ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2024 року м.Дніпро Справа № 904/946/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.,

при секретарі судового засідання: Логвиненко І.Г.

представники учасників провадження:

від первісного позивача: Айдинян А.В. (поза межами суду);

від первісного відповідача: Лихолат І.С. (в залі суду);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2024 (суддя Євстигнеєва Н.М., повний текст складено та підписано 11.06.2024) у справі № 904/946/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Абразив Груп", м. Запоріжжя

до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", м. Дніпро

про стягнення 421 998,52грн

та за зустрічним позовом: Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Абразив Груп", м. Запоріжжя

про стягнення 9 780,11грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Абразив Груп" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким, з урахуванням заяви від 29.03.2024 (а.с.117-120 том 1), просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" заборгованість у розмірі 421 998,52грн, з яких: - основний борг у розмірі 412 234,56грн; - пеня у розмірі 5 359,25грн; - втрати від інфляції у розмірі 4 404,71грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 6329,98грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про закупівлю №23314 від 21 вересня 2023 року в частині повної та своєчасної оплати за поставлену продукцію.

26 березня 2024 року до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла зустрічна позовна заява Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Абразив Груп" штрафу у розмірі 5 489,77грн за непоставку товару та пеню в розмірі 4290,34грн за порушення строків поставки товару за договором про закупівлю №23314 від 21.09.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про закупівлю №23314 від 21 вересня 2023 року в частині повної та своєчасної поставки товару.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2024 у справі № 904/946/24 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Абразив Груп" до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" про стягнення 421 998,52грн задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Абразив Груп" заборгованість у сумі 412 234,56грн, пеню у сумі 5 359,05грн, втрати від інфляції у сумі 4404,71грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 5063,98грн.

В решті позовних вимог за первісним позовом відмовлено.

Зустрічні вимоги Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Абразив Груп" про стягнення 9 780,11грн задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Абразив Груп" на користь Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" штраф у сумі 5489,77грн та 4290,34грн пені, всього 9780,11грн, витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40грн.

У порядку частини 11 статті 238 та частини 11 статті 129 Господарського процесуального кодексу України проведено зустрічне зарахування сум, що підлягають стягненню за первісним та зустрічним позовами.

Зараховано зустрічні вимоги Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Абразив Груп" про стягнення штрафу в сумі 5489,77грн та 4290,34грн пені, всього 9780,11грн, витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40грн. в рахунок погашення частини первісних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Абразив Груп" до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" про стягнення заборгованості у сумі 412 234,56грн, пеня у сумі 5 359,05грн, втрати від інфляції у сумі 4404,71грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 5063,98грн.

Після проведення зустрічного зарахування грошових сум та судового збору, що підлягають до стягнення за первісним і зустрічним позовами:

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Абразив Груп" заборгованість у сумі 412218,21грн та 2641,58грн судового збору.

Не погодившись із зазначеним рішенням в частині задоволених первісних позовних вимог (всього на суму 421 998,32 грн), до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", в якій просить рішення в частині часткового задоволення первісних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Абразив Груп та стягнення з Приватного акціонерного товариства Дніпропетровський тепловозоремонтний завод заборгованості у сумі 412 234,56 грн, пені у сумі 5 359,05 грн, втрат від інфляції у сумі 4404,71 грн. та витрат по сплаті судового збору у сумі 5063,98 грн. скасувати; ухвалити нове рішення, яким первісні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Абразив Груп у справі №904/946/24 залишити без задоволення в повному обсязі.

В апеляційній скарзі йдеться про те, що позивач за первісним позовом не довів виконання ним належним чином умов, визначених пунктом 4.2. договору, що полягає у передачі ПрАТ «ДТРЗ» належним чином, тобто із зазначенням коду товару згідно УКТ ЗЕД, оформлених рахунку-фактури, видаткової накладної, товарно-транспортної накладної, що передує настанню у ПрАТ «ДТРЗ» обов`язку (строку) з оплати товару та п. 5.2. договору в частині передачі ПрАТ «ДТРЗ» документів щодо якості на товар, а суд першої інстанції, дійшов передчасних та необґрунтованих висновків про те, що первинні документи, які містяться в матеріалах справи, є оформленими належним чином та, як наслідок, помилково частково задовольнив позовні вимоги ТОВ «Абразив Груп».

