РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2024Справа № 910/9332/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗЕНЕРГО-ТРЕЙД»

до Комунального некомерційного підприємства «Київський міський пологовий будинок № 3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про стягнення 82 276,19 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЗЕНЕРГО-ТРЕЙД» звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Комунального некомерційного підприємства «Київський міський пологовий будинок № 3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про стягнення 82 276,19 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем своїх зобов`язань із оплати поставленої електричної енергії в грудні 2023 року відповідно до договору № 166 про постачання електричної енергії споживачу від 29.12.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2024 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

07.08.2024 до суду через систему Електронний Суд від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/9332/24, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Визначено сторонам строки на подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень.

27.08.2024 до суду через систему Електронний Суд від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив у встановлений судом строк не скористався.

Водночас, судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

29.12.2022 між Комунальним некомерційним підприємством «Київський міський пологовий будинок № 3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі - споживач, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗЕНЕРГО-ТРЕЙД» (надалі - постачальник, позивач) укладено договір № 166 про постачання електричної енергії споживачу (надалі - Договір), який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (п. 1.1. Договору).

Умови Договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених поставною Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (надалі - ПРРЕЕ) (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору постачальник зобов`язується поставити споживачу у терміни та на умовах визначених Договором електричну енергію, код ДК 021:2015 - 09310000-5 - Електрична енергія, в обсягах і порядку передбачених Договором для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач сплачує постачальнику за використану електричну енергію у розмірі, строки, порядку та на умовах передбачених Договором.

Початком постачання електричної енергії споживача є дата, зазначена в заяві-приєднання, яка є Додатком № 1 до Договору (п. 3.1. Договору).

Відповідно до п. 5.1. Договору в редакції додаткової угоди № 7 від 28.12.2023, загальна ціна (сума) Договору становить 3 078 103,68 грн, в т.ч. ПДВ 513 017,28 грн. Очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період 2023 року становить 562 499 кВт*год.

Під час дії Договору сторони неодноразово укладали додаткові угоди, якими змінювали положення п. 5.2. Договору, який визначає ціну за одиницю товару, у зв`язку з чим коригувався обсяг електричної енергії з урахуванням фактичних даних за результатами місячного періоду, при цьому, загальна сума Договору, що передбачена у п. 5.1. Договору, залишалася без змін.

Додатковою угодою № 10 від 16.02.2024 сторони вирішили продовжити дію Договору на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку року, збільшивши обсяг закупівлі товару на суму, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в Договорі та складає 255 554,45 грн, в т.ч. ПДВ - 42 592,41 грн. Пункт 5.2. Договору викладено у зміненій редакції, відповідно до якої визначено загальну ціну (суму) Договору у розмірі 3 333 658,13 грн в т.ч. ПДВ - 555 609,69 грн. Очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період 2024 року становить 43 329 кВт*год (загальний обсяг за 2023-2024 рр становить 605 828 кВт*год). З урахуванням зазначеного Додаток 2 до Договору «План-графік постачання електричної енергії» викладено у новій редакцій.

Відповідно до п. 5.6. Договору загальна ціна (сума) Договору складається із цін (сум) Договору за кожний розрахунковий період, що погоджуються сторонами протягом строку дії Договору.

Ціна електричної енергії має зазначатися постачальником в актах купівлі-продажу активної електроенергії та Розрахунку вартості 1 кВт*год електричної енергії (Додаток 5 до Договору) за відповідний розрахунковий період, у тому числі у разі її зміни (п. 5.7. Договору).

Розрахунковим періодом за Договором є календарний тиждень/декада/місяць. Оплата вартості спожитої електричної енергії здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунку постачальника, згідно акту купівлі-продажу активної електричної енергії та Розрахунку вартості 1 кВт*год електричної енергії за відповідний розрахунковий період протягом 10-ти календарних днів після дати підписання акту купівлі-продажу активної електроенергії та Розрахунку вартості 1 кВт*год електричної енергії (п. 5.8. Договору).

