ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2024 року м.Дніпро Справа № 908/2042/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання: Зелецький Р.Р.

представники сторін:

від скаржника: Науменко М.В., представник;

від скаржника: Казубек Л.Ю., представник;

від позивача: Голубенко В.О., представник.

розглянувши апеляційну скаргу Концерну "Міські теплові мережі" на рішення господарського суду Запорізької області від 10.10.2023 року у справі № 908/2042/23 (суддя Дроздова С.С.)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармацевтичне підприємство Аптека № 123" (69035 м. Запоріжжя, пр. Соборний, 170, прим. 38, 39, ідентифікаційний код юридичної особи 23850422)

до відповідача: Концерну "Міські теплові мережі" (69091 м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, ідентифікаційний код юридичної особи 32121458)

про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фармацевтичне підприємство Аптека № 123" звернулося до суду з позовом до Концерну "Міські теплові мережі" про:

- визнання протиправною бездіяльність підприємства Концерн "Міські теплові мережі" в частині невиконання ним вимог п/п 1,2,9,10 п.40 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії;

- зобов`язання Концерну "Міські теплові мережі" надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Фармацевтичне підприємство Аптека № 123" примірник договору № 72208821 від 01.11.2021;

- зобов`язання Концерну "Міські теплові мережі" надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Фармацевтичне підприємство Аптека № 123" копії документів, що обґрунтовують застосування під час розрахунків розмір площі будинку 170 по проспекту Соборний в м. Запоріжжя;

- зобов`язання Концерну "Міські теплові мережі" оформити розрахунки за надану послугу з постачання теплової енергії Товариству з обмеженою відповідальністю "Фармацевтичне підприємство Аптека № 123" у опалюваних сезонах 2021-2022 років та 2022-2023 років у відповідності до вимог 5 Типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 "Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії".

Рішенням господарського суду Запорізької області від 10.10.2023 року у даній справі позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною бездіяльність підприємства Концерну "Міські теплові мережі" в частині невиконання ним вимог п.п 1, 2, 9, 10 п. 40 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії; зобов`язано Концерн "Міські теплові мережі" надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Фармацевтичне підприємство Аптека № 123" примірник договору № 72208821 від 01.11.2021; копії документів, що обґрунтовують застосування під час розрахунків розмір площі будинку 170 по пр. Соборний в м. Запоріжжя; зобов`язано Концерн "Міські теплові мережі" оформити розрахунки за надану послугу з постачання теплової енергії Товариству з обмеженою відповідальністю "Фармацевтичне підприємство Аптека № 123" у опалюваних сезонах 2021-2022 років та 2022-2023 років у відповідності до вимог 5 Типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 "Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії".

Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції виходив з тих обставин, що внаслідок протиправної бездіяльності відповідача позивач не отримав на запити наступну інформацію та документи: інформацію на запит уповноваженої особи позивача від 01.02.2023 року про розмір і підстави використання в розрахунках загальної площі будинку по пр. Соборний, 170 розміром 3077,78 кв.м.; інформацію про розмір площі будинку на запит від 08.02.2023 року; інформацію на запит від 17.02.2023 року про надання копії Індивідуального договору з надання послуг з постачання теплової енергії № 72208821 та документів, що обґрунтовують використання у розрахунках ціни послуги площу будинку у розмірі 3077,78 кв.м; інформацію на запит від 18.03.2023 року про розмір загальної площі будинку та копії документу, який підтверджує обґрунтованість його використання; не надав проект Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії № 72208821 на запит від 06.06.2023 року.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Концерн "Міські теплові мережі" подав апеляційну скаргу на рішення господарського суду Запорізької області від 10.10.2023 року у справі № 908/2042/23, в якій просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування поданої скарги апелянт зазначає, що процедуру обрання моделей організації договірних відносин покладено саме на позивача, як співвласника будинку за адресою пр. Соборний, 170. У зв`язку з тим, що співвласниками будинку 170 по пр. Соборному не дотримано процедури визначення із моделлю договірних відносин, тому для співвласників будинку діють наслідки, передбачені ч.5 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", а саме: у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Апелянт звертає увагу, що позивач власним невірним трактуванням норми чинного законодавства ввів суд в оману, розмежовуючи Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії.

