ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2024м. ДніпроСправа № 912/1618/24

Господарський суд Дніпропетровської області

у складі судді Дупляка С.А.,

без повідомлення (виклику) учасників справи,

дослідивши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи № 912/1618/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія"

до Фізичної особи-підприємця Свініна Антона Олеговича

про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

1. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою від 28.06.2024 за вих. №2447/07 до Фізичної особи-підприємця Свініна Антона Олеговича (далі - відповідач) про стягнення 28.318,12 грн, з яких: 17.000,00 грн заборгованості за спожиту електричну енергію, 11.318,12 грн штрафу за дострокове розірвання договору про постачання електричної енергії.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 01.07.2024 позовну заяву з доданими до неї документами направлено за вимогами територіальної юрисдикції (підсудності) до Господарського суду Дніпропетровської області.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №912/1618/24 визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2024.

Ухвалою від 26.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами (в порядку письмового провадження).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2024 надсилалася відповідачу на адресу: 53003, Дніпропетровська область, Криворізький район, селище Лісопитомник, ВУЛИЦЯ ПЕРВОМАЙСЬКА, будинок 25; за трек-номером 237.

Оскільки ухвала суду від 26.07.2024, тривалий час не була вручена відповідачу, судом було повторно направлено ухвалу від 26.07.2024 відповідачу листом від 20.09.2024 за вих.№ № 912/1618/24/34972/24.

Зазначена кореспонденція повернулась на адресу господарського суду без вручення адресату, зокрема, 15.10.2024 з відміткою пошти адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до частин третьої і сьомої статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Порядок вручення судових рішень визначено у статті 242 ГПК України, за змістом частини 5 якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Частиною одинадцятою статті 242 ГПК України передбачено, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з положеннями частини 6 статті 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, і які регулюють відносини між ними.

Відповідно до пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, з позначкою відмова від отримання.

Верховний Суд в ухвалі від 11.08.2022 у справі № 916/514/21 зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статей 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, господарський суд вважає, що факт неотримання відповідачем поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і не звернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

Більш того, обов`язок суду повідомити учасників справи про дату, час і місце судового засідання є реалізацією однієї з основних засад (принципів) господарського судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про дату, час і місце судового засідання, але й основних засад (принципів) господарського судочинства.

Розгляд справи є можливим лише у разі наявності у суду відомостей щодо належного повідомлення учасників справи та інших осіб про дату, час і місце судового засідання. Право бути належним чином повідомленим про дату, час і місце слухання справи не може бути формальним, оскільки протилежне не відповідає ідеї справедливого судового розгляду, яка включає основоположне право на змагальність провадження (подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №918/1478/14, від 03.08.2022 у справі №909/595/21).

Виходячи зі змісту статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 (далі - Правила №270), у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.11.2021 у справі №908/1724/19, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19 та від 13.01.2020 у справі №910/22873/17).

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначав, що відсутнє порушення, якщо відповідач у цивільній справі відсутній, при цьому його не було знайдено за адресою, яку надали позивачі, а місце його перебування неможливо було встановити, незважаючи на зусилля національних органів влади, зокрема, розміщення оголошень у газетах та подання запитів до поліції (рішення у справі "Нун`єш Діаш проти Португалії" від 10.04.2003, заяви №69829/01, №2672/03).

Відповідно до статті 9 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі - Закон "Про державну реєстрацію") відомості до ЄДР про юридичну особу, в тому числі щодо її місця знаходження, вносяться відповідно до інформації, наданої самою юридичною особою.

Вказане дає підстави вважати, що така адреса є актуальною, та саме на особу, місцезнаходження якої визначено конкретною адресою, покладено обов`язок перевіряти надходження поштової кореспонденції.

Суд звертає увагу, що відповідач є юридичною особою, на яку відповідно до статті 4, частини першої, пункту 10 частини другої статті 9 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" покладено обов`язок зазначати достовірні дані щодо власного місцезнаходження, які відповідно до статті 10 зазначеного Закону вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону "Про поштовий зв`язок" та Правил №270 (аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.03.2023 у cправі №910/18543/21).

Правильність адреси місця проживання відповідача підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Господарський суд також бере до уваги і те, що ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2024 була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень невідкладно.

Суд вважає за необхідне зазначити, що статтями 42, 43 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; а також повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Сторони мають цікавитися станом відомих їм судових проваджень.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частина третя статті 13 ГПК України).

Згідно частини четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Так, суд встановив, що ухвала від 26.07.2024 вважається врученою відповідачу у день проставлення у поштовому повідомленні відмітки за закінченням встановленого терміну зберігання, а саме 11.10.2024.

