щодо використання власних вагонів Перевізника під час здійснення перевезень вантажів, до таких відносин застосовуватимуться спеціальні умови цього Додатку до Договору, які матимуть пріоритет над умовами Договору. Інші умови Договору, не визначені цим Додатком до Договору, застосовуватимуться в частині, що не суперечить Додатку.

20.12.2023 Позивач став переможцем електронних торгів (аукціону), що підтверджується протоколом електронного аукціону № RCE001-UA-629. Ставка плати за використання власних вагонів перевізника склала 2 700 грн /шт. за добу, кількість вагонів 20 шт.

В січні 2024 Перевізником забезпечено подання порожніх вантажних вагонів на станцію (код 360004) Тернопіль Львівська залізниця, відправник ТОВ «Західний контейнерний термінал» (8302).

Керуючись пунктом 3.3 Додатку 1-5 Договору Позивач звернувся до Відповідача із заявою про зміну станції призначення вантажу (переадресування), яку прийнято до перевезення 24.01.2024 за накладною № 38379798.

Відповідачем видано наказ № 272 від 25.01.2024 о 15:45 на переадресування вантажу по станції відправлення (код 360004) Тернопіль Львівська залізниця на станцію (код 424600) Чорноморська ЕКСП. Одеська залізниця за первинними перевізними документами.

Станцією Тернопіль відповідно до наказу на переадресування № 272 оформлено переадресування вантажу за первинним перевізним документом № 38379798 на станцію Чорноморська ЕКСП. Одеська залізниця.

Позивач зазначає, що внаслідок чого змінився тип сполучення з «внутрішнього» на «припортові станції», що в свою чергу змінює середню швидкість перевезення за добу (Vcp), а тому при такій зміні слід застосовувати середню швидкість перевезення не 57 км/доба, а 111 км/доба згідно таблиці 3 Додатку 1-2 до Договору.

За вказане вище перевезення, 24.01.2024 відповідно до переліку філії «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» АТ «Укрзалізниця» № 20240124 від 24.01.2024 з особового рахунку Позивача, код платника: 8212311 списано: за тариф 240 916 грн + додаткові збори та послуги 538 204 грн, що разом становить 779 120 грн (без ПДВ) + 155 824 (ПДВ) = 934 944 грн.

Також, по прибуттю за зазначене вище перевезення 31.01.2024 відповідно до переліку філії «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» Ат «Укрзалізниця» № 20240131 від 31.01.2024 з особового рахунку Позивача, код платника: 8212311 списано: за тариф 362 392 грн + додаткові збори та послуги 1 223 354 грн, що разом становить 1 585 746 грн (без ПДВ) + 317 149, 20 грн (ПДВ) = 1 902 895, 20 грн з ПДВ.

Відтак, Позивач зазначає, що Відповідачем здійснено неправильне нарахування платежів по прибуттю за зазначеним вище перевезенням, внаслідок чого відбулося надлишкове списання коштів з особового рахунку Позивача, які повинні бути повернуті в розмірі 1 053 052 грн шляхом зарахування на особовий рахунок Замовник як оплату за майбутні перевезення.

При цьому Позивач зазначає, що відповідно до пункту 7.1 Додатку 1-5 до Договору плата за використання власних вагонів Перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у т.ч. при переадресуванні вантажу та у разі використання вагонів після «подвійних операцій», передбачених Правилами користування вагонами), нараховується відповідно до пункту 3.2 Договору із застосуванням ставки плати за використання власних вагонів Перевізника (Спл) відповідно до результатів проведених електронних торгів (аукціону) та показника «Середня швидкість перевезення власного вагону Перевізника за одну добу» (км/добу) (Vcp) діючого станом на дату проведення електронних торгів.

Заперечуючи щодо задоволення позову Відповідач зазначає, що перевезення здійснювалося за первинним перевізним документом № 38379798 та на умовах аукціону № RCE001-UA-629 зі ставкою плати за використання вагону 2 700 грн із застосуванням середньої швидкості Vcp = 57 км/доба як для внутрішнього сполучення.

З огляду на зазначене при відправленні вантажу за перевізним документом № 38379798 від 24.01.2024 Відповідачем нараховано та стягнуто провізні платежі по ст. Тернопіль у розмірі 779 120 грн (без ПДВ) з особового рахунку ТОВ «Західний контейнерний термінал» відповідно до умов діючого договору.

