ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року

м. Київ

cправа № 918/83/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.08.2024

у справі № 918/83/24

за позовом керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Здолбунівської міської ради

до: 1) ОСОБА_1 ; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Акріс Агро Груп"

про витребування земельної ділянки

В С Т А Н О В И В:

Господарський суд Рівненської області рішенням від 14.05.2024 у справі № 918/83/24 витребував з володіння ОСОБА_1 у комунальну власність на користь Здолбунівської територіальної громади в особі Здолбунівської міської ради Рівненського району Рівненської області земельну ділянку площею 2,8438 га, кадастровий номер :00:001:0329 (реєстраційний номер 226). Витребував від Товариства з обмеженою відповідальністю "Акріс Агро Груп" у комунальну власність на користь Здолбунівської територіальної громади в особі Здолбунівської міської ради Рівненського району Рівненської області земельну ділянку площею 2,8438 га, кадастровий номер :00:001:0329 (реєстраційний номер 226).

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 12.06.2024 звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просив рішення Господарського суду Рівненської області від 14.05.2024 у справі № 918/83/24 скасувати, закрити провадження у справі та повернути позовну заяву прокурору. У випадку розгляду справи по суті просив в позові відмовити.

Північно-західний апеляційний господарський суд ухвалою від 24.06.2024 у справі №918/83/24 відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору у справі №918/83/24 та залишив апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Рівненської області від 14.05.2024 у справі № 918/83/24 без руху. Зобов`язав скаржника усунути протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме надати суду апеляційної інстанції докази про сплату судового збору у розмірі 7 267 грн.

В подальшому, Північно-західний апеляційний господарський суд ухвалою від 16.07.2024 у справі № 918/83/24 повернув ОСОБА_1 апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Рівненської області від 14.05.2024 у справі №918/83/24 разом з доданими до неї документами.

Надалі 24.07.2024, ОСОБА_1 повторно звернувся з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, відповідно до якої просив рішення Господарського суду Рівненської області від 14.05.2024 у справі № 918/83/24 скасувати, закрити провадження у справі та повернути позовну заяву прокурору, а у випадку розгляду справи по суті - в позові відмовити.

Одночасно з апеляційною скаргою скаржником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що скаржник первісно подав скаргу з дотриманням процесуальних строків, однак її було залишено без руху і відповідна ухвала суду апеляційної інстанції скаржнику не надсилалася, а про залишення скарги без руху його повідомив представник. Ним 19.07.2024 було сплачено судовий збір і він одразу передав квитанцію представнику для її подальшого подання суду апеляційної інстанції, однак представник повідомив про повернення апеляційної скарги. Вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з незалежних від нього причин, а тому просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Північно-західний апеляційний господарський суд ухвалою від 06.08.2024 у справі №918/83/24 визнав неповажними підстави, наведені ОСОБА_1 в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Рівненської області від 14.05.2024 у справі № 918/83/24. Відмовив у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження. Апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Рівненської області від 14.05.2024 у справі № 918/83/24 залишив без руху. Зобов`язав скаржника усунути, протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки та надати суду докази сплати судового збору у розмірі 7 267 грн 20 коп в порядку визначеному Законом України "Про судовий збір", сплаченого на рахунок Північно-західного апеляційного господарського суду, нову редакцію апеляційної скарги, оформлену з дотриманням положень ст. 258 ГПК України, мотивоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, в якому вказати інші підстави та докази надсилання нової редакції апеляційної скарги та клопотання іншим учасникам справи, з яких буде вбачатися перелік надісланих документів. Роз`яснив скаржнику, що невиконання вимог цієї ухвали тягне за собою наслідки, передбачені ст.ст. 260, 261 ГПК України.

В подальшому, від скаржника надійшла заява про усунення недоліків до якої додано докази сплати судового збору, нова редакція апеляційної скарги, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також докази надсилання нової редакції апеляційної скарги та клопотання іншим учасникам справи.