Відповідачу(ам) в ухвалі від 26.07.2024 встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач(і) має(ють) право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 165 ГПК України, власні заяви чи клопотання, подання яких передбачене положеннями ГПК України, (у разі наявності), а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 165 ГПК України одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду копія відзиву та доданих до нього документів, в т.ч. заяв чи клопотань, відповідач(і) зобов`язаний(і) надіслати іншим учасникам справи, докази чого надати суду разом з відзивом (розрахунковий чек, опис вкладення до цінного листа).

Крім цього, відповідачу(ам) роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем(ами) відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Отже, строк для подачі відзиву тривав до 26.10.2024.

Станом на момент винесення рішення відзив відповідачем не надано.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийняв рішення у справі.

З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Дніпрі у Господарському суді Дніпропетровської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак, справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Стислий виклад позиції позивача

Позовні вимоги мотивовані тим, що наявними у справі письмовими доказами є доведеним факт прострочення виконання відповідачем зобов`язань за договором, а тому з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач правом на подачу відзиву не скористався.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Предметом доказування у справі, відповідно до ч. 2 ст. 76 ГПК України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У даному випадку до предмета доказування входять обставини: укладення договору; виконання договору; оплати вартості використаної (придбаної) електричної енергії; наявності / відсутності заборгованості за договором, наявності / відсутності нарахування штрафу.

Суд встановив, що Постановою Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, (далі - НКРЕКП) від 14.06.2018 №429 ТОВ "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 (далі Правила).

Пунктом 1.2.7 Правил встановлено, що постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Пунктом 1.2.15. Правил встановлено, що укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Підпунктом 3.1.5 пункту 3.1 Правил (у редакції постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 18.07.2019 року № 1525) передбачено, що електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам до укладення. До договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на своїх офіційних веб-сайтах та на сайті Регулятора..

Відповідно до підпункту 3.1.7 пункту 3.1 Правил договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.

У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (далі-постачальник, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Свініним Антоном Олеговичем (далі-споживач, відповідач) укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.05.2021 № 321000279 (далі -договір), за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб його електроустановок, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п.2.1 договору).

Відповідно до п. 5.1, п.5.2 договору споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком № 3 до цього договору. Спосіб визначення ціни електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії.

Пунктами 5.5, 5.7, 5.8 договору визначено, що ціна на електричну енергію встановлюється з дотриманням вимог, передбачених Законом України «Про ринок електричної енергії» і Правил. Ціна (тариф) електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за вказаною угодою, у тому числі в разі її зміни. Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в комерційній пропозиції, прийнятій споживачем (п.5.10 договору).

За умовами комерційної пропозиції (порядок, спосіб та строки оплати):

- попередня оплата: оплата здійснюється шляхом перерахування 100% вартості прогнозних величин (обсягів) споживання електроенергії на розрахунковий період, визначених згідно умов додатку №__«Договірні величини споживання електричної енергії» до договору, на підставі рахунку на попередню оплату наданого постачальником або визначеної споживачем самостійно не пізніше ніж за 5 робочих днів до початку розрахункового періоду. Сума попередньої оплати визначається шляхом множення відповідного договірного обсягу споживання електричної енергії на ціну, визначену згідно умов даної комерційної пропозиції, та підлягає оплаті незалежно від отримання рахунку

постачальника;

- остаточний розрахунок: проводиться за фактично спожиту електричну енергію. У разі не зазначення споживачем у платіжному документі періоду, за який проводиться оплата, постачальник має право зарахувати сплачені кошти в погашення заборгованості з найдавнішим терміном виникнення.

Термін надання рахунку за електричну енергію та строк його оплати визначено, що по закінченню розрахункового періоду постачальник здійснює остаточний розрахунок (перерахунок) за фактичним обсягом споживання електричної енергії та до 7-го числа місяця наступного за розрахунковим надає споживачу рахунок-фактуру на оплату за фактично спожиту електричну енергію у розрахунковому періоді. Датою вручення рахунку є дата його відправки будь-яким з наступних способів: електронною поштою, через особистий електронний кабінет, отримання нарочно та іншим способом узгодженим зі споживачем.

Споживач здійснює оплату зазначеного вище рахунку протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунку.

У випадку припинення (або розірвання) договору, у т.ч, дострокового, споживач зобов`язаний оплатити постачальнику остаточний (додатковий) рахунок за спожиту електричну енергію за фактичним результатом розрахункового(их) періоду(ів), споживач здійснює оплату протягом 5 робочих днів від дня отримання даного рахунку.

