ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/120/24

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

За участю секретаря судового засідання Шоляк О.В,

розглянувши матеріали справи за позовом керівника Мукачівської окружної прокуратури, м. Мукачево в інтересах держави в особі: Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністраціі), м. Ужгород

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державне спеціалізоване господарське підприємство Ліси України в особі філії Свалявське лісове господарство Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України, місто Свалява

до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, м. Ужгород

та до Полянської Сільської Ради Мукачівського Району Закарпатської Області

про визнання недійсними наказів, скасування державних реєстрацій та повернення земельної ділянки у державну власність

За участі:

прокурор - Андрейчик Алла Миколаївна, службове посвідчення № 069357 від 01 березня 2023 року

від позивача - не з`явився

від відповідача 2 - Машкаринець Іван Миколайович, адвокат

від відповідача 1 - Боднар Марина Юріївна

від третьої особи - Левицький А.О., посвідчення №21/1390 від 05.04.2018

в с т а н о в и в:

Керівник Мукачівської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації), м. Ужгород до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, м. Ужгород та Полянської Сільської Ради Мукачівського Району Закарпатської Області, про визнання недійсними наказів, скасування державних реєстрацій та повернення земельної ділянки у державну власність.

Ухвалою суду від 12.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження. Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача- Державне спеціалізоване господарське підприємство Ліси України в особі філії Свалявське лісове господарство Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України (89300, Закарпатська область, Мукачівський район, місто Свалява вулиця Шевченка, будинок 59). Підготовче засідання призначено на 12 березня 2024 р.

27.02.2024 року від відповідача 1 надійшов письмовий відзив на позов.

01.03.2024 року від відповідача 2 надійшов письмовий відзив на позов.

06.03.2024 року від прокуратури надійшла письмова відповідь на відзив.

08.03.2024 року надійшло клопотання від третьої особи про приєднання доказів до матеріалів справи.

11.03.2024 року від відповідача 2 Полянської сільської ради надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів. Разом з тим, подано клопотання про поновлення процесуального строку на подання відзиву разом з письмовим відзивом.

12.03.2024 року від відповідача 1 ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи в якості доказу експлікацію земель в межах населеного пункту с. Свалява.

У судовому засіданні, судом розглянуто клопотання про поновлення процесуального строку на подання відзиву, про що постановлено відповідну ухвалу суду.

Ухвалою суду від 12.03.2024 відкладено підготовче засідання на 16 квітня 2024 р.

Проте, судове засідання призначене на 16.04.2024 року не відбулося, у зв`язку з перебуванням головуючої судді Ремецькі Оксани Федорівни у щорічній основній відпустці згідно наказу Господарського суду Закарпатської області №02.4-08/7-к від 15.04.2024 року.

Ухвалою суду від 22.04.2024 р. відкладено підготовче засідання на 15 травня 2024 р.

Проте, судове засідання призначене на 15.05.2024 року не відбулося, у зв`язку з перебуванням головуючої судді Ремецькі Оксани Федорівни у щорічній основній відпустці згідно наказу Господарського суду Закарпатської області №02.4-08/10-к від 15.05.2024 року.

Ухвалою суду від 20.05.2024 р. відкладено підготовче засідання на 24 липня 2024 р.

Проте, судове засідання призначене на 24.07.2024 р. не відбулося, у зв`язку з перебуванням головуючої судді Ремецькі Оксани Федорівни у щорічній основній відпустці згідно наказу Господарського суду Закарпатської області №02.4-08/24-к від 22.07.2024 р.

16.07.2024 Полянською сільською радою подано суду клопотання про приєднання до матеріалів справи копії письмового доказу висновку експерта №6/24 за результатами проведення земельно-технічної експертизи у справі, яка виконана на замовлення учасника справи.

Ухвалою суду від 06.08.2024 р. відкладено підготовче засідання на 21.08.2024 р.

Ухвалою суду від 21.08.2024 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 01.10.2024 р.

Ухвалою суду від 01.10.2024 р. відкладено розгляд справи по суті на 11.10.2024 р.

Прокурор заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, відповідях на відзиви та письмових поясненнях, посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами.

Вказує на те, що на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у 3акарпатській області № 223-сг і від 14.02.2018 «Про проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності» вирішено провести інвентаризацію земель державної власності, що розташовані за межами населених пунктів с. Поляна, с. Уклин, с. Плоске, с. Оленьово, с. Павлово, с. Плоский Потік, с. Яківське, с. Родниківка, с. Родникова Гута на території Свалявського району ї Закарпатської області орієнтовною площею 400,00 га з метою формування земельних ділянок з визначенням їхніх меж, розмірів, видів угідь та внесення відомостей до Державного земельного кадастру.

