УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

30.10.2024Справа № 910/13175/24

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К.І., розглянувши матеріали

позовної заяви Акціонерного товариства «Криворізький залізнорудний комбінат» (м. Кривий Ріг)

до Національного антикорупційного бюро України (м. Київ)

про усунення перешкод у користуванні майном

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Акціонерне товариство «Криворізький залізнорудний комбінат» (далі - АТ, позивач) до Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ, відповідач) про припинення обтяження рухомого майна в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 30810568, внесеного на підставі постанови НАБУ про арешт майна № 02-201/27552 від 07.09.2022.

Вивчивши подані матеріали, суддя приходить до висновку, що у відкритті провадження у справі необхідно відмовити, зважаючи на наступне.

Так, у обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що постановами директора НАБУ № 02-201/27552 від 07.09.2023 та № 01-201/28263 від 13.09.2023 на 49,49% рухомого майна АТ «Криворізький залізнорудний комбінат» був накладений арешт в межах кримінального провадження № 0000531 від 03.06.2017, яке в подальшому було закрите ухвалою Вищого антикорупційного суду від 21.09.2023, залишеною без змін ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 28.11.2023, проте, питання про зняття арешту з майна позивача, який не є учасником указаного кримінального провадження, вирішено не було. Позивач звернувся до Вищого антикорупційного суду із відповідною заявою про знаття арешту, однак, ухвалою Вищого антикорупційного суду від 19.08.2024 у заяві АТ було відмовлено з тих підстав, що в силу положень ч. 9 ст. 170 КПК України арешт і так вважається скасованим.

За таких обставин позивач звернувся до господарського суду з вимогою про припинення даного виду обтяження майна шляхом усунення перешкод у користуванні майном.

Згідно із ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Частиною 1 ст. 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що місцеві загальні суди розглядають цивільні, кримінальні, адміністративні справи, а також справи про адміністративні правопорушення у випадках та порядку, визначених процесуальним законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

За змістом ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

З огляду на положення ст. 20 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

У даному випадку, як вбачається із матеріалів позовної заяви, порушене право позивача зводиться до вирішення питання про звільнення його майна з-під арешту, накладеного за правилами кримінального судочинства.

Разом з тим ч. 1 ст. 1 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Порядок скасування арешту майна, накладеного в порядку кримінального судочинства, визначено у ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до положень якої підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Якщо арешт накладений за правилами КПК України 2012 року на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року (постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 202/5044/17, від 28 листопада 2018 року у справі № 636/959/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 640/17552/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 202/1452/18, від 11 вересня 2019 року у справі № 504/1306/15-ц).

З огляду на викладене АТ «Криворізький залізнорудний комбінат» має право звернутись із заявою про зняття арешту з його майна лише в порядку Кримінального процесуального судочинства, товариство не позбавлене права на такий судовий захист, адже його було обмежено у свободі розпорядження своїм майном заходами, вжитими в межах кримінального провадження.

Судом також враховано, що позивач вже реалізовував своє право на звернення до суду з заявою щодо скасування арешту майна в порядку Кримінального процесуального кодексу України, однак, у його задоволенні було відмовлено, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

З цього приводу слід зазначити, що відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 15.09.2020 у справі № 352/1802/18, вирішення за правилами Кримінального процесуального кодексу України питання про скасування арешту, накладеного на майно у межах кримінального провадження, не створює можливості звернення з позовом про усунення перешкод у користуванні цим майном за правилами цивільного судочинства. Кримінальний процесуальний закон не передбачає обмеження права на повторне подання клопотання про скасування арешту майна.

Тобто АТ «Криворізький залізнорудний комбінат» не позбавлене можливості вчергове звернутися з відповідним клопотанням у порядку, визначеному КПК України, аргументувавши необґрунтованість накладення арешту чи відсутність у ньому потреби, посилаючись на висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 352/1802/18.

Таким чином, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право власності, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право оскаржити такі дії та звернутися до суду про скасування арешту лише в порядку кримінального судочинства. І такий порядок захисту прямо передбачений нормами КПК України та є ефективним.

Разом з тим ГПК України не передбачає можливості такого захисту в порядку господарського судочинства.

На підставі викладеного судовий захист у даному спорі має здійснюватися саме в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, тому у відкритті провадження за позовом АТ «Криворізький залізнорудний комбінат» необхідно відмовити.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

За таких обставин, керуючись ст. 175, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою Акціонерного товариства «Криворізький залізнорудний комбінат» до Національного антикорупційного бюро України про усунення перешкод у користуванні майном.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її підписання до суду апеляційної інстанції.

Суддя Головіна К. І.