Термін (строк) дії договору про постачання електричної енергії договір про постачання електричної енергії споживачу набирає чинності з дати підписання (акцептування) споживачем заяви-приєднання до договору і діє по 31.12.2023 включно, а в частині розрахунків (в т.ч, повної оплати заборгованості, включаючи штрафні санкції) договір діє до повного їх виконання. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за 20 днів до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його термін (строк) дії або перегляд його умов, але в ніякому разі не більше ніж на термін дії договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Постачальник має право в односторонньому порядку розірвати договір достроково, повідомивши споживача про це не пізніше ніж за 20 днів до передбачуваної дати розірвання, у випадках якщо: - споживач прострочив оплату за постачання електричної енергії згідно з договором, за умови, що постачальник здійснив попередження споживачу про можливе розірвання договору; - споживач іншим чином суттєво порушив умови цього договору і не вжив заходів щодо усунення таких порушень в строк, що становить 10 робочих днів.

У разі дострокового припинення (розірвання) договору про постачання електричної енергії за ініціативою споживача, припинення споживач зобов`язаний сплатити постачальнику штраф у розмірі вартості електричної енергії, визначеної на основі (розірвання) дії договірної величини споживання електричної енергії в місяці, в якому постачальником було отримано повідомлення про дострокове припинення (розірвання) Договору. Договірні величини споживання встановлюються відповідно до додатку №__ постачання «Прогнозні обсяги постачання» до договору, вартість визначається шляхом множення відповідної договірної величини електричної енергії на ціну, визначену з урахуванням пункту «Ціна» цієї комерційної пропозиції.

За умовами комерційної пропозиції, ціна на електричну енергію для об`єктів споживача визначається за формулою:

Ц = Цбазова + Трозподіл+Тпередача, грн./кВт*год без ПДВ, де

Ц - кінцева ціна для споживача, грн./кВт*год без ПДВ;

Ц базова - фіксована ціна, яка включає в себе такі складові витрат як купівля електроенергії на сегментах ринку електричної енергії та послуги з постачання, грн./кВт*год без ПДВ. Значення ціни Ц базова доводиться споживачу в рахунках за електричну енергію та в особистому кабінеті споживача на офіційному веб-сайті постачальника;

Т розподіл - регульований тариф на послуги з розподілу електричної енергії на відповідному класі напруги ОСР, до мереж якого приєднаний споживач, затверджується Постановою НКРЕКП, грн./кВт*год без ПДВ;

Т передача - регульований тариф на послуги з передачі електричної енергії, який затверджується Постановою НКРЕКП, грн./кВт*год без ПДВ;

Ціна на електричну енергію включає в себе складові витрат, які не залежать від постачальника, зокрема Т передача, Т розподіп та купівля електроенергії на сегментах ринку електричної енергії. У разі зміни цих складових постачальник має право змінити ціну на електричну енергію та/або провести перерахунок, про що споживача буде повідомлено через

особистий кабінет та/або сайт постачальника у встановлені ПРРЕЕ терміни.

Актом 321000279/2/1 прийняття-передавання товарної продукції за лютий 2024 року, позивач передав, а відповідач прийняв електроенергію у кількості 2625 кВт*год у сумі 17.826,04 грн (арк.13, том 1).

Постачальником був сформований та направлений на адресу споживача рахунок №321000279/2/1 в сумі 17.826,04 грн. Кінцева дата сплати рахунку 11.03.2024 (арк.11, том 1)

Відповідачем частково була сплачена заборгованість у розмірі 826,04 грн, що підтверджується випискою по особовому рахунку позивача від 06.03.2024, тобто залишкова сума боргу складає 17.000,00 грн (арк. 14, том 1).

Також позивачем 09.05.2024 було складено акт звіряння, відповідно до якого несплаченою лишилась сума 17.000,00 грн. Акт звіряння підписаний лише з боку позивача (арк.12, том 1).

Акт звірки, акт прийняття-передавання товарної продукції за лютий 2024 рік та рахунок №321000279/2/1 листом з описом вкладення були направлені відповідачу 10.05.2024. Згідно з трекінгом відправлень з офіційного сайту Укрпошта, 30.05.2024 відправлення було повернуто за закінченням терміну зберігання.

Як у позові зазначає позивач, згідно комерційної пропозиції договір №321000279 діє по 31.12.2023 включно. Оскільки жодною із сторін за 20 днів до припинення терміну дії договору не було заявлено ні про припинення його дії, ні про перегляд умов, договір було пролонговано до 31.12.2024.