За результатами проведеної інвентаризації земель сформовано, зокрема, земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0005 площею 91,8464 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Полянської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, контури за №№ 795, 798, 799, 801, 802, 804, 805, 807-811.

Вивченням витягу із Державного земельного кадастру № НВ-018 від 30.05.2018 встановлено, що за наслідками і інвентаризації вказану земельну ділянку віднесено до земель сільськогосподарського призначення та 30.05.2018 відділом у Свалявському районі Закарпатської області здійснено її державну реєстрацію у Державному земельному кадастрі.

У подальшому, наказом Держгеокадастру № 1022-сг від 31.05.2018 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель» вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які перебувають у державній власності (за межами населених пунктів) на території Полянської сільської об`єднаної територіальної громади.

Після чого, наказом Держгеокадастру № 1059-сг від 06.06.2018 «Про передачу земельних ділянок державної форми власності у комунальну власність» у комунальну власність Полянської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області (далі - Полянська сільська рада) передано земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 301,3014 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Полянської, Родниківської та Плосківської сільських рад.

Зокрема, згідно з п. 14 додатку до вказаного наказу, із державної власності у комунальну власність Полянської сільської ради передано земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0005 площею 91,8464 га.

На виконання наказу Держгеокадастру № 1 059-сг, 06.06.2018 посадовими особами Держгеокадастру та Полянської сільської ради складено та погоджена акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність.

Після чого, 18.06.2018 державним реєстратором речовин прав здійснено державну реєстрацію права комунальної власності Полянської сільської ради на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0005 площею і 91,8464 га. Відповідно до актуальної інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Полянська сільська рада є власником вказаної земельної ділянки.

Прокурор зауважує, що згідно з державним актом на право постійного користування землею серії І-ЗК № 000379 від 14.03.1997, який виданий Свалявському державному лісогосподарському підприємству на підставі розпорядження голови Свалявської ради народних депутатів № 7 від 14.03.1997 (зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування за № 79), в постійному користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства «ліси України» перебувають земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею 38684 га на території Мукачівського району Закарпатської області.

Крім цього, вказує, що зокрема, зазначені земельні ділянки набуті ДСГП «ліси України» у користування у зв`язку із правонаступництвом відповідного права цІ І «Свалявське ЛГ», яке згідно з наказом Державного агентства лісових ресурсів України № 850 від 28.10.2022 припинено шляхом реорганізації, а саме приєднано до ДСГП «Ліси України.

У 2023 році на замовлення лісогосподарського підприємства, ТОВ «Хуст-Земля Карпат» здійснено роботи по встановленню меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на території Полянського лісництва (квартали №№ 1-30, 33-38), що перебувають у постійному користуванні підприємства на підставі державного акту на право постійного користування землею серії І-3К № 000379 від 14.03.1997. За результатами проведення зазначених робіт, ТОВ «Хуст-Земля Карпат» виготовлено технічну документацію із землеустрою.

Відповідно до пояснювальної записки до технічної документації із землеустрою, в результаті проведеного комплексу топографо-геодезичних вишукувань, визначено межі та площі щодо 67 земельних ділянок лісогосподарського призначення Полянського лісництва ДСГП «Ліси України» в межах лісових кварталів №№ 1-30, 33-38 в натурі (на місцевості). Однак, констатовано, що запроектовані до формування з майбутнім визначенням кадастрових номерів земельні ділянки лісогосподарського призначення № 23 площею 2,3501 га, № 24 площею 2,2944 га, № 25 площею 0,0382 га, № 26 площею 0,0890 га, № 30 площею 0,0413 га, № 34 площею 0,4055 га, № 35 площею 0,0131 га та № 36 площею 0,5567 га накладаються на вже зареєстровану в Державному земельному кадастрі земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0005.

У зв`язку з чим, державними кадастровими реєстраторами відмовлено у державній реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі, що підтверджується наступними рішеннями (з протоколом та висновком до кожного рішення): № РВ-023 від 15.03.2023, № РВ-023 від 22.03.2023, № РВ-2023 від 30.03.2023, № РВ-023 від 14.03.2023.

Окрім наведеного, факт часткового накладання земель лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні ДСГП «Ліси України, на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0005 підтверджується фрагментом картографічних матеріалів з нанесеними межами кварталів № 19 та № 20 Полянського лісництва ц11 «Свалявське ЛГ» за матеріалами лісовпорядкування 2010 року та межами земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0005, що виготовлений Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням «Укрдержліспроект».