При цьому, Індивідуальний договір з постачання теплової енергії № 72208821 є Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (тобто данні договори є тотожними).

За доводами скаржника інформація стосовно площі будинку 170 по пр. Соборному в розмірі 3077,78 кв.м. була надана позивачу у відповідях від 09.02.2023 року № 853/42-ІЗ-18, від 15.02.2023 року № 946/42-ІЗ-21, від 06.03.2023 року № 1285/42-ІЗ-26, від 19.04.2023 року № 2182/42-4283, від 19.04.2023 року № 2197/42-4499, а саме зазначено: "Базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є опалювана площа приміщень, зазначена у договорі про надання послуги з постачання теплової енергії".

Інформацію і посилання на нормативно-правову базу було надано у відповіді від 05.06.2023 року № 3022/42-4742.

При цьому, на підтвердження власних позицій позивачем не було надано належних доказів щодо розбіжностей опалювальної площі будівлі/приміщень, яка наявна у відповідача та позивача.

Скаржник наголошує, що в рахунках на оплату послуг зазначені дані щодо комерційних приладів обліку, встановлених у будинку, опалювальної площі приміщення споживача, загальної площі будинку. Крім того, інформація щодо приладу обліку та площі будинку є у відкритому доступі на сайті Концерну "МТМ". Відповідач, отримуючи рахунки, був повідомлений про зазначені дані та жодним чином їх не оспорював.

Позивач згідно поданого відзиву на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. В обґрунтування відзиву зазначає, що фактично апелянт цитує оскаржуване рішення, при цьому не наводить фактів в підтвердження порушень, допущених судом першої інстанції під час ухвалення рішення.

Позивач звертає увагу, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в суді першої інстанції, неодноразово ігнорував виклики до суду, відзив на позовну заяву не подав.

На переконання позивача в цілому з тексту апеляційної скарги випливає, що апелянт не володіє обставинами, які передували зверненню підприємства ТОВ "ФП Аптека № 123" з позовною заявою до господарського суду Запорізької області, та взагалі не розуміється про предмет спору між позивачем та Концерном "Міські теплові мережі".

Позивач зауважує, що різниця між Типовим договором про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води з Типовим індивідуальним договором з постачання теплової енергії № 72208821 полягає в тому, що до договору № 72208821 повинні бути долучені додатки з узгодженими відомостями про загальну площу будинку по проспекту Соборний 170 в місті Запоріжжя та площею приміщень, що належать ТОВ "ФП Аптека №123", так як саме ці чинники є складовими під час розрахунку ціни послуги за поставлену відповідачем теплову енергію, а сам договір № 72208821 повинен мати індивідуальні ознаки.

ТОВ "ФП Аптека №123" не погоджується з твердженнями апелянта про те, що відповідач надавав позивачу інформацію стосовно площі будинку по проспекту Соборний 170 в розмірі 3077,78 метрів кв, оскільки відповідач бере ці відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно або в документах, що посвідчують право власності на такі приміщення. При цьому, саме копії вказаних документів ТОВ "ФП Аптека №123" на протязі третього опалювального сезону намагається отримати від відповідача для того, щоб перевірити обґрунтованість нарахування ціни за надану послугу з постачання теплової енергії.

Позивач зазначає, що відповідач, являючись монополістом на ринку з постачання теплової енергії у місті Запоріжжя, вже два роки ухиляється від укладення відповідного договору з ТОВ "ФП Аптека №123" та ігнорує чисельні запити уповноваженої особи підприємства позивача про надання документів, що підтверджують обґрунтованість нарахування концерном "Міські теплові мережі" вартості послуги за поставлену теплову енергію, яку відповідач нараховує посилаючись на договір № 72208821 та стверджуючи про його наявність.

На переконання позивача, за своїм змістом апеляційна скарга Концерну "Міські теплові мережі" не відповідає вимогам ст.258 ГПК України, бо не вказує, які саме норми матеріального та процесуального права були порушені судом першої інстанції під час ухвалення 10.10.2023 року рішення у справі № 908/2042/23 про задоволення у повному обсязі позовних вимог ТОВ "ФП Аптека №123".

