ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року Справа № 903/440/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Маціщук А.В.

суддя Петухов М.Г.

суддя Філіпова Т.Л.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача фізичної особи-підприємця Смірнова Антона Михайловича

на рішення Господарського суду Волинської області від 08.07.2024 р.

постановлене у м. Луцьк, повний текст складено 08.07.2024 р.

у справі № 903/440/24 (суддя Кравчук А.М.)

за позовом Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк"

до відповідача фізичної особи-підприємця Смірнова Антона Михайловича

про стягнення 40 940,00 грн. заборгованості

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення від 08.07.2024 р. Господарський суд Волинської області задоволив позов Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" у справі № 903/440/24. Згідно з рішенням підлягає стягненню з фізичної особи-підприємця Смірнова Антона Михайловича на користь Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" 40940,00 грн. боргу та 2422,40 грн. витрат зі сплати судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач фізична особа-підприємець Смірнов Антон Михайлович звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції. Вважає рішення суду першої інстанції необґрунтованим, ухваленим без належного з`ясування обставин справи та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильною оцінкою обставин справи.

Пояснює, що з будь-яким договором, типовими умовами та правилами в момент підписання договору відповідача ніхто не ознайомив. Договір укладався на пільгових умовах з остаточним строком повернення до 09.06.2024 р., і в даному випадку банк звернувся завчасно з позовом про стягнення боргу, не дочекавшись закінчення строку.

Посилається на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі № 342/180/17, та на норми ст. 633, 634 ЦК України і доводить, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з тарифів та витяг з умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Також доводить, що типові умови, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору шляхом підписання заяви-анкети.

Стверджує, що з огляду на відсутність у матеріалах справи відповідного підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді умов і правил обслуговування, тарифів, відсутні підстави вважати, що саме з редакціями наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог умовами та тарифами відповідача було ознайомлено.

Відповідач наполягає, що розмір заборгованості за кредитною заборгованістю слід зменшити, оскільки сплачені кошти в рахунок зобов`язань в розмірі 25060,00 грн. зараховані позивачем в рахунок нарахованих відсотків, а не в тіло кредиту, тоді як в анкеті-заяві процентна ставка не зазначена, крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення комісії та відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру,

Просить скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 08.07.2024 р. у справі № 903/440/24.

Позивач Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» відзив на апеляційну скаргу не подав, тоді як був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді апеляційної інстанції в письмовому провадженні без повідомлення сторін, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа /а.с. 87 у т.1/.

Відповідно до ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження. Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і сторони не подавали клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, розгляд апеляційної скарги відбувся в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами згідно з ч.13 ст.8 ГПК України.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судом першої інстанції, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

09.06.2023 р. Акціонерне Товариство «Перший Український Міжнародний Банк»/позивач та позичальник фізична особа-підприємець Смірнов Антон Михайлович/відповідач уклали кредитний договір «Кредит» «всеБізнес» № /а.с. 29-30 у т.1/.

Відповідно до умов договору сума кредиту становить 55000,00 грн, строк кредитування до 09.06.2024 р. включно. Комісійна винагорода за надання кредиту -1% (п. 1.1.1, 1.1.3, 1.1.4.1 договору).

Пунктом 1.4 договору визначено, що позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити плату за кредит в наступних розмірах та строки:

- до 09.07.2023 р. сума платежу за кредитом 5683,33 грн.;

- до 09.08.2023 р. сума платежу за кредитом 5683,33 грн.;

- до 09.09.2023 р. сума платежу за кредитом 5683,33 грн.;

- до 09.10.2023 р. сума платежу за кредитом 5683,33 грн.;

- до 09.11.2023 р. сума платежу за кредитом 5683,33 грн.;

- до 09.12.2023 р. сума платежу за кредитом 5683,33 грн.;

- до 09.01.2024 р. сума платежу за кредитом 5683,33 грн.;

- до 09.02.2024 р. сума платежу за кредитом 5683,33 грн.;

- до 09.03.2024 р. сума платежу за кредитом 5683,33 грн.;

- до 09.04.2024 р. сума платежу за кредитом 5683,33 грн.;

- до 09.05.2024 р. сума платежу за кредитом 5683,33 грн.;

- до 09.06.2024 р. сума платежу за кредитом 5683,37 грн.;

Суми платежів, визначених у п. 1.4. договору, складаються з платежу за основною сумою кредити та комісійною винагородою за обслуговування кредиту.

Цей договір складається з даного документа та Типових умов. З моменту укладення договору Типові умови стають його невід`ємною частиною. Підписанням договору позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з договором та Типовими умовами (п. 5.1 договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання банком та позичальником шляхом накладення КЕП/УЕП позичальника та КЕП уповноваженого представника банку та діє до моменту виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за договором у повному обсязі (п. 5.4 договору).

Згідно з п. 5.5 договору до підписання договору позичальник ознайомився з типовими умовами завантаживши їх за посиланням, що доступне під час укладення договору в кабінеті Digital. Сторони домовились, що розміщення типових умов за посиланням в кабінеті Digital є належним способом надання типових умов позичальнику. Датою надання типових умов позичальнику та датою приєднання позичальника до типових умов є дата підписання договору позичальником.