Пунктом 5.9. Договору передбачено, що оплата вартості електричної енергії за Договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника із спеціальним режимом використання (надалі - спецрахунок). Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла всі сума коштів, що підлягає сплаті за спожиту електричну енергію відповідно до умов Договору. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами Договору (п. 5.10. Договору).

Згідно з пп. 1 п. 6.2. Договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами Договору.

Водночас, пп. 1 п. 7.1. Договору передбачено право постачальника на отримання від споживача оплати за поставлену електричну енергію.

В свою чергу, відповідно до пп. 2 п. 7.2. Договору постачальник зобов`язується надавати споживачу рахунки, акти купівлі-продажу активної електричної енергії та Розрахунки вартості 1 кВт*год електричної енергії за відповідний розрахунковий період, відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРРЕЕ та цим Договором в термін не раніше 15 (п`ятнадцятого) дня місяця, наступного за розрахунковим періодом.

Цей Договір вважається укладеним та набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (у разі наявності), укладається на строк не пізніше ніж до 31.12.2023, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. Постачання електричної енергії споживачу здійснюється з дати початку постачання в заяві-приєднання, яка є Додатком 1 до Договору до завершення воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовженого Указами Президента України «Про продовження воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022 та від 07.11.2022 № 757/2022. Період постачання електричної енергії споживачу автоматично пролонгується у разі продовження дії воєнного стану (п. 13.1. Договору).

Додатковою угодою № 8 до Договору від 29.12.2023 сторони продовжити дію Договору до 31.03.2024; в частині оплати - Договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Додатком 1 до Договору (заява-приєднання) сторонами визначено персоніфіковані дані споживача - Комунального некомерційного підприємства «Київський міський пологовий будинок № 3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із зазначенням виду та адреси об виду та адреси об`єкта - будівлі закладу охорони здоров`я за адресою: м. Київ, вул. Василя Кучера, 7; визначено ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єкта споживача.

Початок постачання визначено з 01.01.2023.

Додатком 2 до Договору визначено План-графік постачання електричної енергії, у якому погоджено обсяги електроенергії, яку передбачається постачити у кожному місяці.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що ним на виконання Договору в період з січня по грудень 2023 року та у січні 2024 року здійснювалось постачання електричної енергії відповідачу на загальну суму 3 415 934,32 грн. Однак, відповідач лише частково розрахувався за поставлену електроенергію, сплативши позивачу кошти в розмірі 3 333 658,13 грн, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 82 276,19 грн. Водночас, позивач вказує, що вказана заборгованість нарахована за поставлену в грудні 2023 року електричну енергію. Оскільки відповідачем на вимогу позивача від 09.05.2024 № 09/05-01 не було сплачено зазначеної суми боргу за поставлену в грудні 2023 року електроенергію, позивач звернувся із даним позовом до суду, у якому заявив до стягнення з відповідача 82 276,19 грн.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, вказуючи про недоведеність заявлених позовних вимог на суму 82 276,19 грн та зазначаючи, що наявну перед позивачем заборгованість за поставлену в грудні 2023 року за Договором електричну енергію відповідачем було сплачено в повному обсязі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов таких висновків.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до положень статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із п. 14 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема договір про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються ПРРЕЕ.

Відповідно до п. 1.2.7. ПРРЕЕ постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

За положеннями п. 3.1.7. ПРРЕЕ договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.

Як встановлено судом, правовідносини між сторонами регулюються умовами публічного договору про постачання електричної енергії постачальникам універсальних послуг, що якого відповідач приєднався шляхом підписання заяви-приєднання.

Частиною 1 ст. 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» та пп. 2 п. 5.5.5. ПРРЕЕ передбачено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 ГК України).