Відповідач вважає доводи Позивача про необхідність застосування середньої швидкості перевезення 111 км/добу такими, що суперечать умовам Договору та аукціону, а оскільки перевезення здійснювалось по первинному перевізному документу, розрахунок провізної плати із застосуванням середньої швидкості 57 км/добу оскільки в силу пункту 5.10 Додатку 1-5 до Договору Замовник зобов`язаний виконати умови визначені в оголошенні та протокол електронних торгів з у рахуванням ціни реалізації лоту.

Відповідач також зазначає про безпідставність посилань Позивача на практику Верховного Суду у справі № 910/5914/13 оскільки правовідносини не є подібними з даною справою.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину суд приймає Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 99-37678031/2020-001 від 17.03.2020, як належну підставу, у розумінні норм статті 11 ЦК України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Статтею 306 Господарського кодексу України встановлено, що перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Відносини, пов`язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами (частина 6 статті 306 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Аналогічні приписи містяться і в статтях 909, 919 Цивільного кодексу України.

У відповідності до статті 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998, Статут залізниць України (далі Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (стаття 3 Статуту).

Пунктом 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Згідно пункту 62 Статуту та пункту 1.1 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі Правила № 644) порядок розрахунків за перевезення і послуги встановлюється Укрзалізницею згідно з чинним законодавством. Платежі за перевезення вантажів і надання додаткових послуг можуть уноситися готівкою, чеками, безготівково, якщо інше не передбачено законодавством, на станціях або передоплатою через розрахункові підрозділи залізниць.

У відповідності до пункту 2.6 Правил № 644 розрахунковий підрозділ веде облік надходження коштів на особовий рахунок платника і використання їх платником для оплати перевезень та наданих залізницею послуг.

Облік витрачених коштів здійснюється на підставі перевізних документів, накопичувальних карток (додаток 3), відомостей плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, які можуть бути оформлені в електронному вигляді (з накладенням електронного цифрового підпису).

Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Як встановлено судом, Позивач в строк, зазначений в оголошенні, надіслав електронну заявку з ознакою «Аукціон» на подачу порожніх вагонів, відповідно погодженого плану перевезення вагонів власності перевізника, кількість вагонів 20 на станцію Тернопіль Львівська залізниця.

В подальшому відбулася зміна станції призначення вантажу (переадресування вантажу), який було прийнято до перевезення зі станції Тернопіль Львівська залізниця на станцію Чорноморська ЕКСП.

Таке переадресування вантажу за первинним перевізним документом № 38379798 оформлено станцією Тернопіль відповідно до наказу № 272 від 25.01.2024 внаслідок чого змінився тип сполучення з внутрішнього на експортне сполучення через морські порти.

Відповідно до пункту 3.2.1 Договору розмір плати за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у вантажному та порожньому рейсах) визначається у наступному порядку: при перевезенні по території України, як сума плати за використання вагону в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у вантажному та порожньому рейсах) за такими формулами: В= Вван + Впор; Вван = Спл х Тван ; Впор = Спл х Тпор, де: Вван - плата за використання власного вагону Перевізника під час перевезення вантажу, грн /вагон; Впор - плата за використання власного вагону Перевізника під час перевезення порожнього вагону, грн/вагон; Тван - розрахункова кількість діб у вантажному рейсі; Тпор - розрахункова кількість діб у порожньому рейсі; Спл - ставка плати за використання власних вагонів Перевізника для відповідного типу, грн/вагон за добу, зазначена в Додатку 1-2 до Договору.

Розрахункова кількість діб використання власного вагону Перевізника у вантажному або порожньому рейсах визначається за такими формулами: Тван = Lван/ Vcp, Тпор = Lван х Кпп/ Vcp, де: Lван - тарифна відстань перевезення вантажу, км; Vcp - середня швидкість перевезення власного вагону Перевізника за одну добу (км/добу), відповідно до таблиці 3 Додатку 1-2 Договору залежно від типу рухомого складу, виду сполучення та виду відправки (за винятком розрахунку Тпор, у якому застосовується Vcp, що зазначено у таблиці 3 Додатку 1-2 Договору, для вагонної/контейнерної відправки залежно від типу рухомого складу та виду сполучення). У всіх випадках за кожне перевезення (за вантажний або порожній рейси) неповна доба використання округляється до повної. Кпп - коефіцієнт порожнього пробігу, зазначено у Додатку 1-2 до Договору.