Договір підписаний позивачем та відповідачем 09.06.2023 р. електронними цифровими підписами, що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікаційного та удосконаленого електронного підпису від 26.01.2024 р. /а.с. 8 у т.1/.

Отже, укладений сторонами кредитний договір за формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, зокрема нормам гл. 71 Цивільного кодексу України, гл. 35 Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

На виконання умов договору позивачем надано відповідачу кредитні кошти в 54450,00 грн та 550,00 грн, які надані на сплату комісії за надання кредиту, що підтверджується платіжними інструкціями від 09.06.2023 р. /а.с. 13 у т.1/.

Відповідач не заперечує одержання від АТ «ПУМБ» кредиту у сумі 55000,00 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що підприємець Смірнов А.М. свої зобов`язання за кредитним договором № від 09.06.2023 р. виконав частково, здійснивши оплату на загальну суму 18920,00 грн, які кредитодавець розподілив у такий спосіб: 13780,00 грн в рахунок погашення кредиту, 5140,00 зараховано як комісію за користування кредитом /а.с.17 у т.1/.

У позовній заяві позивач доводить про невиконання кредитного договору № від 09.06.2023 р. в решті і просить стягнути з відповідача 45980,00 грн, з яких: 27480,00 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 13740,00 грн. строкова заборгованість за договором (без нарахування комісії), 4760,00 грн - сума прострочених платежів за комісією.

08.05.2024 р. позивач подав до Господарського суду Волинської області заяву про зменшення позовних вимог, яка обґрунтована тим, що протягом квітня 2024 р. відповідач частково сплатив заборгованість за кредитним договором на суму 6140,00 грн. З урахуванням такої заяви позивач просив стягнути з відповідача на його користь 40940,00 грн. заборгованості з яких 31780,00 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 9160,00 грн. строкова заборгованість за договором. Така заява позивача прийнята судом до розгляду, і спір вирішений із урахуванням зменшення позовних вимог.

Суд першої інстанції, задоволивши позов, виснував, що заборгованість у сумі 40940,00 грн. підтверджена матеріалами справи.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погоджується та зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі ст. 629 ЦК України укладений договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Кредитний договір сторони уклали шляхом підписання КЕП/УЕП позичальника та КЕП уповноваженого представника банку, що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікаційного та удосконаленого електронного підпису від 26.01.2024 р.

За умовами п.5.1 договору підписанням договору позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з договором та Типовими умовами. Сторони домовились, що розміщення типових умов за посиланням в кабінеті Digital є належним способом надання типових умов позичальнику. Підписавши договір, відповідач/позичальник підтвердив, що до підписання договору ознайомився з типовими умовами завантаживши їх за посиланням, що доступне під час укладення договору в кабінеті Digital.

Як зазначено вище, відповідач підписав договір № від 09.06.2023 р. своїм електронним підписом і одержав обумовлену договором суму кредиту, тому доводи відповідача про те, що він не був ознайомлений з типовими умовами кредитування колегія суддів відхиляє як необгрунтовані.

При цьому комісія за обслуговування кредиту була визначена умовами п. 1.4 договору та врахована у графіку повернення сум кредиту у визначених розмірах та строки.

Колегія суддів також враховує, що типові умови кредитування залишались у спірний період у незмінній редакції.

Доводи скаржника про те, що остаточний строк повернення кредиту визначено до 09.06.2024 р., тому позивач звернувся з позовом передчасно, колегія суддів відхиляє як безпідставні, оскільки відповідач не спростовує порушення ним графіку щомісячних платежів за кредитом, визначених умовами п. 1.4 договору. Враховуючипорушення позичальником графіку платежів, позивач правомірно звернувся до суду із позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором та дострокового повернення сум кредиту, що залишилась, - у відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Так, відповідно до частин 1, 3 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Норми ч.2 ст.1050 ЦК України визначають, якщо договором установлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення договору про позику, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

Оскільки несвоєчасне виконання грошового зобов`язання має місце, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів, про стягнення 31780,00 грн суми прострочених платежів по тілу кредиту та повернення 9160,00 грн. строкової заборгованості за договором. Розрахунки позивача на а.с.55 у т.1 перевірені судом і визначені як обґрунтовані і арифметично правильні. Зарахування сплачених відповідачем коштів правомірно виконано на умовах договору та у відповідності до норм ст. 534 ЦК України. Так, відповідно до ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Тобто, банк правомірно погашав як комісію, передбачену у договорі за обслуговування кредиту, так і суми строкової заборгованості за договором. Звертається увага, що за заявою про зменшення суми позову на 6140,00 грн. відбулось зарахування прострочених платежів за комісію та строкової заборгованості за договором.

Підсумовуючи викладене, за результатом перегляду рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення Господарського суду Волинської області від 08.07.2024 р. у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві, тому відсутні підстави для його зміни чи скасування. Доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно зі ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача фізичної особи-підприємця Смірнова Антона Михайловича залишити без задоволення, рішення Господарського суду Волинської області від 08.07.2024 р. у справі № 903/440/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Справу № 903/440/24 повернути Господарському суду Волинської області.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Філіпова Т.Л.