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

На підтвердження своїх доводів про постачання відповідачу за Договором у період з січня по грудень 2023 року та у січні 2024 року електричної енергії на загальну суму 3 415 934,32 грн в матеріали справи надано акти приймання-передачі електричної енергії: № РН-0000127 на суму 234 244,69 грн з ПДВ (за січень 2023 року); № РН-0000150 на суму 231 874,43 грн з ПДВ (за лютий 2023 року); № РН-0000336 на суму 203 829,86 грн з ПДВ (за березень 2023 року); № РН-0000608 на суму 196 759,20 грн (за квітень 2023 року); № РН-0000910 на суму 201 757,39 грн (за травень 2023 року); № РН-0001495 на суму 222 400,32 грн з ПДВ (за червень 2023 року); № РН-0001624 на суму 275 712,61 грн з ПДВ (за липень 2023 року); № РН-0002238 на суму 306 685,81 грн з ПДВ (за серпень 2023 року); № РН-0002473 на суму 282 291,16 грн з ПДВ (за вересень 2023 року); № РН-0002802 на суму 300 155,63 грн з ПДВ (за жовтень 2023 року); № РН-0003236 на суму 360 672,00 грн з ПДВ (за листопад 2023 року); № РН-003586 від 31.12.2023 на суму 96 468,76 грн з ПДВ (за грудень 2023 року); № РН-0003335 на суму 261 720,58 грн з ПДВ (за грудень 2023 року); № РН-0000100 на суму 255 554,45 грн з ПДВ (за січень 2024 року).

Також позивачем надано Акт коригування № 85 до Акту приймання-передачі електричної енергії № РН-0003335 за грудень 2023 року від 31.12.2023, відповідно до якого вартість електричної енергії (261 720,58 грн) відкориговано в сторону зменшення на 14 192,57 грн.

Наведені вище акти приймання-передачі електричної енергії та акт коригування № 85 підписані лише в односторонньому порядку позивачем та не містять підпису представника відповідача. Водночас, спірним між сторонами є лише питання щодо наявності заборгованості відповідача за грудень 2023 року, тоді як обсяги та вартість поставленої електричної енергії за вищевказаними актами у період з січня 2023 по листопад 2023 року, а також у січні 2024 року відповідачем не заперечувались.

Судом встановлено, що позивачем в матеріали справи надано два Акти приймання-передачі електричної енергії за грудень 2023 року, а саме:

1) № РН-0003335 на суму 261 720,58 грн за 40092 кВт*год електричної енергії, у якому вартість визначалась виходячи із ціни за 1 кВт*год в розмірі 5.44000 грн без ПДВ;

2) № РН-003586 від 31.12.2023 на суму 96 468,76 грн за 15625 кВт*год електричної енергії, в якому вартість визначалась виходячи із ціни за 1 кВт*год у розмірі 5.14500 грн без ПДВ.

При цьому, відповідач підтвердив постачання електричної енергії позивачем в грудні 2023 року лише за актом № РН-0003335 на суму 261 720,58 грн, долучивши до відзиву на позовну заяву підписаний обома сторонами та скріплений печатками акт № РН-0003335 від 20.12.2023 на вказану суму. Крім того, відповідачем надано платіжні інструкції від 22.12.2023 № 1527 та від 29.12.2023 № 1634, за якими на користь позивача було сплачено кошти у загальній сумі 261 720,58 грн за електроенергію за грудень 2023 року по вказаному акту.

Також відповідачем було долучено до матеріалів справи відповідь на вимогу позивача від 09.05.2024 № 09/05-01 (вих. № 061/49-694 від 27.05.2024), направлену останньому 04.06.2024, у якій відповідач повідомив про відсутність у нього заборгованості за Договором, зазначивши також, що оплата за спожиту електричну енергію здійснена відповідачем в повному обсязі відповідно до ціни, визначеної сторонами в Договорі. В свою чергу, відповідач не визнав поставку визначеного в акті приймання-передачі електричної енергії № РН-003586 від 31.12.2023 обсягу електроенергії.

Позивач, в свою чергу, в позові зазначав, що всього в грудні 2023 року відповідачу було поставлено електричної енергії в обсязі 55 717 кВт/год, при цьому, зазначений в акті № РН-0003335 обсяг електроенергії не був остаточним, а дані про фактичне споживання електричної енергії постачальнику стали відомі у січні 2024 року, у зв`язку з чим відповідачу було надано акт № РН-003586 від 31.12.2023 на суму 96 468,76 грн на різницю спожитого у грудні 2023 року товару.