28.02.2024 до позивача надійшла заява від ФОП Свініна Антона Олеговича, у якій останній просить розірвати договір №321000279 від 01.05.2021 у зв`язку з припиненням договору оренди.

На підставі вищезазначеного та згідно останнього пункту умов комерційної пропозиції про "штраф за дострокове припинення (розірвання) дії договору про постачання електричної енергії" позивачем було нараховано відповідачу штраф у розмірі 11.318, 12 грн.

Наведені вище обставини і зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Предметом позову позивач визначив 17.000,00 грн заборгованості за спожиту електричну енергію, 11.318,12 грн штрафу за дострокове розірвання договору про постачання електричної енергії.

Згідно з нормами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. ст. 625, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, яка кореспондується зі ст. 180 ГК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

В ч. 3 ст. 180 ГК України визначено, що при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Оцінивши зміст договору, господарський суд встановив, що сторонами погоджено його істотні умови.

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено; не розірвано; не визнано недійсним.

Таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, який підпадає під правове регулювання норм § 5 глави 54 ЦК України та § 3 глави 30 ГК України.

Відповідно до пункту 4.3. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Згідно з пунктом 4.13. Правил роздрібного ринку електричної енергії для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Таким чином згідно з пунктами 4.3, 4.13, підпункту 30 пункту 5.1.2. ПРРЕЕ обсяги споживання електричної енергії підтверджуються адміністратором комерційного обліку, функції якого, згідно з пунктом 10 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, виконує відповідний оператор систем розподілу.

На виконання умов договору актом 321000279/2/1 прийняття-передавання товарної продукції за лютий 2024 року, позивач передав, а відповідач прийняв електроенергію у кількості 2625 кВт*год у сумі 17.826,04 грн (арк.13, том 1).

Постачальником був сформований та направлений на адресу споживача рахунок №321000279/2/1 в сумі 17.826,04 грн. Кінцева дата сплати рахунку 11.03.2024 (арк.11, том 1)

Відповідачем частково була сплачена заборгованість у розмірі 826,04 грн, що підтверджується випискою по особовому рахунку позивача від 06.03.2024, тобто залишкова сума боргу складає 17.000,00 грн (арк. 14, том 1).

Також позивачем 09.05.2024 було складено акт звіряння, відповідно до якого несплаченою лишилась сума 17.000,00 грн. Акт звіряння підписаний лише з боку позивача (арк.12, том 1).

Акт звірки, акт прийняття-передавання товарної продукції за лютий 2024 рік та рахунок №321000279/2/1 листом з описом вкладення були направлені відповідачу 10.05.2024. Згідно з трекінгом відправлень з офіційного сайту Укрпошта, 30.05.2024 відправлення було повернуто за закінченням терміну зберігання.

В силу ст. ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з нормами статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з умовами комерційної пропозиції термін надання рахунку за електричну енергію та строк його оплати визначено, що по закінченню розрахункового періоду постачальник здійснює остаточний розрахунок (перерахунок) за фактичним обсягом споживання електричної енергії та до 7-го числа місяця наступного за розрахунковим надає споживачу рахунок-фактуру на оплату за фактично спожиту електричну енергію у розрахунковому періоді. Датою вручення рахунку є дата його відправки будь-яким з наступних способів: електронною поштою, через особистий електронний кабінет, отримання нарочно та іншим способом узгодженим зі споживачем.

Споживач здійснює оплату зазначеного вище рахунку протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунку.

Факт отримання відповідачем акту звірки, акту прийняття-передавання товарної продукції за лютий 2024 рік та рахунку №321000279/2/1 листом з описом вкладення були направлені відповідачу 10.05.2024.

Згідно з трекінгом відправлень з офіційного сайту Укрпошта, 30.05.2024 відправлення було повернуто за закінченням терміну зберігання.

Також у матеріалах справи містяться виписка з особового рахунку позивача від 06.03.2024 з якої вбачається, що відповідачем частково була сплачена заборгованість у розмірі 826,04 грн, що свідчить про отримання відповідачем рахунків на оплату.

Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача штраф за дострокове розірвання договору у розмірі 11.318,12 грн.

Згідно комерційної пропозиції договір №321000279 діє по 31.12.2023 включно. Оскільки жодною із сторін за 20 днів до припинення терміну дії договору не було заявлено ні про припинення його дії, ні про перегляд умов, договір було пролонговано до 31.12.2024.

