ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/735/24

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Давидюка В.К.

при секретарі судового засідання: Зоренка О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Драгіцина Т.М. - адвокат, ордер серії АМ №1045621 від 13.02.2023;

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Фізичної особи - підприємця Ейсмонта Віталія Станіславовича

про стягнення 340 954, 40 грн

Процесуальні дії у справі.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-західна залізниця АТ "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Фізичної особи - підприємця Ейсмонта Віталія Станіславовича 340 954,40 грн неустойки за користування орендованим майном.

Правовими підставами позову визначено ст. 525, 526, 530, 610, 611, 627, 629, 785 Цивільного кодексу України, ст. 193, 230 Господарського кодексу України.

Ухвалою від 05.07.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 26.08.2024.

Ухвалою суду від 26.08.2024 продовжено строк підготовчого провадження, підготовче засідання призначено на 11:00 год 12.09.2024.

12.09.2024 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікарняному. До клопотання додано копію висновку лікаря від 09.09.2024.

Розгляд справи №906/735/24, призначеної на 12.09.2024 об 11:00, не здійснювався, оскільки 12.09.2024 з 09 год. 48 хв. у Житомирській області оголошено сигнал "Повітряна тривога".

Ухвалою суду від 12.09.2024 призначено підготовче засідання на 02.10.2024.

01.10.2024 до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі, до яких додано копію постанови Верховного Суду від 04.09.2024 у справі №906/1311/23.

Ухвалою від 02.10.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 31.10.2024.

В судовому засіданні 31.10.2024 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в засідання суду не з`явився. Відповідно до інформації з офіційного сайту "Укрпошта" - https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html - щодо відстеження пересилання поштових відправлень, відправлення за номером 955 (ухвала суду від 02.10.2024), адресоване відповідачу, вручено адресату 09.10.2024.

Крім того, ухвалу суду від 02.10.2024 направлено представнику відповідача та доставлено в його електронний кабінет 03.10.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не повернув орендоване майно після закінчення дії договору оренди № 589 від 01.12.2006. В результаті прострочення повернення предмета договору позивачем нараховано неустойку в сумі 340954,40 грн.

Позивач вказує, що незважаючи на те, що договір закінчив свою дію, відповідач не виконав зобов`язання з повернення об`єкта оренди та продовжив користування орендованим майном, у зв`язку з чим позивач на підставі ч.2 ст.785 ЦК України просить стягнути з відповідача неустойку у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення за період з 01.07.2023 по 31.05.2024 в сумі 340 954,40 грн.

Відповідач, в порядку ст.ст. 165, 251 ГПК України, не скористався правом подачі письмового відзиву на позовну заяву, доводи позивача не спростував.

Згідно з ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.

01.12.2006 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Житомирській області (орендодавець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Ейсмонтом Віталієм Станіславовичем (орендар, відповідач) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 589 (а.с. 17-18), відповідно до п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно - адмінбудинок площею 186,6 кв.м, гаражі площею 111,0 кв.м та сарай площею 32,9 кв.м, що знаходиться на балансі Коростенської дистанції електропостачання ДТГО "Південно-Західна залізниця (балансоутримувач) та розташоване за адресою: м. Житомир, вул. Вокзальна, 23А.

Згідно з п. 1.2. договору майно передається в оренду для складування та зберігання будівельних матеріалів.

За умовами п. 2.1. договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна.

Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786, та за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - травень 2009 р. 8296,21 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством (п. 3.1. договору).

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць (п. 3.2. договору).

Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% та 30% щомісяця не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним (п. 3.3. договору).

Відповідно до 5.2. договору орендар зобов`язується своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Цей Договір укладено строком на 364 дні, що діє з 01.12.2006 до 29.11.2007 включно (п. 10.1. Договору).

Якщо орендар продовжує користуватись майном після закінчення строку договору оренди то за відсутності заперечень орендодавця протягом одного місяця. Договір вважається поновленим на строк, встановлений цим договором (п. 10.6. договору).

На виконання згаданого додаткового договору орендодавцем та орендарем підписано акт приймання-передачі в оренду нерухомого майна (а.с. 48).