Оскільки, відповідач за первісним позовом не допустив порушення умов спірного договору в частині здійснення оплати, а також не допустив прострочення виконання грошового зобов`язання - у позивача за первісним позовом відсутні підстави для нарахування пені, а також інфляційних втрат в силу приписів п. 11.1 Договору.

Позивач (за первісним позов) у відзиві просить апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДНІПРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2024 у справі № 904/946/24 без змін.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2024 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), судді Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.

З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 02.07.2024 здійснено запит матеріалів справи із Господарського суду Дніпропетровської області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

05.07.2024 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.07.2024 (суддя доповідач Іванов О.Г.) апеляційну скаргу відповідача залишено без руху. Скаржнику наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги відповідно до ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

19.07.2024 на адресу суду від скаржника, на виконання вимог ухвали від 11.07.2024 надійшла заява про усунення недоліків скарги; до скарги додано платіжну інструкцію №2511 від 16.07.2024 про сплату 1519,19 грн.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.07.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2024 у справі № 904/946/24; розгляд справи призначено у судовому засіданні на 29.10.2024.

07.10.2024 до суду від представника первісного позивача адвоката Айдинян А.В. надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів.

В судовому засіданні представник первісного відповідача підтримав апеляційну скаргу, представник первісного позивача її доводи заперечив.

В судовому засіданні 29.10.2024 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг та заперечень проти них, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

21 вересня 2023 року Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Абразив Груп" (постачальник) укладено договір про закупівлю №23314, відповідно до умов якого (п.1.1.) Продавець зобов`язаний поставити (передати) Покупцю товар, а Покупець - прийняти та оплатити продукцію згідно специфікаціям, що додаються (додатковими угодами, додатками), які є невід`ємною частиною даного договору.

Відповідно до п. 1.2., 1.3. Договору, найменування та асортимент товару: абразивні вироби. Кількість товару згідно специфікації.

Пунктом 2.2. Договору передбачено, що підтвердженням якості товару з боку постачальника є наступні документи: паспорта та/або сертифікати якості, які надаються постачальником товару замовнику при постачанні товару з кожною партією постачальник повинен надати замовнику сертифікати відповідності у разі, якщо товар підлягає обов`язковій сертифікації в Україні.

Загальна сума (ціна) Договору складає 749687,94 грн, в тому числі ПДВ 124947,99грн (п.3.1. договору).

Розрахунки провадяться у безготівковій формі на рахунок Постачальника, вказаний в Договорі, в національній валюті України гривні (п.4.1. договору).

Порядок здійснення оплати встановлено пунктом 4.2. договору. Замовник здійснює оплату поставленого товару з відтермінуванням 30 календарних днів з дати поставки партії товару та на підставі отриманого від постачальника оригіналу рахунку, але не раніше реєстрації податкової накладної, при умові своєчасного надання постачальником належним чином оформлених рахунку-фактури, видаткової накладної, товарно-транспортної накладної, документів щодо якості на товар. У документах, а саме: рахунку-фактурі, видатковій накладній, товарно-транспортній накладній, податковій накладній зазначається код товару згідно УКТ ЗЕД.

Пунктом 5.2. договору встановлено, що передача товару замовнику здійснюється за видатковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, шо постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість партії товару, що постачається. На загальну вартість товару нараховується ПДВ за ставкою, встановленою чинним законодавством України. Разом з видатковою накладною постачальник зобов`язується надати замовнику 1(один) екземпляр товарно-транспортної накладної, документи, визначені п. 2.2. договору та, за необхідності, документи, визначені п. 6.3.6. даного договору.

Згідно з підпунктом 6.2.5 пункту 6.2 договору від 21.09.2022 замовник має право залишити рахунок постачальника без здійснення оплати в разі не надання або неналежного оформлення товаросупровідних документів, поставки неякісного, некомплектного товару.

В підпункті 6.3.3 пункту 6.3 договору вказано, що постачальник зобов`язаний надавати замовнику відповідну товаросупроводжувальну документацію (видаткову накладну, товарно-транспортну накладну, документи, що підтверджують якість товару) при кожній поставці товару.

Відповідальність сторін передбачена розділом 7 договору поставки.

У разі не поставки Товару в строк або поставки товару не в повному обсязі, заявленому Замовником, Замовник має право стягнути з Постачальника штраф у розмірі 20 % (двадцять відсотків) від вартості не своєчасно поставленого або не поставленого Товару (п.7.2. договору).