28.02.2024 до позивача надійшла заява від ФОП Свініна Антона Олеговича, у якій останній просить розірвати договір №321000279 від 01.05.2021 у зв`язку з припиненням договору оренди.

За змістом частин першої та другої статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Особливості господарсько-правової відповідальності визначені у ГК України. Так, за змістом частини першої статті 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (частини першої та другої статті 217 ГК України).

Згідно з частиною першою статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 904/4156/18 зазначила, що за змістом наведених положень ГК України господарське правопорушення може полягати як у порушенні нормативно встановлених правил здійснення господарської діяльності, так і у порушенні договірних зобов`язань. Господарсько-правова відповідальність за порушення договірних зобов`язань також поділяється на встановлену законом і договірну. Необхідною умовою для застосування такої відповідальності є визначення у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду правопорушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафних санкцій і конкретного їх розміру.

Як зазначалось вище, штраф у розмірі вартості електричної енергії, визначеної на основі договірної величини поживання електричної енергії в місяці, в якому постачальником було отримано повідомлення про дострокове припинення (розірвання) договору.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. А відповідно до ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Враховуючи ті обставини, що строк дії договору з позивачем визначений до 31.12.2024, а відповідач повідомив про розірвання договору 28.02.2024 (тобто до закінчення строку дії договору), то мало місце дострокове розірвання договору, що має наслідком припинення дії договору з позивачем, з ініціативи споживача.

Враховуючи, що ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено умови, які зазначаються у договорі постачання електричної енергії, якими є, умови строку дії договору, умови припинення, пролонгації та розірвання договору, зокрема в односторонньому порядку споживачем у разі зміни електропостачальника, а також умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкції (штрафу) за дострокове розірвання договору, беручи до уваги, що комерційну пропозицію, якою передбачено можливість стягнення штрафної санкції за факт дострокового розірвання/припинення дії договору, суд доходить висновку, що позивачем обґрунтовано заявлено позовні вимоги про стягнення 11.318,12 грн. штрафу.

Згідно останнього пункту умов комерційної пропозиції про "штраф за дострокове припинення (розірвання) дії договору про постачання електричної енергії", в якому зазначено, що у разі дострокового припинення (розірвання) договору за ініціативою споживача, споживач зобов`язаний сплатити постачальнику штраф у розмірі вартості електричної енергії, визначеної на основі договірної величини поживання електричної енергії в місяці, в якому постачальником було отримано повідомлення про дострокове припинення (розірвання) договору,

Позивачем було нараховано штраф, вартість якого була визначена шляхом множення відповідної договірної величини споживання електричної енергії на ціну, визначену з урахуванням пункту "Ціна" комерційної пропозиції.

Згідно додатку №3 до договору №321000279 від 01.05.2021 договірні обсяги постачання електричної енергії на 2024 рік, станом на лютий (місяць, коли постачальником було отримано повідомлення про дострокове припинення (розірвання) договору) обсяги постачання електричної енергії становили 2.000 кВт*год.

2.000 кВт*год х 5,659060 грн/кВт*год - 11.318, 12 грн штраф за дострокове припинення договору.

де 5,659060 грн/кВт* год - тариф станом на лютий 2024 рік, який складається з добутку наступних складових: 1,605490 грн/кВт*год (розподіл електричної енергії) 0,528570 гри/кВт*год (передача електричної енергії) 0,300000 грн/кВт*год (послуги постачальника) 3.225000 грн/кВт*год (ціна електричної енергії).

Суд відзначає, що відповідач незгоди щодо арифметичної правильності розрахунку у відзиві не висловив, вимогу не заперечив.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.

Таким чином позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за лютий 2024 року у розмірі 17.000,00 грн та штрафу за дострокове розірвання договору у сумі 11.318,12 грн підлягають задоволенню у заявленому розмірі згідно з неспростованим відповідачем розрахунком позивача, з яким погоджується господарський суд (такі висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 22.09.2020 у справі № 918/631/19 (п. 90).

Судові витрати

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3.028,00 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73 - 79, 86, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Свініна Антона Олеговича ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (25006, Кіровоградська область, місто Кропивницький, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ПЕРСПЕКТИВНА, будинок 78; ідентифікаційний код 42132581) 17.000,00 грн (сімнадцять тисяч грн 00 к.) заборгованості за спожиту електричну енергію, 11.318,12 грн (одинадцять тисяч триста вісімнадцять грн 12 к.) штрафу, 3.028,00 грн (три тисячі двадцять вісім грн 00 к.) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Дупляк