ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" жовтня 2024 р. Справа № 911/2897/24

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., перевіривши заяву Акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» ( ідентифікаційний код 22815333) про видачу судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колоринг» (ідентифікаційний код 39649809 ) про стягнення 9 265,81 грн заборгованості

установив:

До Господарського суду Київської області надійшла заява Акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колоринг» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 9 265,81 заборгованості за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Дослідивши матеріали наведеної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу, зважаючи на таке.

Приписами частини 2 статті 12, частини 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно приписам пункту 5 частини 2, пунктів 3, 4 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

З системного аналізу вказаних вище норм процесуального права слідує, що:

- наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів, що підтверджують правильність і безспірність грошових вимог, видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення;

- судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, тобто, звертаючись до суду із заявою в порядку статті 147 Господарського процесуального кодексу України, заявник зобов`язаний довести обставини виникнення у нього права відповідної грошової вимоги у порядку та спосіб, передбачені Главою 5 Докази та доказування Господарського процесуального кодексу України.

Згідно приписів частин 1, 2 статті 73, частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до приписів пункту 2 частини 2 статті 91 Господарського процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі чи в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Однак, в порушення наведених вище приписів матеріального та процесуального права, вказуючи про укладення між АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» та ТОВ «Колоринг» договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, заявник не надає такий договір.

Доданий ж заявником договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії оцінюється судом критично, оскільки в доданому договорі не зазначено ані дати, ані реквізитів сторін між якими укладено такий договір, з огляду на що суд позбавлений можливості перевірити обставини на яких ґрунтуються вимоги АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО».

Отже, заява АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» в порушення приписів статті 150 Господарського процесуального кодексу України не містить копію договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Беручи до уваги зазначене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу за поданою АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колоринг» про стягнення 9 265,81 грн за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії з підстав пункту 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до частини 1 статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 148, 150, 152, 234, 235,Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за поданою Акціонерним товариством «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» ( ідентифікаційний код 22815333) заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колоринг» (ідентифікаційний код 39649809) про стягнення 9 265,81 заборгованості з підстав пункту 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала складена та підписана 30.10.2024, набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до частини 2 статті 235 ГПК України та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом десяти днів з моменту її складення у відповідності до частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.А. Ярема