За порушення строків поставки Товару з Постачальника стягується пеня у розмірі 0,1% відсотка від вартості Товару, з якого допущено прострочення поставки за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня. При цьому Замовник має право стягнути збитки з Постачальника в повному розмірі понад неустойку (штраф, пеня) (п.7.4 договору).

У разі порушення строків оплати Замовник сплачує Постачальнику пеню в розмірі 0,01% від несвоєчасно оплаченої суми за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня (п.7.5. договору).

Згідно п.10.1. договору (в редакції Додаткової угоди від 29.12.2023 до договору про закупівлю), цей договір набирає сили з моменту його підписання сторонами та діє до 31.03.2024.

Згідно з п. 11.1. сторони погодилися, що текст договору, будь-які матеріали, інформація та відомості, які стосуються договору, є конфіденційними і не можуть передаватися третім особам без попередньої письмової згоди іншої сторони договору, крім випадків, коли таке передавання пов`язане з одержанням офіційних дозволів, документів для виконання договору або оплати податків, інших обов`язкових платежів, а також у випадках, передбачених чинним законодавством, яке регулює зобов`язання сторін договору. Сторони домовилися, що прострочені замовником грошові зобов`язання, передбачені даним договором, повинні виконуватися без урахування індексу інфляції та трьох відсотків річних, тобто розмір процентів та інфляція прирівнюється до нуля відсотків.

До договору поставки сторонами підписана специфікація №1 від 21.09.2023 на загальну суму 749687,94грн (а.с.18-19 том 1).

У специфікації №1 до договору від 16.11.2022 сторони визначили - найменування товару; його технічні характеристики; реквізити ГОСТ, ДСТУ, ТУ, креслень, інформацію виробника; країну виробника; одиницю виміру та кількість товару; ціну за одиницю товару (без ПДВ); загальну вартість товару (без ПДВ).

На виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Абразив Груп" поставило, а Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" прийняло товар на загальну суму 412 590,56грн, що підтверджується видатковими накладними:

№ 1781 від 26.09.2023 на суму 62893,80грн (а.с.26 том 1),

№ 1782 від 26.09.2023 на суму 286802,76грн (а.с.27 том 1),

№ 1783 від 26.09.2023 на суму 62538,00грн (а.с.28 том 1),

та Довіреністю №607 від 25.09.2023 (а.с.29 том 1).

Також позивачем виставлені відповідачу рахунки на оплату №1954 від 26.09.2023 на суму 286802,76грн, №1955 від 26.09.2023 на суму 62538,00грн, №1941 від 26.09.2023 на суму 62893,80грн (а.с.21-23 том 1).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Абразив Груп" зареєструвало податкові накладні: № 171 від 26.09.2023 на суму 286802,76грн, № 172 від 26.09.2023 на суму 62538,00грн, № 173 від 26.09.2023 на суму 62893,80грн (а.с.23-25 том 1).

Позивач звертався до відповідача із претензією № 0702 від 07.02.2024, яка отримана відповідачем 19.02.2024, але залишена без відповіді та не була задоволена (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, фіскальний чек та поштова накладна містяться в матеріалах справи, а.с.30-31 том 1).

У зв`язку з несвоєчасним виконанням зобов`язань за договором в частині оплати поставленого товару, позивач просить стягнути основний борг у розмірі 412 234,56грн; пеню у розмірі 5 359,25грн та втрати від інфляції у розмірі 4 404,71грн.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач подав зустрічний позов про стягнення з позивача на свою користь штраф у розмірі 5 489,77грн за непоставку товару та пеню в розмірі 4 290,34грн за порушення строків поставки товару за договором про закупівлю №23314 від 21.09.2023.

Наведене і є причиною спору.

Частково задовольняючи первісний позов, господарський суд виходив з доведеності, законності та обґрунтованості вимог позивача.

Зменшуючи суму пені, що підлягає стягненню, суд керувався помилкою в розрахунках.

Рішення суду в частині задоволення зустрічного позову мотивоване доведеністю порушення ТОВ "Абразив Груп" умов укладеного договору та не поставки на адресу ПрАТ "ДТРЗ" товару, а саме Круг шліфувальний 1 600*63*305 14А F22 СТЗ Б у кількості 4 штук та Круг шліфувальний 1 750*80*305 14А F46 СМ2 К у кількості 1 штука.

