ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2024 р. Справа№ 910/7328/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Суліма В.В.

Гаврилюка О.М.

за участю секретаря судового засідання Мовчан А.Б.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 17.10.2024:

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Пауер Буд Девелопмент"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.08.2024

по справі №910/7328/23 (суддя - Котков О.В.)

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Пауер Буд Девелопмент" на дії приватного виконавця у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пауер Буд Девелопмент"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Етал Про"

про стягнення грошових коштів

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Етал Про"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пауер Буд Девелопмент"

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.08.2024 по справі №910/7328/23 в задоволенні скарги б/н від 17.05.2024 року "На дії приватного виконавця" Товариства з обмеженою відповідальністю "Пауер Буд Девелопмент" у справі № 910/7328/23 - відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.08.2024 по справі №910/7328/23, Товариство з обмеженою відповідальністю "Пауер Буд Девелопмент" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.08.2024 про відмову у задоволенні скарги у справі №910/7328/23 - скасувати. Прийняти нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ТОВ "ПАУЕР БУД ДЕВЕЛОПМЕНТ" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченка Костянтина Павловича у виконавчих провадженнях № 75022976 та № 75022821, відкритих на підставі наказу № 910/7328/23 від 14.05.2024 р. та наказу № 910/7328/23 від 14.05.2024.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідно до інформації, що міститься у Виписці за рахунками за 15.05.2024, в графі «Призначення платежу» зазначено: «Платіж на виконання платіжної інструкції від 14.05.2024.». Тобто, приватний виконавець направив до банків платіжну інструкцію в день видачі Постанови про відкриття виконавчого провадження і ще до моменту, направлення Скаржнику рекомендованим поштовим відправленням Постанови про відкриття виконавчого провадження. Однак, судом першої інстанції цей факт не взято до уваги.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та письмові пояснення учасників апеляційного провадження

У своєму відзиві на апеляційну скаргу від 02.10.2024 стягувач з апеляційною скаргою не погодився, просить залишити оскаржене судове рішення без змін посилаючись на те, що в апеляційній скарзі скаржник не спростував жодної обставини, які зазначені в ухвалі суду першої інстанції.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пауер Буд Девелопмент" передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів: Гаврилюка О.М., Суліма В.В.

Ухвалою Північного апеляційного суду від 11.09.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/7328/23; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи, які надійшли на адресу суду 19.09.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Пауер Буд Девелопмент" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.08.2024 у справі №910/7328/23. Призначено до розгляду в судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пауер Буд Девелопмент" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.08.2024 у справі №910/7328/23 на 17.10.2024.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

Представники стягувача та боржника з`явилися в судове засідання 17.10.2024 та надали свої пояснення по суті апеляційної скарги.

Інші учасники в судове засідання 17.10.2024 не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином.

Справа була розглянута в розумний строк (в розумінні ст. 6 Конвенції) з незалежних від суду причин: враховуючи дію воєнного стану в Україні, обставини оголошення сигналу «повітряна тривога» та інші чинники.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, рішенням Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 у справі № 910/7328/23 у задоволенні первісного позову відмовлено повністю; прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Етал Про" від частини позовних вимог; закрито провадження за зустрічним позовом у справі № 910/7328/23 у частині позовних вимог про повернення обладнання вартістю 786 629,00 грн., перелік якого наведено у п. 3 прохальної частини зустрічної позовної заяви; зустрічний позов задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пауер Буд Девелопмент" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Етал Про" основний борг - 2 060 448,18 грн. та судовий збір - 30 906,72 грн.; повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Етал Про" з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, що складає 5899,72 грн., сплаченого платіжними інструкціями № 3135 від 17.05.2023 на суму 33 590,73 грн. та № 3141 від 02.06.2023 на суму 9115,43 грн., оригінали яких знаходяться в матеріалах справи № 910/7328/23.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 у справі № 910/7328/23 - без змін.

Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Етал Про" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пауер Буд Девелопмент" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Етал Про" 30 080,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу; в іншій частині у задоволенні заяви відмовлено.

14.05.2024 на виконання рішення Господарського суду міста Києва та додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду було видано відповідні накази.

20.05.2024 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Пауер Буд Девелопмент" надійшла скарга б/н від 17.05.2024 "На дії приватного виконавця", в якій скаржник просить суд: (1) визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченка Костянтина Павловича від 14.05.2024 року про відкриття виконавчого провадження № 75022976; (2) визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченка Костянтина Павловича від 14.05.2024 року про відкриття виконавчого провадження № 75022821; (3) визнати протиправними та передчасними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченка Костянтина Павловича щодо списання грошових коштів з банківського рахунку ТОВ "Пауер Буд Девелопмент", відкритого в Акціонерному банку "Південний".