Також прокурор зауважує, що факт формування земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0005 площею 91,8464 га за рахунок земель лісогосподарського призначення також підтверджується картою-схемою Полянського лісництва, на якій представниками філії «Свалявське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» відображено місцезнаходження земельних лісових ділянок за №№ 23, 24, 25, 26, 30, 34, 35 та 36 у співвідношенні до земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0005.

За позицією прокурора, земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0005 площею 91,8464 га сформована частково за рахунок земель лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні ДСГП «Ліси України» на підставі державного акта на право постійного користування землею серії І-ЗК № 000379 від 14.03.1997. Загальна площа земель лісогосподарського призначення, які перебувають у користуванні ДСГП «Ліси України» та включені до земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0005 в обсязі 5,7883 га.

У зв`язку з чим вважає, що наявні підстави для визнання недійсними наказів, Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області №1022-сг від 31.05.2018 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель» в частині затвердження такої документації щодо земельної ділянки з кадастровим номером 2 1 24084400:03:001:0005 площею 91,8464 га., №1059-сг від 06.06.2018 «Про передачу земельних ділянок державної форми власності у комунальну власність» в частині передачі із державної власності у комунальну власність Полянської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області земельної ділянки з кадастровим номером :03: 001:0005 площею 91,8464 га. скасування державних реєстрацій та повернення земельної ділянки у державну власність.

Твердження відповідача 2 про той факт, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0005, площею 91,8464 га відноситься до самозалісеної, прокурор з посиланням на ч.1 ст. 55 Земельного кодексу України та ст. 5 Лісового кодексу України вважає хибними.

3 приводу відсутності факту накладення земельних ділянок в контурах 19 та 20, що перебувають в постійному користуванні. ДСГП «Ліси України» на підставі державного акту на право постійного користування землею серії І-ЗК № 000379 від 14.03.1997 року із земельною ділянкою за кадастровим номером :03:001:0005 відзначає, що факт часткового накладання земель лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні ДСГП «Ліси України», на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0005 підтверджується фрагментом картографічних матеріалів з нанесеними межами кварталів № 19 та № 20 Полянського лісництва ДП «Свалявське ЛГ» за матеріалами лісовпорядкування 2010 року та межами земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0005, що виготовлений Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням «Укрдержліспроект».

Позивач Закарпатська обласна державна адміністрація, м. Ужгород заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

В обґрунтування своєї позиції, зазначає, що перебування земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0005 площею 91,8464 га у комунальній власності Полянської сільської ради створює перешкоди Закарпатській обласній державній (військовій) адміністрації у користуванні та розпорядженні вказаною земельною ділянкою лісогосподарського призначення, у зв`язку з чим, порушені права та законні інтереси держави у даних правовідносинах підлягають захисту шляхом зобов`язання Полянської сільської ради усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :03:001:0005, зокрема, шляхом зобов`язання Полянської сільської ради повернути земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0005 площею 91,8464 га у власність держави в особі Закарпатської обласної державної (військової) адміністрації.

Відповідач 1 - Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області, м. Ужгород щодо задоволення позову заперечує. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що Технiчна документацiя по вказаним, земельним дiлянкам була розроблена сертифiкованими iнженерами-землевпорядниками Закарпатської регіональної філії Державного підприємтсва "Центр державного земельного кадастру" на пiдставi наказу, Державної служби з питань геодезії картографії та кадастру вiд 15.0З.2018 №945., Оскільки технiчна документацiя iз землеустрою була розроблена у відповідності до законодавства її було затверджено наказом Головного управління вiд 31.05.2018 №1022-сг.

Таким чином за доводами Відповідача 1 інвентаризація земельних ділянок здійснювалась з урахуванням вимог чинного законодавства з метою формування земельних ділянок усіх форм власності, визначення їх угідь та у разі потреби віднесення таких земельних ділянок до певних категорій для інформаційного наповнення Державного земельного кадастру.

Відповідач 2 - Полянської Сільської Ради Мукачівського Району Закарпатської Області щодо задоволення позову заперечує.

Зауважує, що оскільки сам позивач стверджує, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0005, площею 91, 8464 га відноситься до самозалісненої, цим самим позивач спростовує свої ж доводи про нaналежність цієї земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення, оскілки самозалісені земельні ділянки, в силу положень ч.1 ст. 57-1 Земельного кодексу України, не відносяться до земель лісогосподарського призначення, що, однак, не виключає самозалісеність земельних ділянок інших категорій земель, зокрема земель сільськогосподарського призначення.

Земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0005 площею 91,8464 га розташована на сільськогосподарських угіддях та пасовищах колишнього місцевого колгоспу та відносилась до земель сільськогосподарського призначення, ніколи не входила до категорії земель лісогосподарського призначення, чим спростовуються доводи позивача про зміну цільового призначення цієї земельної ділянки при їі формуванні, так як зміна цільового призначення не проводилась.

Доводи позивача щодо накладання земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0005 на суміжні лісові ділянки в кварталах 19 та 20, що знаходяться в постійному користуванні ДСГП с Ліси України» на підставі державного акту на право постійного користування землею серії І-ЗК № 000379 від 14.03.1997 року (площа накладки 5,7883 га), вважає безпідставними та необґрунтованими.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державне спеціалізоване господарське підприємство Ліси України підтримує позовні вимоги позивача та просить їх задовольнити.

Зауважує, що площа накладення земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0005 на землі лісового фонду філії «Свалявське лісове господарство» ДП «Ліси України» складає 5, 7883 га.

Разом з тим, зауважує, що для Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Свалявське лісове господарство» є важливим повернення згаданих земель лісогосподарського призначення площею 5, 7883 га. у власність держави.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 11.10.2024 року, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з державним актом на право постійного користування землею серії І-ЗК № 000379 від 14.03.1997, в постійному користуванні ДСГП «Ліси України» перебувають земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею 3 8684 га. на території Мукачівського району Закарпатської області.

Зокрема, зазначені земельні ділянки набуті ДСГП «ліси України» у користування у зв`язку із правонаступництвом відповідного права ДП «Свалявське ЛГ», яке згідно з наказом Державного агентства лісових ресурсів України № 850 від 28.10.2022 припинено шляхом реорганізації, а саме приєднано до ДСГП «Ліси України.

У 2023 році на замовлення лісогосподарського підприємства, ТОВ «Хуст-Земля Карпат» здійснено роботи по встановленню меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на території Полянського лісництва (квартали №№ 1-30, 33-38), що перебувають у постійному користуванні підприємства на підставі державного акту на право постійного користування землею серії І-3К № 000379 від 14.03.1997. За результатами проведення зазначених робіт, ТОВ «Хуст-Земля Карпат» виготовлено технічну документацію із землеустрою.

Відповідно до пояснювальної записки до технічної документації із землеустрою, в результаті проведеного комплексу топографо-геодезичних вишукувань, визначено межі та площі щодо 67 земельних ділянок лісогосподарського призначення Полянського лісництва ДСГП «Ліси України» в межах лісових кварталів №№ 1-30, 33-38 в натурі (на місцевості).

Констатовано, що запроектовані до формування з майбутнім визначенням кадастрових номерів земельні ділянки лісогосподарського призначення № 23 площею 2,3501 га, № 24 площею 2,2944 га, № 25 площею 0,0382 га, № 26 площею 0,0890 га, № 30 площею 0,0413 га, № 34 площею 0,4055 га, № 35 площею 0,0131 га та № 36 площею 0,5567 га накладаються на вже зареєстровану в Державному земельному кадастрі земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0005.

У зв`язку з чим, державними кадастровими реєстраторами відмовлено у державній реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі, що підтверджується наступними рішеннями (з протоколом та висновком до кожного рішення): № РВ-023 від 15.03.2023, № РВ-023 від 22.03.2023, № РВ-2023 від 30.03.2023, № РВ-023 від 14.03.2023.

Також, в технічній документації із землеустрою зазначається, що запроектовані до формування земельні ділянки лісогосподарського призначення за № № 23, 24, 25, 26, 30, 34, 35, 36 - вкриті лісовою рослинністю.

На підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у 3акарпатській області № 223-сг і від 14.02.2018 «Про проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності» вирішено провести інвентаризацію земель державної власності, що розташовані за межами населених пунктів с. Поляна, с. Уклин, с. Плоске, с. Оленьово, с. Павлово, с. Плоский Потік, с. Яківське, с. Родниківка, с. Родникова Гута на території Свалявського району ї Закарпатської області орієнтовною площею 400,00 га з метою формування земельних ділянок з визначенням їхніх меж, розмірів, видів угідь та внесення відомостей до Державного земельного кадастру.

Наказом ГУ Держгеокадастру № 1022-сг від Зі.05.2018 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які перебувають у державній власності (за межами населених пунктів) на території Полянської сільської об`єднаної територіальної громади Свалявського району Закарпатської області.

За результатами проведеної інвентаризації земель сформовано, зокрема, земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0005 площею 91,8464 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Полянської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, контури за №№ 795, 798, 799, 801, 802, 804, 805, 807-811.