Так, з Додатку 1-2 до Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (таблиця 3) вбачається, що середня швидкість перевезення власного вагону перевізника за одну добу (Vср) у внутрішньому та імпортному сполученні (зерновоз) становить « 57», у припортові станції « 111».

Відтак, зважаючи на те, що внаслідок переадресування змінився тип сполучення з внутрішнього на припортові станції, Позивачем при розрахунку правомірно застосовано Vср «111».

Доводи Відповідача в цій частині є такими, що спростовані, а підстав для подвійного нарахування Відповідачем не наведено.

Згідно з пунктом 8.1 розділу І Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги при перевезеннях у залізничному сполученні плата за перевезення вантажів нараховується: при перевезеннях у залізничному сполученні: внутрішніх та експортних (через припортові станції, у тому числі на адресу морських (річкових) портів та терміналів), оформлених накладною внутрішнього сполучення, - за тарифами, що діють на дату приймання вантажу до перевезення, зазначену станцією відправлення; експортних, оформлених накладною прямого міжнародного залізничного сполучення, - за тарифами, що діють на дату укладання договору перевезення, зазначену в перевізних документах договірним перевізником; експортних, оформлених накладною прямого міжнародного залізничного сполучення, - за тарифами, що діють на дату укладання договору перевезення, зазначену в перевізних документах договірним перевізником; перевезення яких здійснюється з переоформленням накладної у зв`язку зі зміною режиму правового регулювання договору перевезення, - за тарифами, що діють у день оформлення перевізних документів перевізником на станції зміни режиму правового регулювання договору перевезення.

У пункті 29.1 розділу ІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги при перевезеннях у залізничному сполученні при переадресуванні вантажу визначення провізної плати і зборів здійснюється окремо від станції відправлення до станції переадресування за первинними перевізними документами, від станції переадресування до нової станції призначення - за новими перевізними документами, що оформлюються на станції переадресування. Таким самим порядком визначається плата, якщо вантаж переадресовується за первинними перевізними документами.

Відповідно до статті 44 Статуту залізниць України залізниця може на заяву відправника, одержувача змінити станцію призначення вантажу, прийнятого до перевезення (переадресувати вантаж), з оплатою витрат за договірним тарифом.

У розумінні Правил переадресування вантажів (статті 44, 45 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України № 542 від 20.08.2001 (надалі - Правила переадресування вантажів), переадресацією вагонів (вантажу) є зміна станції призначення або разом з нею і одержувача вагонів (вантажу) (переадресування).

Абзацом 3 пункту 4 Правил переадресування вантажів унормовано, що переадресування вантажу може здійснюватися на станціях призначення та станціях на шляху прямування.

Переадресування вантажу здійснюється за первинними документами (із внесенням відповідних змін) і з оформленням перевезення новими перевізними документами (крім імпортних та транзитних вантажів) в паперовому або електронному виглядах, що обумовлюється в наказі на переадресування (пункт 5 Правил переадресування вантажів).

Оплата провізних та інших платежів при переадресуванні може здійснюватися як на станції переадресування, так і на станції призначення, що обумовлюється в наказі на переадресування вантажу (пункт 12 Правил переадресування вантажів).

Отже, згідно з підпунктом 8.1 пункту 8, пункту 29.1 Збірника тарифів, а також пункту 3.2. Договору плата за перевезення вантажів нараховується за тарифами, що діють на дату приймання вантажу до перевезення, зазначену станцією відправлення. При цьому, при переадресуванні вантажу визначення провізної плати і зборів здійснюється окремо від станції відправлення до станції переадресування за первинними перевізними документами, від станції переадресування до нової станції призначення - за новими перевізними документами, що оформлюються на станції переадресування і таким самим порядком визначається плата, якщо вантаж переадресовується за первинними перевізними документами.