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2024 року для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя доповідач: Верхогляд Т.А., судді: Парусніков Ю.Б., Іванова О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.02.2024 року, після надходження справи на запит, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; розгляд апеляційної скарги призначено на 09.04.2024 року на 11:40 год.

У судовому засіданні 09.04.2024 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 26.06.2024 року о 14:30 год.

У судовому засіданні 26.06.2024 року оголошено перерву до 09.10.2024 року о 12:00 год.

У судовому засіданні 09.10.2024 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів доходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Статтею 275 Господарського кодексу України встановлено, що відпуск енергії (електричної енергії, пару, гарячої і перегрітої води) без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до приписів ст.ст. 3, 4 Закону України "Про теплопостачання" від 02.05.2005 №2633-IV відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Проектування, будівництво, реконструкція, ремонт, експлуатація об`єктів теплопостачання, виробництво, постачання теплової енергії регламентуються нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами відносин у сфері теплопостачання.

Укладання договору на постачання теплової енергії передбачено ст. ст. 24, 25 Закону України "Про теплопостачання" та є обов`язковим для сторін на підставі закону.

За змістом ст. 25 вказаного Закону, теплогенеруюча, теплотранспортна та теплопостачальна організації мають право укладати договори купівлі-продажу теплової енергії із споживачами, водночас своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є основними обов`язками споживача теплової енергії (ст. 24 Закону).

Положеннями ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що:

- споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору;

- теплова енергія - це товарна продукція, яка виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу;

- теплова мережа - це сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Отже, споживачем теплової енергії може бути особа (ОСББ, житлово-комунальні організації, виконавці послуг), теплоспоживче обладнання якої (внутрішньобудинкові системи, мережі, устаткування тощо) через тепловий ввід приєднане або має технічні можливості для приєднання до місцевої (розподільчої) теплової мережі.

У офіційному виданні Голос України № 231 від 09.12.2017 року був опублікований Закон України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ (далі Закон).

Відповідно до п. 1 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (з 10.12.2017 року), та вводиться в дію з 01.05.2019 року, крім окремих його положень, які вводяться в дію пізніше.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 року №2189-VІІІ, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

У ст. 1 Закону № 2189-VІІІ визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", до житлово-комунальних послуг, зокрема, належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 19 вказаного Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

За приписами ч. 1 та 2 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3)виконавці комунальних послуг.

Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (ст. 1, ч. 2 ст. 6 Закону).

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (ст. 1 Закону).

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 7, ч. 2 ст. 8 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Виконавець комунальної послуги зобов`язаний, зокрема: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

Згідно з ч. ч. 2, 3, 7 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 24 Закону України "Про теплопостачання" встановлені права та обов`язки споживача теплової енергії і, зокрема, обов`язок своєчасного укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Відповідно до ч.ч. 3, 6 ст.19 Закону України "Про теплопостачання", споживач або суб`єкт теплоспоживання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо; споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Судом встановлено, що 01.12.2006 року між Концерном "Міські теплові мережі" в особі директора філії Концерну "Міські теплові мережі" Орджонікідзевського району (Теплопостачальна організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фармацевтичне підприємство Аптека № 123" (Споживач) укладено договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 201427, відповідно до якого Теплопостачальна організація відпускає теплову енергію у вигляді гарячої води (далі - теплову енергію) Споживачу, а Споживач зобов`язаний прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами.

Крім того, між позивачем та відповідачем неодноразово укладалися додаткові угоди до договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді.

Позивач зазначив, що в грудні 2021 року на електронну адресу від відповідача надійшов розрахунок за надану ТОВ "ФП Аптека 123" послугу з постачання теплової енергії, в якому містилось посилання на номер договору № 72208821.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 року № 1022 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830 "Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії". (Постанова опублікована в офіційному виданні "Урядовий кур`єр" 2021, N 190 від 01.10.2021 року), яка вступила в дію у відповідності до Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до п. 3 Розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про житлово-комунальні послуги" договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати надбання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.