Наказом ГУ Деожгеокадастру №1059-сг від 06.06.2018 року Полянській сільській раді, в числі інших земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які розташовані за межами населених пунктів на території Полянської, Родниківської та Плосківської сільських рад, передано в комунальну власність земельну ділянку з кадастровим номером :03:001.0005 площею 91, 8464 га та 13.06.2018 року проведено її державну реєстрацію за Полянською сільською радою.

На виконання наказу Держгеокадастру № 1 059-сг, 06.06.2018 посадовими особами Держгеокадастру та Полянської сільської ради складено та погоджена акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність.

Після чого, 18.06.2018 державним реєстратором речових прав здійснено державну реєстрацію права комунальної власності Полянської сільської ради на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0005 площею і 91,8464 га. Відповідно до актуальної інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Полянська сільська рада е власником вказаної земельної ділянки.

В матеріалах справи наявний висновок експерта №6/24 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи на замовлення учасника справи від 11.07.2024 р., згідно якого земельна ділянка з кадастровим №:03:001:0005 сформована за рахунок земель сільськогосподарського призначення колишнього колгоспу ім. Ілліча Свалявського району Закарпатської області і ці землі не передавались у постійне користування Свалявському державному лісогосподарському підприємству згідно Державного акту.

За доводами прокурора наявний факт часткового накладання земель лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні ДСГП «Ліси України, на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0005, підтверджується фрагментом картографічних матеріалів з нанесеними межами кварталів № 19 та № 20 Полянського лісництва ДП «Свалявське ЛГ» за матеріалами лісовпорядкування 2010 року та межами земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0005, що виготовлений Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням «Укрдержліспроект».

Зокрема, за матеріалами базового лісовпорядкування 2010 року ДП «Свалявський лісгосп», земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0005 має накладення на землі Полянського лісництва у кварталі № 19 виділах № 4, № 6, № 15, № 17, № 19 та кварталі № 20 виділах №3, №4, №6.

Поряд з тим, як стверджує прокурор факт формування земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0005 площею 91,8464 га за рахунок земель лісогосподарського призначення також підтверджується картою-схемою Полянського лісництва, на якій представниками філії «Свалявське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» відображено місцезнаходження земельних лісових ділянок за №№ 23, 24, 25, 26, 30, 34, 35 та 36 у співвідношенні до земельної ділянки з кадастровим номером : 03:001:0005.

Таким чином, за позицією прокурора накази Держгеокадастру № 1022-сг від 31.05.2018 та № 1059-сг від 06.06.2018 є незаконними та підлягають визнанню недійсними, державна реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та державна реєстрація права комунальної власності Полянської сільської ради на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно підлягають скасуванню, а спірна земельна ділянка поверненню у державну власність, що і стало приводом для звернення до суду.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, Суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Щодо представництва прокурора то суд зазначає наступне.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано в статті 23 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII Про прокуратуру, який набрав чинності 15.07.2015. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає в здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, в випадках та порядку, встановлених законом (частина 1). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина 3). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини 4). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина 7).

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) в неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною 7 статті 23 Закону України Про прокуратуру передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Таким чином, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави та відповідачем, не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, в якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу в протиправній бездіяльності.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

Перед пред`явленням позову прокуратурою, прокурором інформовано позивача про наявні порушення вимог законодавства листом від 18.10.2023 № 07.51-95-10474/вих.-23.

На виконання вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Мукачівська окружна прокуратура 30.01.2024 за № 07.51-95-840вих-24 повідомила Закарпатську обласну державну (військову) адміністрацію про звернення до суду з позовом в її інтересах.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для звернення прокурора з даним позовом до суду в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації, м. Ужгород.

Відповідно до ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 3 ЗК України (тут і надалі у редакції на момент прийняття наказу від 06.06.2018 № 1055-сг) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

Відповідно до ст. 1 Лісового кодексу України (тут і надалі ЛК України у редакції на момент прийняття наказу від 06.06.2018 № 1055-сг) ліс тип природних комплексів, у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав`яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов`язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище. Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Лісова ділянка ділянка лісового фонду України з визначеними межами, виділена відповідно до цього Кодексу для ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів без вилучення її у землекористувача або власника землі.

Частиною 1 ст. 4 ЛК України передбачено, що до лісового фонду України належать лісові ділянки, в тому числі захисні насадження лінійного типу, площею не менше 0,1 гектара.

Відповідно до ст. 5 ЛК України до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства. Віднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до земельного законодавства.

