ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"04" листопада 2024 р. Cправа № 902/1134/24

Суддя Господарського суду Вінницької області Виноградський О. Є., розглянувши заяву Комунального підприємства "Вінницька транспортна компанія" (місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, буд. 29, м. Вінниця, Вінницький р-н, Вінницька обл., 21036; ідентифікаційний код юридичної особи: 03327925) б/н від 29.10.2024 (вх. канц. суду № 1187/24 від 29.10.2024)

до Фізичної особи-підприємця Петренка Валерія Петровича (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 )

про видачу судового наказу,

УСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Вінницька транспортна компанія" звернулось до Господарського суду Вінницької області із заявою б/н від 29.10.2024 (вх. канц. суду № 1187/24 від 29.10.2024) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Петренка Валерія Петровича заборгованості за Договором про співпрацю для визначення результатів функціонування автобусного маршруту загального користування в м. Вінниці №10А/087/11-16 від 05.12.2016 (далі - Договір) у сумі 6562,24 грн, що виникла у зв`язку із неналежним виконанням умов Договору, в частині здійснення розрахунків.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

При цьому, суд звертає увагу, що за загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість вимог заявлених стягувачем по суті (пункт 7 частини першої статті 155 ГПК України).

В заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що заборгованість виникла внаслідок непроведення боржником розрахунків за послуги, надані Комунальним підприємством "Вінницька транспортна компанія" протягом 2016-2023 років. На підтвердження заявлених вимог заявником, зокрема, додано копію Договору та акт звірки розрахунків станом на 29.10.2024.

В пункті 5.17 Договору передбачено обов`язок боржника своєчасно сплачувати заявнику оплату послуг за Договором в розмірі 350,00 грн, в строк до 10-го числа наступного місяця, за яким була проведена оплата за надані послуги, що витікають з предмету Договору. Отже, зі змісту вищевказаного пункту слідує, що підставою для проведення оплат є факт надання відповідних послуг за Договором.

Пунктом 10.1 Договору передбачено, що Договір укладено терміном з 05.12.2016 до 23.02.2017 та діє з дня його укладання.

Разом з тим, заявником додано акт звірки взаємних розрахунків станом на 29.10.2024, згідно з яким заборгованість за період з 01.10.2024 по 29.10.2024 становить 6562,20 грн.

Суд звертає увагу, що акт звірки розрахунків є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств і має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку господарських операцій обома сторонами правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

Така ж позиція відображена в постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18, від 28.07.2020 у справі № 904/2104/19, від 20.08.2020 у справі № 902/959/19.

Суд зазначає, що доданий заявником акт звірки станом на 29.10.2024 не містить підпису уповноваженого представника боржника. Інших документів, які б підтверджували заборгованість за Договором, заявником не додано.

Беручи до уваги те, що Договір укладений строком на три місяці (з 05.12.2016 по 23.02.2017), а вартість послуг становить 350,00 грн на місяць, із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів не вбачається виникнення або порушення у заявника права грошової вимоги на суму 6562,24 грн.

Відповідно до частини другої статті 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

За таких обставин, суддя відмовляє Комунальному підприємству "Вінницька транспортна компанія" у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з боржника Фізичної особи-підприємця Петренка Валерія Петровича 6562,24 грн.

Згідно з частиною другою статті 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 12, 148, 150, 152, 153, 234, 235 ГПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити Комунальному підприємству "Вінницька транспортна компанія" у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з боржника Фізичної особи-підприємця Петренка Валерія Петровича 6562,24 грн заборгованості.

2. Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 ГПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

3. Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені статтями 256, 257 ГПК України.

4. Примірник ухвали надіслати заявнику до електронного кабінету у системі ЄСІТС, боржнику - рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суддя Олег ВИНОГРАДСЬКИЙ

віддрук. примірн.:

1 - до справи;

2 - Фізичній особі-підприємцю Петренку В. П. ( АДРЕСА_1 )