В період з 13.03.2007 по 12.08.2015 сторонами укладалися додаткові договори до договору оренди №589, якими продовжувалася дія Договору та змінювався розмір орендної плати (а.с. 20-47).

Постановою Кабінету Міністрів України № 200 від 25.06.2014 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" утворено Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування. Згідно з п. 2 вказаної Постанови статутний капітал товариства формується шляхом внесення до нього, серед іншого, майна Укрзалізниці, підприємств, зазначених у додатку № 1, крім майна, яке закріплюється за товариством на праві господарського відання згідно із Законом України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", та іншого майна, яке відповідно до законодавства не може бути включене до статутного капіталу. Відповідно до зведеного переліку майна Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-Західна залізниця", що затверджений Міністром інфраструктури України об`єкт оренди внесено до статутного капіталу ПАТ "Українська залізниця". З огляду навходження майна до статутного капіталу ПАТ "Укрзалізниця" - товариства, яке створене внаслідок проведеної корпоратизації підприємств залізничного транспорту та ДАЗТ "Укрзалізниця", в силу статті 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (2269-XII, який діяв станом на час утворення утворено ПАТ "Українська залізниця") Фонд державного майна та його територіальні відділення втратили право виступати орендодавцями щодо майна новоутвореного товариства.

12.08.2016 між ПАТ "Укрзалізниця" та ФОП Ейсмонтом В.С. укладено додатковий договір №9 до договору оренди нерухомого (або іншого) майна від 01.12.2006 № 589, відповідно до якого орендодавцем майна за договором оренди № 589 від 01.12.2006 є ПАТ "Укрзалізниця". Найменування балансоутримувача змінено на виробничий підрозділ Коростенська дистанція електропостачання регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" та виробничий підрозділ Коростенська дистанція електропостачання. Погоджено, що договір діє з 01 грудня 2015 року по 31 березня 2016 року включно (а.с. 33).

У подальшому сторони уклали ряд додаткових договорів до договору оренди нерухомого майна від 01.12.2006 № 589, якими узгоджували розмір орендної плати та продовжували строк дії договору, в цілому до 31.03.2018 року включно (а.с. 36-47).

10.05.2018 між позивачем та відповідачем укладений останній додатковий договір до договору оренди нерухомого майна № 589, яким у розділі 10 "Строк чинності, умови зміни та припинення Договору" пункт 10.1 викладений в новій редакції, а саме: "Цей Договір діє з 01.04.2018 по 30.06.2018 включно без подальшого продовження" (а.с. 47).

Як зазначив позивач, питання закінчення договору саме 30.06.2018 без подальшого продовження стало предметом розгляду Господарським судом Житомирської області у справі № 906/123/22 за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Фізичної особи підприємця Ейсмонта В.С. про виселення з орендованого нерухомого майна та стягнення коштів.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 23.11.2022, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.03.2023 у справі № 906/123/22, відмовлено у повному обсязі в задоволенні позовних вимог АТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" до ФОП Ейсмонта В. С. про стягнення 689 511,48 грн. та виселення з орендованого нерухомого майна. Верховний суд залив рішення попередніх судів без змін.

Предметом дослідження у вказаній справі став факт продовження дії договору оренди № 589 нерухомого майна, що належить до державної власності від 01.12.2006 після 30.06.2018.

Судами першої, апеляційної та касаційної інстанції в межах справи № 906/123/22 не встановлено обставин належного повідомлення орендаря про припинення орендних правовідносин (доказів направлення та отримання листа від 26.04.2018), тому суди дійшли висновку про те, що договір оренди № 589 є продовженим, а відповідно позовна про виселення відповідача з орендованого нерухомого майна, такою, що не підлягає задоволенню. Тому враховуючи те, що на дату закінчення строку дії договору оренди № 589 і протягом місяця після закінчення цього строку було відсутнє заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, відповідач мав право на продовження договору на той самий термін і на тих самих умовах і не міг бути позбавлений права на пролонгацію договору оренди. Оскільки судами встановлено продовження договору оренди № 589, то в задоволенні вимоги про стягнення неустойки суди правильно відмовили, позаяк такі вимоги ґрунтувалися на твердженнях позивача про припинення дії цього договору з 01.07.2018.