При цьому варто врахувати, що застосування норм земельного та лісового законодавства при визначенні правового режиму земель лісогосподарського призначення має базуватися на пріоритетності норм земельного законодавства перед нормами лісового законодавства, а не навпаки (аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 24.12.2014 у справі № 6-212цс14, постанові Верховного Суду від 30.04.2024 у справі № 913/50/22).

Згідно зі ст. 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Частинами 1, 2 ст. 20 ЗК України передбачено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 55 ЗК України встановлено, що до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, зайняті: а) зеленими насадженнями у межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів; в) окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках.

Відповідно до ст. 56 ЗК України землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Громадяни і юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для залісення.

Частиною 1 ст. 57 ЗК України встановлено, що земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства.

Згідно з ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Водночас, ст. 16 ЛК України визначено, що право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.

Відповідно до ст. 17 ЛК України у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи. У постійне користування ліси на землях комунальної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створені спеціалізовані лісогосподарські підрозділи. Ліси надаються в постійне користування на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища. У разі прийняття рішення про надання лісів у постійне користування обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями таке рішення погоджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища. Прийняття рішень Кабінетом Міністрів України не потребує погоджень з іншими органами. Право постійного користування лісами посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Як уже зазначалось та встановлено судом, наказом ГУ Держгеокадастру № 1022-сг від Зі.05.2018 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які перебувають у державній власності (за межами населених пунктів) на території Полянської сільської об`єднаної територіальної громади Свалявського району Закарпатської області.

За результатами проведеної інвентаризації земель сформовано, зокрема, земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0005 площею 91,8464 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Полянської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, контури за №№ 795, 798, 799, 801, 802, 804, 805, 807-811.

Наказом ГУ Деожгеокадастру №1059-сг від 06.06.2018 року Полянській сільській раді, в числі інших земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які розташовані за межами населених пунктів на території Полянської, Родниківської та Плосківської сільських рад, передано в комунальну власність земельну ділянку з кадастровим номером :03:001.0005 площею 91, 8464 га та 13.06.2018 року проведено її державну реєстрацію за Полянською сільською радою.

На виконання наказу Держгеокадастру № 1 059-сг, 06.06.2018 посадовими особами Держгеокадастру та Полянської сільської ради складено та погоджена акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність.

Після чого, 18.06.2018 державним реєстратором речових прав здійснено державну реєстрацію права комунальної власності Полянської сільської ради на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0005 площею і 91,8464 га. Відповідно до актуальної інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Полянська сільська рада є власником вказаної земельної ділянки.

Прокурор у якості доказів на підтвердження часткового накладання земель лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні ДСГП «Ліси України, на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0005 посилається на фрагмент картографічних матеріалів з нанесеними межами кварталів № 19 та № 20 Полянського лісництва ДП «Свалявське ЛГ» за матеріалами лісовпорядкування 2010 року, на інформацію з межами земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0005, що виготовлений Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням «Укрдержліспроект» та на карту - схему Полянського лісництва, на якій представниками філії «Свалявське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» відображено місцезнаходження земельних лісових ділянок за №№ 23, 24, 25, 26, 30, 34, 35 та 36 у співвідношенні до земельної ділянки з кадастровим номером : 03:001:0005.

Відповідно до п. 5 розділу «Прикінцеві положення» нової з 29.03.2006 редакції ЛК України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Згідно зі ст. 45 ЛК України лісовпорядкування включає комплекс заходів, спрямованих на забезпечення ефективної організації та науково обґрунтованого ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання, підвищення екологічного та ресурсного потенціалу лісів, культури ведення лісового господарства, отримання достовірної і всебічної інформації про лісовий фонд України.

Відповідно до ст. 47 ЛК України лісовпорядкування є обов`язковим на всій території України та ведеться державними лісовпорядними організаціями за єдиною системою в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового господарства. У лісах, що перебувають у державній власності, лісовпорядкування ведеться за рахунок коштів державного бюджету, у лісах комунальної власності - місцевого бюджету, у лісах приватної власності - за кошти їх власників. Ведення лісовпорядкування може здійснюватися за рахунок інших джерел, не заборонених законом.