Мотивуючи нове клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження скаржник вказував, що первісну апеляційну скаргу він подав з дотриманням процесуальних строків, однак її було залишено без руху і відповідна ухвала суду апеляційної інстанції скаржнику не надсилалася, її копії він не отримував. Оскільки скаржник не має електронного кабінету, то суд був зобов`язаний надіслати відповідну ухвалу на його адресу, проте суд вказаного не зробив, чим порушив права скаржника та позбавив останнього можливості своєчасно усунути недоліки. Вказував, що про існування ухвали його повідомила адвокат, хоч і договір про надання правової допомоги, укладений 15.02.2024 між ним та адвокатом Януль-Сидорчук Х.В., припинив дію 13.06.2024, у зв`язку з його виконанням в повному обсязі. Зауважував, що матиме час на сплату судового збору саме з моменту отримання ухвали поштою, так як є учасником справи та електронного кабінету не має. Звертав увагу, що 22.07.2024 він звернувся до адвоката та приніс йому квитанцію про оплату судового збору для подання заяви про усунення недоліків, однак йому стало відомо, що суд апеляційної інстанції ухвалою від 16.07.2024 повернув його апеляційну скаргу. При цьому, вказана ухвала суду йому направлена поштою із супровідним листом, а не лише його представнику в електронний суд. Після отримання інформації про повернення первісної апеляційної скарги ним було укладено договір про надання правової допомоги із адвокатом Ярмольчуком В.С. та впродовж розумного строку - 24.07.2024, без невиправданих затримок і зайвих зволікань, його представником повторно подано апеляційну скаргу. Вважав, що ним вжито усіх можливих заходів для усунення недоліків - сплачено судовий збір. При цьому, зазначає, що квитанція про сплату судового збору із зазначенням в призначенні платежу номеру іншої справи є механічною помилкою працівника каси банку та такою, що виникла з незалежних від скаржника причин. Підсумовував, що строк на апеляційне оскарження пропущено, однак з незалежних від скаржника обставин, оскільки договір про правову допомогу з адвокатом Януль-Сидорчук Христиною Вікторівною був припинений і в неї не було обов`язку повідомляти про наявність ухвали.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.08.2024 (колегія суддів у складі: Петухов М.Г. - головуючий, Бучинська Г.Б., Василишин А.Р.) відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Рівненської області від 14.05.2024 у справі № 918/83/24.

Суд дійшов висновку, що наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Рівненської області від 14.05.2024 у справі № 918/83/24 є неповажними, виникли із суб`єктивних причин, внаслідок дій самого скаржника, його представника, які не вчиняли дій щодо ознайомлення із станом відомого їм провадження, повідомлення суду про припинення представництва інтересів скаржника адвокатом, котрий подавав апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з ухвалою апеляційного господарського суду, ОСОБА_1 звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для подальшого розгляду.

В обґрунтування своїх вимог заявник касаційної скарги посилається на те, що судом апеляційної інстанції відмовлено у відкритті апеляційного провадження суто з формальної підстави. Вказує, що судом апеляційної інстанції не застосовано висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 24.07.2023 у справі № 200/3692/21 та від 07.09.2023 у справі № 120/3679/22, відповідно до яких процесуальний строк, зокрема строк на апеляційне оскарження у разі повторного подання апеляційної скарги може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов: первісне звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відбулось у межах передбаченого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження; повторне подання апеляційної скарги відбулось в межах строку апеляційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань; скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення з апеляційною скаргою; доведено, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції, й не могли бути усунуті скаржником; наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами. Також посилається на постанову Верховного Суду від 03.12.2018 у справі № 904/5995/16, у якій викладено висновок, відповідно до якого вирішуючи питання про поновлення або продовження процесуальних строків, суд має враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій, уникаючи як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.09.2024 відкрито провадження за касаційною скаргою на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України, призначено її до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та надано строк на подання відзивів на касаційну скаргу до 08.10.2024.

Переглянувши в касаційному порядку оскаржену ухвалу апеляційного господарського суду, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Предметом касаційного перегляду є ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження з підстав пропуску заявником строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 256 ГПК України); ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (п. 2 ч. 2 ст. 256 ГПК України).

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за скаргою ОСОБА_1 , апеляційний господарський суд виходив з того, що оскаржуване рішення Господарського суду Рівненської області у справі ухвалено 14.05.2024, його повний текст складено 23.05.2024. Строк для звернення з апеляційною скаргою сплив 12.06.2024. З первісно поданою апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся 12.06.2024, проте оскільки заявник не усунув недоліки апеляційної скарги у встановлений судом строк, 16.07.2024 апеляційна скарга була повернута. 24.07.2024 ОСОБА_1 повторно звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Відповідно до частин першої, п`ятої та сьомої статті 6 ГПК України у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система (далі - ЄСІТС). Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням ЄСІТС або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували "Електронний кабінет", суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до "Електронного кабінету" таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Отже, чинним процесуальним законодавством передбачено два способи надсилання судового рішення: шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через "Електронний кабінет", у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС (подібні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 29.06.2022 у справі № 906/184/21, від 02.11.2022 у справі № 910/14088/21, від 29.11.2022 у справі № 916/1716/20, від 25.05.2023 у справі № 916/3164/16).