Концерном "Міські теплові мережі" для належного доведення інформації до населення м. Запоріжжя та виконання вимог закону були висвітлені на сайті Запорізької міської ради (https://zp.gov.ua/uk/articles/item/10370/ukladannya-publichnih-dogovoriv-z-koncernom-miski-teplovi-merezhi-) у повідомленні наступного тексту (Паперова копія електронного доказу наявності повідомлення на сайті ЗМР додана до матеріалів справи):

"Концерн "Міські теплові мережі" повідомляє, що відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VIII (надалі - Закон) між: виконавцем послуг та співвласниками багатоквартирного будинку, відповідно до ст. 13-14 Закону мають бути укладені договори про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, складені згідно з типовими договорами. Типові форми договорів затверджено Постановами КМУ № 830 від 21.08.2019 та №1182 від 11.12.2019. У зв`язку з цим на сайті концерну "Міські теплові мережі" http://teploseti.zp.ua/ 02.10.2021 розміщено для ознайомлення текст публічних договорів, з вимогами до якості послуг та технічними характеристиками по коленому будинку. Ознайомитись з текстом договорів можна у прикріплених файлах. Договори вважаються укладеними протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному вебсайті виконавця послуги".

В матеріалах справи відсутні докази, що позивач протягом 30 днів повідомляв відповідача про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та заперечень або протоколу розбіжностей до нього не отримав.

Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону визначено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

Таким чином, договір № 201427 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.12.2006 року з 01 листопада 2021 року припинив свою дію на підставі вищевказаного Закону.

Враховуючи відсутність рішення про вибір моделі договірних відносин та спливу 30-денного строку з моменту розміщення на офіційному сайті індивідуального договору на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, індивідуальний договір з постачання теплової енергії № 72208821 за адресою: м. Запоріжжя пр. Соборний, 170 між Концерном "Міські теплові мережі" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фармацевтичне підприємство Аптека № 123" є укладеним з 01.11.2021 року.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач з метою уточнення розміру боргу перед відповідачем за спожиту теплову енергію, перевірки підстав та обґрунтованості нарахованих сум боргу, 21.07.2022 року запросив у відповідача примірник договору, на підставі якого відповідач виконував послуги з постачання теплової енергії в опалювальному сезоні 2021-2022 років.

На запит позивача, Концерном "Міські теплові мережі" за № 3523/42-ІЗ-72 від 01.08.2022 року надано Типовий індивідуальний договір для розгляду.

На переконання позивача наданий договір не відповідав вимогам п.10 ч. 4 розділу І Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства, яка введена у дію наказом № 358 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України 22.11.2018 року зі змінами, що були внесені до неї наказом Міністерства розвитку громад та територій № 358, оскільки не містив узгоджені розміри опалювальної площі будинку № 170 по проспекту Соборний, та площ нежитлових приміщень, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Фармацевтичне підприємство Аптека 123".

Апеляційний суд звертає увагу, що розмір площі будинку по пр. Соборний 170 м. Запоріжжя та розмір площ нежитлових приміщень, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Фармацевтичне підприємство Аптека 123", є визначальним фактором, оскільки використовується відповідачем під час розрахунку ціни послуги.

Згідно п. 30 Типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії плата за послугу визначається відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 71, ст. 2507), в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 року № 1022 та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання.

Відповідно до п. 10 ч. 4 розділу І Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства, яка введена у дію наказом № 315 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України 22.11.2018 зі змінами, які були внесені до неї наказом Міністерства розвитку громад та територій № 358 (далі Методика), базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є опалювана площа приміщень, зазначена у договорі про надання послуги з постачання теплової енергії.

Як зазначається позивачем та вбачається із матеріалів справи, на неодноразові вимоги надати Індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії № 72208821, на підставі якого на протязі опалювальних сезонів 2021-2022 років та 2022 - 2023 років відповідач надавав послугу з постачання теплової енергії, та надати копії документів, що обґрунтовували розмір площі будинку, відповідач, порушуючи права позивача, які передбачені у п.п 1, 2, 9, 10 п. 40 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, запитуваних документів не надав.

На запити позивача від відповідача ним так і не було отримано наступну інформацію та документи: інформацію на запит уповноваженої особи позивача від 01.02.2023 року про розмір і підстави використання в розрахунках загальної площі будинку по пр. Соборний, 170 розміром 3077,78 кв.м.; інформацію про розмір площі будинку на запит від 08.02.2023 року; інформацію на запит від 17.02.2023 року щодо копії Індивідуального договору з надання послуг з постачання теплової енергії № 72208821 та документів, що обґрунтовують використання у розрахунках ціни послуги площу будинку у розмірі 3077,78 кв.м; інформацію на запит від 18.03.2023 року про розмір загальної площі будинку та копії документу, який підтверджує обґрунтованість його використання; не надав проект Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії № 72208821 на запит від 06.06.2023 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону.