Як вбачається із матеріалів справи, вказаний акт щодо постачання відповідачу в грудні 2023 року електричної енергії в обсязі 15 625 кВт*год на суму 96 468,76 грн відповідачем не підписано.

При цьому, як вбачається із матеріалів справи, 16.02.2024 між сторонами було укладено додаткову угоду № 10 до Договору, якою, зокрема, визначено очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період 2024 року, а також вказано, що загальний обсяг за 2023-2024 роки становить 605 828 кВт*год. Вказаний обсяг з урахуванням фактичних даних за результатами помісячного періоду відображено у Додатку № 2 до Договору «План-графік постачання електричної енергії».

Водночас, з урахуванням акту приймання-передачі електричної енергії № РН-003586 від 31.12.2023 загальний обсяг поставленої за 2023-2024 (за січень 2024) електричної енергії досягає 621 453 кВт*год, тобто, є більшим, ніж було погоджено сторонами.

В свою чергу, зазначаючи про те, що у січні 2024 року позивачу було відомо про дані фактичного споживання електричної енергії відповідачем, згідно з якими загальний обсяг спожитої відповідачем в грудні 2023 року електроенергії становить 55 717 кВт*год, в укладеній 16.02.2024 додатковій угоді до Договору вказаного обсягу споживання електричної енергії відповідачем у вказаний період не було відображено та позивач погодився з тим, що кількість спожитої у грудні 2023 року електроенергії становить 40 092 кВт*год, яку відображено в акті приймання-передачі електричної енергії № РН-0003335 від 20.12.2023, підписаному сторонами. За вказаний обсяг електроенергії відповідач розрахувався у повному обсязі.

Постачання електричної енергії в обсягах більших, ніж визначено у додатковій угоді № 10 до Договору від 16.02.2024, сторонами не узгоджувалось, а із відповіді відповідача від 27.05.2024 № 061/49-694 на вимогу позивача від 09.05.2024 № 09/05-01 вбачається, що відповідач заперечив факт постачання електричної енергії у обсязі 15 625 кВт*год, який зазначено в акті № РН-003586 від 31.12.2023, та відповідний акт не підписав. Будь-яких доказів врегулювання наявних між сторонами розбіжностей щодо обсягів постачання електричної енергії в грудні 2023 року матеріали справи не містять, як і не містять підтвердження того, що позивачем було надано запитувану у листі відповідача від 27.05.2024 № 061/49-694 інформацію про обсяги фактично спожитої електричної енергії у відповідному розрахунковому періоді.

Як вже зазначалось, в п. 5.8. Договору визначено, що оплата вартості спожитої електричної енергії здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунку постачальника, згідно акту купівлі-продажу активної електричної енергії та Розрахунку вартості 1 кВт*год електричної енергії за відповідний розрахунковий період протягом 10-ти календарних днів після дати підписання акту купівлі-продажу активної електроенергії та Розрахунку вартості 1 кВт*год електричної енергії.

Оскільки акт приймання-передачі електричної енергії № РН-0003335 за грудень 2023 року на суму 96 468,76 грн та Акт коригування № 85 до вказаного акту приймання-передачі відповідачем не підписані, при цьому, в матеріалах справи відсутні докази надсилання позивачем відповідачу зазначеного акту коригування № 85, а також враховуючи те, що сторонами не погоджувалися зазначені у вказаному акті № РН-0003335 обсяги електроенергії, у суду наразі відсутні підстави для стягнення з відповідача заявленої за даним позовом заборгованості у розмірі 82 276,19 грн.

Позивач, у свою чергу, викладених відповідачем у відзиві на позовну заяву обставин не спростував.

Суд зазначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 ГПК України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 ГПК України.

Згідно ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Обставина, про яку стверджує сторона, підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 08.11.2023 у справі № 16/137б/83б/22б (910/12422/20)).

Аналогічний стандарт доказування застосувала Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює потребу співставлення судом доказів. Отже, з введенням у дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Отже, враховуючи викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем під час розгляду справи більш вірогідними доказами спростовано заявлені позовні вимоги, аніж підтверджено позивачем.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 04.11.2024.

Суддя Т. Ю. Трофименко