УХВАЛА

м. Київ

21.10.2024Справа № 910/10208/24

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС"

до Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ"

про відшкодування страхового відшкодування у сумі 1044661,23 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гарашко Т.В.

Представники сторін:

від позивача - Байправ М.С.

від відповідача - Миргородова О.Ю.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (далі - відповідач) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (далі - позивач) 1044661,23 грн страхового відшкодування, яке було виплачено позивачем як страховиком за генеральним договором добровільного страхування залізничного транспорту №FA-00233863 ТОВ "ОТП-Лізинг" як страхувальнику та власнику вагону №61318036.

Позивач зазначає, що внаслідок дій працівників відповідача було пошкоджено вагон №61318036, що стало страховим випадком. У зв`язку з тим, що позивачем було відшкодовано суму страхового відшкодування власнику пошкодженого майна, до позивача перейшло право вимоги на відшкодування страхової виплати за рахунок відповідальної за заподіяний збиток особи.

Ухвалою суду від 22.08.2024 відкрито провадження у справі №910/10208/24, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

09.09.2024 від відповідача надійшли відзив на позовну заяву, клопотання про призначення експертизи у цій справі та заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 12.09.2024 розгляд справи №910/10208/24 призначено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено 21.10.2024.

Заперечення відповідача ґрунтуються на тому, що позивачем не в повній мірі застосовано наступні спеціальні норми національного законодавства України: Правила користування вагонами та контейнерами, затверджені Наказом Міністерства транспорту України 25.02.99 № 113 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 15 березня 1999 року за № 165/3458 (далі - Правила) та постанова Кабінету Міністрів України від 22.01.96 № 116 "Про затвердження Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей" (далі - постанова КМУ № 116).

Так, відповідно до п. 24 Правил, у разі втрати або пошкодження вагона до стану, що не підлягає ремонту, винна сторона зобов`язана відшкодувати його вартість, визначену згідно з постанови КМУ № 116, якою затверджено порядок, що встановлює механізм визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей.

Відповідно до п. 2 постанови КМУ № 116, розмір збитків від знищення матеріальних цінностей визначається шляхом проведення незалежної оцінки відповідно до національних стандартів оцінки. Пунктом 10 постанови КМУ № 116, визначено, що із сум, стягнутих відповідно до цього Порядку, здійснюється відшкодування збитків, завданих підприємству, установі і організації з урахуванням фактичних витрат підприємства на відновлення пошкоджених або придбання нових матеріальних цінностей.

Обґрунтовуючи розмір завданої шкоди позивач посилається, зокрема, на ринкову вартість вагону № 61318036 та скрапову вартість, визначені в звіті № 63158, а також на п. 12.7.1 Договору добровільного страхування залізничного транспорту № FA00233863 від 01.01.2022. Відповідач заперечує щодо обґрунтованості такого розміру та доказів, якими позивач його підтверджує, зокрема, оскільки у звіті № 63158 не вказано, що експерт попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України.

У зв`язку із чим, відповідачем було заявлено клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи, запропонувавши свої питання та експертну установу - Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України.

Позивач у свою чергу не вбачає доцільності та необхідності у проведенні експертизи у даній справі, оскільки ним надано відповідний звіт, вважає, що відповідач намагається затягнути строки розгляду справи. Позивач заперечує щодо покладення на нього обов`язку з оплати експертизи, оскільки це є ініціативою відповідача, тому він має оплачувати.

Дослідивши заявлене відповідачем клопотання про проведення експертизи у даній справі, а також надані пояснення позивача, суд вважає за доцільне призначити експертизу у даній справі.

Так, предметом даного спору є встановлення розміру збитків завданих відповідачем застрахованого позивачем вагону (хопером для зерна) № 61318036 у зв`язку із аварією на залізниці, що кваліфікована як страховий випадок.

Враховуючи, що відповідно до п. 2 постанови КМУ № 116 розмір збитків від знищення матеріальних цінностей визначається шляхом проведення незалежної оцінки відповідно до національних стандартів оцінки.

Відповідно до ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Оскільки суд не володіє спеціальними знаннями та не може встановити розмір страхового відшкодування та враховуючи заперечення відповідача, що наданий позивачем звіт не містить зазначення, що експерт повідомлений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України, суд вважає за необхідне призначити в межах цієї справи судову товарознавчу експертизу.

Витрати по проведенню експертизи у даній справі суд покладає на Акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ", оскільки саме воно не погоджується із розміром оціненої шкоди, яку заявлено позивачем до стягнення.

За приписами ч. 4 ст. 99 ГПК України, питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

За наслідками вивчення судом запропонованих відповідачем питань, суд вважає за можливе призначити у справі судову експертизу по тим питанням, які запропонував відповідач. Проведення експертизи доручається Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку, зокрема, призначення судом експертизи.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 228, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судову товарознавчу експертизу у справі №910/10208/24.

На розгляд експерта поставити наступні питання:

1) Який розмір фактично заподіяної шкоди власнику, на дату оцінки, внаслідок пошкодження залізничного напіввагону модель № 12-783 № 61318036 в аварії, що сталася 17.02.2024 о 23 год. 58 хв. на 84 км пк5 + 87 м перегону Білгород-Дністровський - Кантемир у складі поїзда № 2001 (з урахуванням дати випуску вагону та терміну його експлуатації)?

2) Яка скрапова вартість залізничного напіввагону модель № 12-783 № 61318036 на дату оцінки?

Проведення експертизи доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Попередити експерта (експертів), які будуть проводити експертизу, про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, а також за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків відповідно до статей 384, 385 Кримінального кодексу України.

Витрати по проведенню експертизи покласти на Акціонерне товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" та зобов`язати його оплатити вартість експертного дослідження протягом 15 днів з моменту отримання рахунку.

Зупинити провадження у справі №910/10208/24 на час проведення експертизи (або до отримання повідомлення про неможливість її проведення).

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 235 ГПК України негайно після її оголошення, і може бути оскаржена в порядку та строк встановлені статтями 254-256 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.