Статтею 48 ЛК України встановлено, що у матеріалах лісовпорядкування дається якісна і кількісна характеристика кожної лісової ділянки, комплексна оцінка ведення лісового господарства, що є основою для розроблення на засадах сталого розвитку проекту організації та розвитку лісового господарства відповідного об`єкта лісовпорядкування. Проект організації та розвитку лісового господарства передбачає екологічно обґрунтоване ведення лісового господарства і розробляється відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють організацію лісовпорядкування. У проекті організації та розвитку лісового господарства визначаються і обґрунтовуються основні напрями організації і розвитку лісового господарства об`єкта лісовпорядкування з урахуванням стану та перспектив економічного і соціального розвитку регіону. Матеріали лісовпорядкування затверджуються в установленому порядку органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, за погодженням відповідно з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища. Затверджені матеріали лісовпорядкування є обов`язковими для ведення лісового господарства, планування і прогнозування використання лісових ресурсів.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЗК України земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства.

Як вбачається з приєднаного до справи листа ГУ Держгеокадастру від 29.02.2024 року №29-7-0.2-919/2-24 земельна ділянка з кадастровим №:03:001:0005 площею 91.8864 га сформована на території Полянської територіальної громади ( за межами населених пунктів) за рахунок земель колишнього колгоспу їм. Ілліча Свалявського району, який був утворений в 1949 році та перейменований в 1992 році в «Колективне сільськогосподарське підприємство «Голубине», що підтверджується архівним витягом Мукачівської РВА.

Крім того, листом ГУ Держгеокадастру від 29.02.2024 року №29-7-0.2-919/2-24 підтверджено, що відповідно до викопіювання з плану землекористування Полянської сільської ради, земельна ділянка з кадастровим №:03;001:0005 площею 91,8864 га розташована в межах контурів 795,798,799,801.802,804.805,807- 811 вказаного колгоспу і цей земельний масив відповідно до Технічного звіту про обчислення площ земельних угідь колгоспу ім. Ілліча Свалявського району віднесений до земель сільськогосподарського призначення.

Цим же листом ГУ Держгеокадастру підтверджено відсутність рішень про віднесення земельних ділянок колгоспу ім. Ілліча Свалявського району в контурах 795,798,799,801,802,804,805,807-811 до земель лісогосподарського призначення чи про самозалісеність цих земельних ділянок.

Належність земельних ділянок колишнього колгоспу ім. Ілліча Свалявського району в контурах 795,798,799,801,802,804,805,807-811 до земель саме сільськогосподарського призначення підтверджується також приєднаними до матеріалів справи листом відділу у Свалявському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області від 14.05.2018 року №0-7-0.26-51/111-18 про перелік цих земельних ділянок в розрізі за категоріями земель та угідь, листом Закарпатської філії ДП «Центр державного земельного кадастру» від 22.05.2018 року №1/365/10 про встановлення обмежень щодо використання цих земельних ділянок сільськогосподарського призначення.

Відомості про земельну ділянку з кадастровим № :03:001:0005 площею 91,8864 внесені в ДЗК в 2018 році на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Полянської територіальної громади яка пройшла державну експертизу землевпорядної документації згідно висновку управління державної експертизи Держгеокадастру від 24.05.2018 року №1166-18.

Згідно цієї Технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель межі земельної ділянкою з кадастровим №:03:001:0005 погоджено з суміжним землекористувачем - ДП «Свалявське лісове господарство», правонаступником якого є ДСГП «Ліси України», про що свідчить приєднаний до матеріалів справи акт прийому-передачі межових знаків на зберігання №11.

Відповідно до відомостей ДЗК, суміжною з земельною ділянкою з кадастровим №:03:001:0005 є земельна ділянка лісогосподарського призначення з кадастровим №:03:001:0009, яка 09.03.2023 року зареєстрована в ДЗК на підставі Технічної документації із землеустрою і знаходиться в постійному користуванні ДСГП «Ліси України».

Як встановлено судом, з приєднаного до матеріалів справи листа ГУ Держгеокадастру від 10.04.2024 року №29-7-0.31-1861/2-24 межі зареєстрованої земельної ділянки з кадастровим №:03:001:0009 включають і землі лісогосподарського призначення в кварталах №№1-30 Полянського лісництва ДСГП «Ліси України», чим спростовуються доводи позивача про перетин цих ділянок лісового фонду у вказаних кварталах з суміжною земельною ділянкою з кадастровим №:03:001:0005.

Разом з тим, як вбачається з листа ГУ Держгеокадастру від 29.04.2024 року №29-7-0.31-1002/2-24 Державний акт на право постійного користування землею ДСГП «Ліси України» загальною площею 38686,1 га розроблявся без прив`язки до сучасної геодезичної мережі і відомості про координати поворотних точок меж зазначеної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі відсутні.