Також позивач вказав, що рішенням Господарського суду Житомирської області від 01.05.2024 у справі №906/1312/23 за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Фізичної особи-підприємця Ейсмонта Віталія Станіславовича про зобов`язання звільнити орендоване нерухоме майно та стягнення 382 747,35 грн, стягнуто з Фізичної особи - підприємця Ейсмонта Віталія Станіславовича на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 92039,06 грн неустойки за користування орендованим майном, а також 4064,59 грн витрат по сплаті судового збору. Вказано фізичній особі - підприємцю Ейсмонту Віталію Станіславовичу повернути Акціонерному товариству "Українська залізниця" нерухоме майно, а саме: адмінбудинок площею 186,6 кв.м, гаражі площею 111,0 кв.м. та сарай площею 32,9 кв. м., що розташовані за адресою: м. Житомир, вул. Вокзальна, 3 А.

У вказаній справі судом встановлено, що дія договору оренди від 01.12.2006 №589 сплинула ще 30.09.2020, однак орендоване майно не вивільнено та не повернуто орендодавцю.

Постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 10.10.2024 рішення Господарського суду Житомирської області від 01.05.2024 у справі №906/1312/23 залишено без змін.

Норми права, які застосував суд, оцінка доказів, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

За положеннями ч. ч.1, 2 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди, правовідносини за яким регулюються Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України та Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ч. 1 ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За змістом частини 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" № 2269-XII від 10.04.1992 у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як зазначено вище, рішенням Господарського суду Житомирської області від 01.05.2024 у справі №906/1312/23 за позовом АТ "Укрзалізниця"до ФОП Ейсмонта В.С. про звільнення орендованого нерухомого майна та стягнення коштів встановлено, що договір оренди №589 від 01.12.2006 був продовжений до 30.09.2020 та припинив свою дію з 01.10.2020.

Згідно з частиною четвертою статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Преюдиційність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає у неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правило про преюдицію спрямовано не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження та оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії (аналогічна правова позиція викладена у зазначеній скаржником постанові Верховного Суду від 16.04.2024 у справі №921/186/23).

Оскільки на момент розгляду спору у цій справі набрало законної сили судове рішення у справі № 906/1312/23, не підлягають доказуванню в даній справі обставини закінчення строку дії договору оренди №589 від 01.12.2006 нерухомого майна, що належить до державної власності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення (ч. 2 ст. 785 ЦК України).

Невиконання наймачем обов`язку щодо поверненні речі є підставою для виникнення права наймодавця на застосування до наймача особливого виду майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, який полягає у сплаті наймачем, який прострочив виконання обов`язку щодо повернення речі, неустойки у вигляді подвійної плати за користування річчю за час прострочення відповідно до частини 2 статті 785 ЦК України.

При здійсненні оцінки правомірності заявлених вимог про стягнення неустойки в порядку частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України обов`язковим для суду є врахування обставин невиконання орендарем зобов`язання щодо неповернення майна в контексті його добросовісної поведінки як контрагента за договором оренди, та її впливу на обставини неповернення майна орендодавцеві зі спливом строку дії орендних правовідносин.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 24 жовтня 2019 року у справі № 904/3315/18, Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 13 грудня 2019 року у справі № 910/20370/17.

Як зазначалося вище, неустойка у розмірі подвійної орендної плати за час користування майном за період з 01.04.2023 по 30.06.2023 у розмірі 92039,60 грн була стягнута рішенням Господарського суду Житомирської області від 01.05.2024 у справі №906/1312/23.

Враховуючи вказане рішення суду та неповернення відповідачем приміщення, позивач обгрунтовано нарахував неустойку у розмірі подвійної плати за користування майном за наступний період, а саме: з 01.07.2023 по 31.05.2024, що складає 340954,40 грн (а.с.10-11).

Згідно зі ст. 73 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в заявленому розмірі.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог, судовий збір в розмірі 5114,32 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 233, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Ейсмонта Віталія Станіславовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5, ) в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (01034, м. Київ, вул. Лисенка, 6, код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу 40081221):

- 340954,40 грн. неустойки за користування орендованим майном;

- 5114,32 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 01.11.24

Суддя Валерій Давидюк

Відправити:

1 - позивачу, представнику позивача та представнику відповідача через "Електронний суд"

2 - відповідачу реком. листом код