Північно-західний апеляційний господарський суд установив, що доводи скаржника щодо не надсилання йому примірника ухвали про залишення апеляційної скарги без руху спростовуються матеріалами справи. Оскільки адвокат Януль-Сидорчук Х.В. має зареєстрований електронний кабінет, як убачається із довідки про доставку електронного листа, ухвала від 24.06.2024 була доставлена в електронний кабінет представника скаржника 24.06.2024 о 21:00 год., а тому вважається врученою 25.06.2024. Посилання скаржника на припинення представництва її інтересів адвокатом Януль-Сидорчук Х.В. не були прийняті судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки скаржник або його представник (колишній представник) не повідомляли суд про припинення представництва або обмеження строку повноважень адвоката Януль-Сидорчук Х.В.

Суд апеляційної інстанції зауважив, що при первісному поданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скаржник не вказував про припинення представництва адвокатом, а навпаки зазначав про адвоката Януль-Сидорчук Х. В., як свого представника, принаймні до 16.07.2024 (повідомлення скаржника вказаним адвокатом про повернення первісної апеляційної скарги).

Апеляційний господарський аргументовано вказав, що сторони мають цікавитися станом відомих їм судових проваджень.

Інформація про стан судових справ є відкритою і кожна заінтересована особа може дізнатися про прийняті судом рішення за допомогою контакт-центру суду та/або за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень.

Вказані висновки викладені в ухвалі Верховного Суду від 17.11.2021 у справі №925/518/18.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на постанови від 24.07.2023 (справа № 200/3692/21) та від 07.09.2023 (справа №120/3679/22), в яких Верховний Суд сформував висновок, відповідно до якого строк на апеляційне оскарження у разі повторного подання апеляційної скарги може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов:

- первісне звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відбулось у межах передбаченого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження;

- повторне подання апеляційної скарги відбулось в межах строку апеляційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань;

- скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення з апеляційною скаргою;

- доведено, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції, й не могли бути усунуті скаржником;

- наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.

Колегія суддів зазначає, що визначений строк для усунення недоліків апеляційної скарги сплив 05.07.2024 і лише 16.07.2024, як вказує скаржник, ним було сплачено судовий збір. Тобто, усунення недоліків відбулося поза межами строку, встановленого судом.

Суд враховує і те, що первісна апеляційна скарга була повернута ще через 11 днів після закінчення такого строку.

За змістом ч.ч. 3, 4 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Частиною 1 ст. 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити наявність поважних причин пропуску строку та чи підлягає він поновленню.

Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й усіх осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії"(Case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справах "Олександр Шевченко проти України" (Case of Aleksandr Shevchenko v. Ukraine) від 26.04.2007, № 8371/02 та "Трух проти України" (Trukh v.Ukraine) від 14.10.2003.

Скаржник, подавши апеляційну скаргу, з метою добросовісного користування процесуальними правами учасника судового процесу згідно з вимогами статті 43 ГПК України, повинен був виявляти інтерес до відомого йому провадження, зокрема, щодо руху поданої ним скарги та результату розгляду її судом, а саме щодо усунення можливих недоліків апеляційної скарги на стадії відкриття апеляційного провадження у справі чи вчинення інших процесуальних дій, зокрема за даними Єдиного державного реєстру судових рішень або ознайомившись з матеріалами справи.

Перевіривши доводи ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції зазначив, що наведенні у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не є беззаперечним та абсолютним свідченням поважності причин пропуску строку на усунення недоліків. Таким чином, скаржником не вказано непереборних та об`єктивних перешкод, труднощів, які не залежали від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, усунення недоліків первісної апеляційної скарги.

Отже, встановивши наведені вище обставини та оцінивши зазначені причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції обґрунтовано визнав їх неповажними.

За наведених обставин обґрунтованим є висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження, оскільки ОСОБА_1 не зазначив та не довів існування обставин непереборної сили, що зумовили пропуск ним процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та об`єктивно свідчили про неможливість своєчасного звернення з апеляційною скаргою.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції з дотриманням норм чинного законодавства обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 у зв`язку з пропуском передбаченого законом строку апеляційного оскарження.

Доводи скаржника щодо наявності поважних причин для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, наведені в касаційній скарзі, не є переконливими та не спростовують правильність висновків апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження.

При цьому посилання скаржника на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 03.12.2018 у справі № 904/5995/16, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, оскільки оцінка поважності причин пропуску процесуального строку залежить від обставин конкретної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції керується висновками, які зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. У цій справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків апеляційного господарського суду.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до положень ст. 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених ст. 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Оскільки в ході касаційного розгляду не було виявлено порушень норм процесуального права в межах підстав касаційного оскарження, то і підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали апеляційного господарського суду у касаційному провадженні також не має, у зв`язку з чим касаційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржена ухвала апеляційного господарського суду підлягає залишенню без змін.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін оскаржене судове рішення, судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на заявника касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.08.2024 у справі № 918/83/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Волковицька Н.О.

Случ О.В.