Карта-схема, що знаходиться в матеріалах справи не містить інформації щодо меж спірних ділянок з зазначенням координат поворотних точок цих меж, їх площ та їх прив`язки до місцевості, відсутня інформація про нанесені на цю карту умовні позначення та інша необхідна текстова інформація про перетин суміжних земельних ділянок.

При цьому прокурором не надано і докази про затвердження матеріалів лісовпорядкування ДСГП «Ліси України» за 2010 рік в порядку, передбаченому ст.48 ЛК України, що є обов`язковим для ведення лісового господарства та про передачу цих матеріалів лісовпорядкування органам Держгеокадастру для внесення відповідних відомостей про ці землі до ДЗК.

Рішення ж державних кадастрових реєстраторів, винесені в період з 15 по 30 березня 2023 року, про відмову в державній реєстрації вказаних 8-ми земельних ділянок, запроектованих до формування на підставі Технічної документації із землеустрою від 15.09.2022 року, на які прокурор посилається як на доказ накладення цих ділянок з земельною ділянкою з кадастровим №:03:001:0005, не є належними і допустимими доказами на підтвердження факту перетину цих земельних ділянок.

Суд враховує, що єдиним допустимим та належним доказом, який може підтвердити або спростувати факт накладання спірних земельних ділянок є судова земельно-технічна експертиза (постанова Верховного Суду у справі №556/1437/19, від 13.07.2022).

В матеріалах справи наявний висновок експерта №6/24 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи на замовлення учасника справи від 11.07.2024 р.

Суд вказує, що висновок експерта у відповідності до ст. 104 ГПК України не має для суду заздалегідь встановленої сили і оцінений судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Разом з цим, згідно висновку експерта землі, які на карті-схемі до Технічного звіту по виготовленню державного акту на право постійного користування землею від 14.03.1997 року серія І-ЗК№000379, виданого Свалявською районною радою народних депутатів, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №79, позначені як: «КСГП «Голубинське», ур. Липки, 96,5 га» не передані у постійне користування Свалявському державному лісогосподарському підприємству згідно вказаного державного акту на право постійного користування землею.

Землі, які позначені на карті-схемі до Технічного звіту по виготовленню державного акту на право постійного користування землею від 14.03.1997 року серія І-ЗК№000379, виданого Свалявською районною радою народних депутатів, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №79, як КСГП «Голубинське», ур. Липки, 96,5 га» відображені на графічних матеріалах креслення меж населених пунктів з Проекту встановлення меж населених пунктів Полянської сільської ради Свалявського району, який в 2004 році був розроблений ДП «Закарпатський інститут землеустрою» та погоджений директором Свалявського державного лісогосподарського підприємства.

Відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0005, площею 91,8464 га внесено до Державного земельного кадастру на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які перебувають у державній власності (за межами населених пунктів) на території Полянської об`єднаної територіальної громади, затвердженої наказом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 31.05.2018 року №1022-сг. Зазначена земельна ділянка наказом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 06.06.2018 року №1059-сг була передана в комунальну власність Полянській сільській раді Мукачівського району, сформована за рахунок земель сільськогосподарського призначення колишнього колгоспу їм. Ілліча Свалявського району Закарпатської області, а саме, за рахунок контурів черезполосної ділянки, яка вказана як ур. Липки на плані землекористування КСГ (контур 795, 798, 799, 801, 802, 804, 805, 807-811) та є землями, які на карті-схемі до Технічного звіту по виготовленню державного акту на право постійного користування землею від 14.03.1997 року серія І-ЗК№000379, виданого Свалявською районною радою народних депутатів, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №79, позначені як: «КСГП «Голубинське», ур. Липки, 96,5 га», та не включені у землекористування Свалявського державного лісогосподарського підприємства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що прокурором належними та допустимими доказами не доведено наявності накладення земельної ділянки з кадастровими :03:001:0005, площею 91,8464 га. на землі лісогосподарського призначення.

Доводи прокурора та позивача, які фактично зводяться до тверджень про незаконність оспорюваного наказу ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області, судом не приймається до уваги, оскільки, такі спростовуються матеріалами справи та вищенаведеними висновками суду.

Щодо інших аргументів учасників справи, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться в рішенні суду, позаяк не покладаються судом в основу цього судового рішення, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги керівника Мукачівської окружної прокуратури, м. Мукачево в інтересах держави в особі: Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністраціі), м. Ужгород до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, м. Ужгород та до Полянської Сільської Ради Мукачівського Району Закарпатської Області про визнання недійсними наказів, скасування державних реєстрацій та повернення земельної ділянки у державну власність задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на прокурора.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 173, 180, 231, 232, 236-242, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на прокурора.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04.11.2024

Суддя О.Ф. Ремецькі