Згідно до п. 5 Типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 "Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії", обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", та складається з обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Позивач не заперечує, що Концерн "Міські теплові мережі" виконує послуги з постачання теплової енергії Товариству з обмеженою відповідальністю "Фармацевтичне підприємство Аптека № 123" на підставі індивідуального договору постачання теплової енергії № 72208821.

В той же час вказаний договір має бути укладеним у відповідності до Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що був затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 року.

По суті договір № 72208821 має містити в собі істотні умови, як то передбачено п. 1 ст. 641 Цивільного кодексу України.

Істотними умовами відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" є ціна послуги.

Ціна послуги з постачання теплової енергії визначається з урахуванням об`єму розподіленого відповідачем теплового носія та опалювальної площі приміщення, що належить споживачу послуги.

Відповідно до п.п 2 п. 40 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії (далі Типовий договір) споживач має право без додаткової оплати одержувати від виконавця інформацію про ціну/тариф на послугу, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу на послугу, норми споживання та порядок надання послуги, а також про її споживчі властивості.

Згідно п.п 10 п. 40 Типового договору споживач має право без додаткової оплати отримувати на зазначений споживачем засіб зв`язку інформацію про проведені виконавцем нарахування плати за послугу (з розподілом за періодами та видами нарахувань) та отримані від споживача платежі у строк, визначений Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Підпунктом 3 п. 43 Типового договору передбачено, що виконавець послуги зобов`язаний без додаткової оплати надавати споживачу в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про ціну/тариф, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання послуги, її споживчі властивості, а також іншу інформацію, передбачену законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договір приєднання - договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Стандартна форма Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем була затверджена постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 року.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фармацевтичне підприємство Аптека № 123", споживаючи теплову енергію, яку постачає відповідач, визнає наявність договірних стосунків з концерном "Міські комунальні мережі" і сплачує безпосередньо постачальнику за обсяг теплової енергії на опалення приміщення споживача, яке розташоване за адресою місто Запоріжжя, проспект Соборний 170 (приміщення 38, 39).

Вказаний платіж проводиться у відповідності до об`ємів спожитої теплової енергії, які зафіксовані розподільним вузлом обліку теплової енергії.

Спірні правовідношення з відповідачем у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармацевтичне підприємство Аптека № 123" виникли під час нарахування сум за надану послугу з розподілення теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб - на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Так як розрахунок розподілення вищевказаної послуги проводиться з урахуванням розміру загальної площі приміщень підприємства, позивач намагався отримати у відповідача документальне підтвердження обґрунтованості використання ним під час розрахунків розміру площі приміщень № №38 і 39 по пр. Соборному, 170, вказаного в рахунках на сплату за надану послугу з постачання теплової енергії Концерном "Міські теплові мережі", а також примірник індивідуального договору постачання теплової енергії № 72208821 з додатками, в яких вказана площа приміщень.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фармацевтичне підприємство Аптека № 123", як споживач теплової енергії, вимагало від відповідача надати розрахунки ціни послуги з постачання теплової енергії.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Оскільки доказів надання позивачу запитуваної інформації матеріали справи не містять, відповідно, відповідач не виконав зобов`язання, передбачені умовами Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії та не надав Товариству з обмеженою відповідальністю "Фармацевтичне підприємство Аптека № 123" документи та запитувану інформацію.

Посилання скаржника на обставини надання позивачу запитуваної інформації є безпідставними, оскільки зі змісту листів, на які посилається скаржник, не вбачається надання позивачу повного обсягу запитуваної інформації.

Доводи скаржника по суті апеляційної скарги, які б впливали на правильність оскаржуваного рішення, в апеляційній скарзі суду не наведено.

З урахуванням зазначеного колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4 ст.269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За встановлених обставин справи апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 10.10.2023 року у справі № 908/2042/23 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Постанова складена у повному обсязі 31.10. 2024 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б.Парусніков

Суддя О.Г. Іванов