Суд звертає увагу, що при здійсненні переадресування вантажу за залізничним документом № 38379798 нові перевізні документи не оформлювались, а перевезення здійснювалось за первинним перевізним документом, проте згідно з пунктом 29.1 розділу ІІ Збірника тарифів при переадресуванні вантажу визначення провізної плати і зборів здійснюється окремо від станції відправлення до станції переадресування та від станції переадресування до нової станції призначення.

Посилання Відповідача на пункт 29.1 Розділу ІІ Збірника тарифів, відповідно до якого нарахування провізної плати при переадресуванні вантажів за первинними перевізними документами здійснюється за тарифами, що діяли на дату приймання вантажів до перевезення станцією відправлення, не приймаються судом до уваги, оскільки зазначеним нормативним документом не регулюється питання визначення середньої швидкості перевезення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2024 по справі №910/5914/23.

Суд зазначає, що правовідносини сторін у даній справі та справі № 910/5914/23 не є тотожними, однак висновки судів касаційної інстанції в даному випадку мають безпосереднє відношення до спірних відносин.

24.01.2024 відповідно до переліку філії «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» АТ «Укрзалізниця» № 20240124 від 24.01.2024 з особового рахунку Позивача, код платника: 8212311 списано: за тариф 240 916 грн + додаткові збори та послуги 538 204 грн, що разом становить 779 120 грн (без ПДВ) + 155 824 (ПДВ) = 934 944 грн.

Також, по прибуттю за зазначене вище перевезення 31.01.2024 відповідно до переліку філії «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» АТ «Укрзалізниця» № 20240131 від 31.01.2024 з особового рахунку Позивача, код платника: 8212311 списано: за тариф 362 392 грн + додаткові збори та послуги 1 223 354 грн, що разом становить 1 585 746 грн (без ПДВ) + 317 149, 20 грн (ПДВ) = 1 902 895, 20 грн з ПДВ.

Факт списання вказаних коштів Відповідачем не заперечується.

Відповідно до пункту 1.3 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів і надання додаткових послуг здійснюються на станціях призначення.

Пунктом 1.2 Правил розрахунків за перевезення вантажів визначено, що плата за перевезення вантажу вноситься відправником під час оформлення перевезення. Плата може вноситися іншим платником, з яким залізницею укладено договір.

Згідно з пунктом 2.1 розділу 2 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов?язані з ними послуги, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв?язку України від 26.03.2009 за № 317, плата за перевезення вантажів обчислюється залежно від відстані перевезення, яка визначається:

за Тарифним керівництвом № 4 залізниць України, якщо вантажі перевозяться вантажною або великою швидкістю, у тому числі для вантажів 1, 2 нижнього, 1, 2, 3 бокового та 1, 2, 3 верхнього ступеня негабаритності, які перевозяться у напіввагонах, на платформах та 4 - 8-вісних транспортерах;

за маршрутом прямування негабаритних вантажів (крім тих, що мають 1, 2 нижні, 1, 2, 3 бокові та 1, 2, 3 верхні ступені негабаритності і перевозяться у напіввагонах, на платформах та 4-8-вісних транспортерах), великовагових вантажів на транспортерах, вантажів у вагонах, що причіплюються до пасажирських поїздів;

за маршрутом, який указаний у завданні на перевезення спеціальних вантажів;

за фактичну відстань при внутрістанційних перевезеннях, визначену згідно з технічно-розпорядчим актом станції, але не менше мінімальної відстані.

Мінімальна відстань, за яку нараховується плата за перевезення - 10 км.

Відповідно до пункту 2.2 розділу 2 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, тарифна відстань перевезення зазначається в перевізних документах станцією відправлення, а при перевезенні імпортних вантажів через сухопутні прикордонні станції - станцією призначення.

Згідно з пунктом 2.5 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, до відстані перевезення, за яку нараховується плата за перевезення, не включається довжина колій загального і незагального користування, що не мають станцій, відкритих для виконання комерційних операцій, а також довжина портових і пристанських колій при подачі та забиранні вагонів для вивантаження або навантаження вантажів, що перевозяться на такі колії або відправляються з них. Збір за подачу вагонів на ці колії та забирання з них локомотивом залізниці сплачується за ставками, наведеними в пункті 1 розділу III цього Збірника.