Обґрунтовуючи свою скаргу скаржник посилається на те, що 15.05.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Пауер Буд Девелопмент» дізналося про списання грошових в сумі 10 972,74 грн. із призначенням: Платіж на виконання платіжної інструкції JBKLO5EO98XI0F.1 від 14.05.2024, cума, що залишилася до сплати 2290086.65 грн. стягнення за ВП № 75022821 з виконання виконавчого документу: наказ № 910/7328/23 виданий 14.05.2024 документ видав: Господарський суд мiста Києва. Про наявність виконавчого провадження скаржнику стало відомо лише з виписки за рахунками, виданої Акціонерним банком «Південний» від 15.05.2024 року, в якій зазначено про списання платежу відповідно до виконавчого провадження № 75022821. 16.05.2024 скаржником отримано поштове відправлення з постановами про відкриття виконавчого провадження № 75022821 та № 75022976, яке було направлене скаржнику 15.05.2024 року. Також скаржник зазначає, що приватним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження № 75022821 до банків направлено платіжні інструкції, зокрема, платіжну інструкцію № JBKLO5EO98XI0F.1 від 14.05.2024. Вказана платіжна інструкція направлена в день винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та до моменту її направлення скаржнику рекомендованим поштовим відправленням. На твердження скаржника, дії зі списання коштів з рахунків боржника є передчасними та такими, що порушують інтереси скаржника, оскільки такі дії проведено без виконання попередніх обов`язкових виконавчих дій, а саме направлення постанов про відкриття виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням. У зв`язку з цим, скаржник вважає дії приватного виконавця Мельниченка Костянтина Павловича щодо винесення постанов про відкриття виконавчого провадження № 75022976, № 75022821 від 14.05.2024 протиправними та просить суд скасувати вказані постанови.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що скаржником не доведено належними та допустимими доказами у розумінні ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України незаконність дій приватного виконавця при прийнятті оскаржуваних постанов.

Межі, мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельниченком Костянтином Павловичем (надалі - приватний виконавець) прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.05.2024 у виконавчому провадженні № 75022821; постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 75022821 від 14.05.2024; постанову про стягнення з боржника основної винагороди № 75022821 від 14.05.2024; постанову про арешт майна боржника № 75022821 від 14.05.2024; постанову про арешт коштів боржника № 75022821 від 14.05.2024.

Крім того, 14.05.2024 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельниченком Костянтином Павловичем (надалі - приватний виконавець) прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 75022976; постанову про стягнення з боржника основної винагороди № 75022976 від 14.05.2024; постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 75022976 від 14.05.2024.

Положеннями п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 326 Господарського процесуального кодексу України закріплено принцип обов`язковості рішень суду, згідно із яким судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

За певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (див. рішення ЄСПЛ у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" від 28.07.1999).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній станом на час прийняття оскаржуваних постанов) (надалі - Закон України "Про виконавче провадження") виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

За змістом ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем.

Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом (ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 13 Закону України "Про виконавче провадження" встановлені строки прийняття рішень виконавцями та вчинення виконавчих дій. Також визначено, що за порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банків та інших фінансових установ, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей інформацію про наявність рахунків/електронних гаманців та/або стан рахунків/електронних гаманців боржника, рух коштів та операції за рахунками/електронними гаманцями боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Отже законом на виконавця покладено обов`язок вживати заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно на підставі поданого йому виконавчого документу, яким зокрема є наказ Господарського суду міста Києва від 14.05.2024 року у справі № 910/7328/23.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках (ч. 3 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника (ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження").

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів цілком погоджується із судом першої інстанції, що з поданих до матеріалів справи доказів вбачається, що приватний виконавець діяв згідно вимог чинного законодавства і в його діях відсутня протиправність.

Зважаючи на наведене, твердження скаржника як у скарзі, так і в апеляційній скарзі про те, що оскаржувані постанови є протиправними, а дії приватного виконавця передчасними, та що приватний виконавець діяв всупереч нормам діючого законодавства, відхиляються колегією суддів як безпідставні та необґрунтовані.

Підсумовуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов цілком правомірного та обгрунтованого висновку, що оскаржувані постанови прийняті приватним виконавцем відповідно до закону, в межах повноважень приватного виконавця і право скаржника (боржника) не було порушено.

Всі інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладеній оскаржуваній ухвалі, оскаржуване судове рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної ухвали Господарського суду міста Києва від 20.08.2024 по справі №910/7328/23, за наведених скаржником доводів та в межах апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пауер Буд Девелопмент" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.08.2024 по справі №910/7328/23 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.08.2024 по справі №910/7328/23 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "Пауер Буд Девелопмент".

4. Матеріали справи №910/7328/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 29.10.2024.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.В. Сулім

О.М. Гаврилюк