Розрахунки за перевезення вантажу та вантажобагажу між залізницею і платником (відправником, одержувачем, експедитором) здійснюються на підставі договору, згідно з яким залізниця відкриває особовий рахунок кожному платнику (відправнику, одержувачу, експедитору) з присвоєнням коду платника (пункт 2.3 Правил).

Відповідно пункту 7 Додатку 1-5 до Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, плата за використання власних вагонів Перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у т.ч. при переадресуванні вантажу та у разі використання вагонів після «подвійних операцій», передбачених Правилами користування вагонами), нараховується відповідно до пункту 3.2 Договору з застосуванням ставки плати за використання власних вагонів Перевізника відповідно до результатів проведених електронних торгів (аукціону) згідно з протоколом електронних торгів (аукціону).

Так, суд погоджується з доводами Позивача, що загальна сума витрат за 20 вагонів по маршруту перевезення Тернопіль Львівська залізниця Чорноморська ЕКСП (Одеська залізниця) становить 1 487 326 грн із застосуванням середньої швидкості 111 км/добу, що відповідає пункту 7.1 Додатку 1-5 до Договору в редакції станом на дату проведення електронних торгів.

Оскільки при оформлені документів з особистого рахунку Позивача вже було списано 779 120 грн (без ПДВ) то Відповідач мав досписати суму 708 206 грн (без ПДВ) (1 487 326 грн - 779 124 грн).

В суму 708 206 грн (без ПДВ) включено за 20 вагонів: плату по тарифу (код 001) 297 724 грн; плату за користування вагонами (код 014) 324 000 грн; компенсація витрат на повернення власного порожнього вагона (код 016) 86 482 грн.

З огляду на зазначене, суд погоджується з аргументами Позивача, що виник перебір платежів (надлишкове списання коштів) в розмірі 877 540 грн (64 668 грн по тарифу (код 001; 810 000 грн по платі за користування вагонами; 2 872 грн компенсація витрат на повернення власного порожнього вагона) та 175 508 грн (ПДВ), разом 1 053 048 грн.

Перевіривши наданий Позивачем розрахунок суми переборів платежів, Суд зазначає, що розраховані Позивачем суми таких переплат узгоджуються з нормами чинного законодавства, умовами Договору та протоколом електронного аукціону, розрахунок здійснено арифметично та методологічно правильно, відтак загальна сума грошових коштів за перевезеннями у спірних вагонах, яка підлягає поверненню позивачеві становить 1 053 048.

При цьому суд зазначає, що Відповідачем не спростовано аргументи та доводи Позивача та наявність підстав для подвійного нарахування провізної сплати за здійснене перевезення.

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до вимог статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів закріплено частиною 2 статті 16 ЦК України.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (інтересу). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки сформульовано, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту (такі висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18).

Отже, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Суд, відповідно до викладеної в позові вимоги, може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, який не суперечить закону, але лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної у позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів (пункт 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17).

У пункті 4.9 Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом передбачено, що у разі виявлення перевізником неправильного нарахування платежів, здійснюється перерахунок, після чого надлишок стягнутої суми зараховується на особовий рахунок замовника, як оплата за майбутні перевезення або ж додатково з сум внесеної попередньої оплати списуються кошти для оплати належних перевізнику платежів в порядку та строки, передбачені законодавством України і цим договором.

Відтак, суд вважає, що обраний Позивачем у даній справі спосіб захисту порушених прав Позивача є ефективним, погоджений сторонами у Договорі, у зв`язку з чим порушені Відповідачем права Позивача будуть відновлені та захищені у належний спосіб.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Підсумовуючи викладене вище, з огляду на встановлені судом обставини за сукупність наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що Відповідачем здійснено надмірне нарахування коштів провізної плати, що є порушення договірного зобов`язання у зв`язку з чим суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову та наявність підстав для його задоволення.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Західний контейнерний термінал» - задовольнити.

2. Зобов`язати Акціонерне товариство «Українська залізниця» (вул. Єжи Гедройця, буд. 5, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 40075815) внести зміни до особистого рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Західний контейнерний термінал» (вул. Лук`яновича Д., буд. 8, м. Тернопіль, 46001; ідентифікаційний код 41396171) № 8212311 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми в розмірі 1 053 052 (один мільйон п`ятдесят три тисячі п`ятдесят дві) грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 30.10.2024

Суддя Антон ПУКАС