Як вбачається з тексту апеляційної скарги, рішення господарського суду оскаржується відповідачем за первісним позовом лише в частині часткового задоволення первісних позовних вимог ТОВ «Абразив Груп» та стягнення з ПрАТ «ДТРЗ» заборгованості у сумі 412 234,56 грн, пені у сумі 5 359,05 грн, втрат від інфляції у сумі 4404,71 грн. та витрат по сплаті судового збору у сумі 5063,98 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення оскаржується в частині часткового задоволення первісного позову, колегія суддів саме в цій частині здійснює апеляційний розгляд справи.

З урахуванням меж апеляційного оскарження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Предметом доказування по справі є встановлення обставин укладення договору поставки, строк дії договору, умови поставки товару, строк та порядок оплати за товар, наявність прострочки щодо оплати, періоди прострочення оплати, наявність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором щодо своєчасної та повної оплати вартості поставленого товару.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 174 ГК України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 ГК України та статтями 525, 526, 530 ЦК України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 ГК України, статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст.712 ЦК України). За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Статтею 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу (частини 1, 2).

Відповідно до п. 4.2 Договору про закупівлю № 23314 від 21 вересня 2023 року (далі - Договір) сторони узгодили, що замовник здійснює оплату поставленого товару з відтермінуванням 30 календарних днів з дати поставки партії товару та на підставі отриманого від постачальника оригіналу рахунку, але не раніше реєстрації податкової накладної, при умові своєчасного надання постачальником належним чином оформлених рахунку-фактури, видаткової накладної, товарно-транспортної накладної, документів щодо якості на товар. У документах, а саме: рахунку-фактурі, видатковій накладній, товарно-транспортній накладній, податковій накладній зазначається код товару згідно УКТ ЗЕД.

Скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що первинні документи, якими позивач підтверджує факт існування заборгованості, не містять коду товару згідно УКТ ЗЕД.

Таке зауваження не приймається апеляційним судом, оскільки у видаткових накладних № 1781, 1782 та 1783 від 26.09.2023 код УКТЗЕД передбачено у 3-ій колонці даних первинних (а.с. 26-28 т.1); у рахунках № 1941, 1954 та 1955 від 26.09.2023 код УКТЗЕД передбачено у 3-ій колонці даних первинних документів; у податкових накладних, доданих до позовної заяви, також міститься код товару згідно УКТ ЗЕД (колонка 3.1) (а.с. 21-23 т.1).

Отже, усі первинні документи оформлені належним чином, містять усі визначені законом та договором реквізити.

Звідси, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем надані первинні документи, які в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є такими, що підтверджують здійснення господарських операцій по постачанню Позивачем Відповідачу товару.

Відповідач факт здійснення поставки товару, який підтверджено належним чином оформленими первинними документами не спростував, строк відтермінування оплати товару сплив, а відтак, обов`язок відповідача щодо оплати товару настав.

Щодо доводів апеляційної скарги апелянта про відсутність документів стосовно якості товару.

Як вбачається з умов п. 5.2 Договору, видаткова накладна не повинна містити відомості про передачу документів, що підтверджують якість товару. Немає обов`язку зазначати дану обставину у видаткових накладних також у Законі України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон).

Так, згідно зі ст. 9 Закону первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.2.2 Договору, підтвердженням якості Товару з боку Постачальника є наступні документи: паспорти та/або сертифікати якості, які надаються Постачальником Товару Замовнику при постачанні Товару з кожною партією. Постачальник повинен надати Замовнику сертифікати відповідності у разі, якщо Товар підлягає обов`язковій сертифікації в Україні.

Отже, згідно з Договором документи щодо якості надаються при постачанні Товару. При цьому, як згідно з п.5.2 Договору, так і згідно із Законом, у видатковій накладній передача документів щодо якості товару фіксуватися не повинна.

Відповідно до ст. 666 ЦК України якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання.

Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Згідно з п. 6.1.3 Договору при виявленні дефекту/недоліків Товару в межах гарантійного терміну, Замовник зобов`язаний направити повідомлення (виклик) Постачальнику в строк, що не перевищує трьох робочих днів після виявлення дефектів/недоліків.

Відповідно до п. 2.10 Договору при виявленні недостачі або недоліків Товару виклик представника Постачальника є обов`язковим.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не звертався щодо передачі документів щодо якості, не встановлював строк для їх передачі, не повідомляв про відмову від договору та про повернення товару.

Щодо тверджень відповідача про відсутність у позивача за первісним позовом підстав для нарахування пені, а також інфляційних втрат в силу приписів п. 11.1 Договору.

Згідно з п. 11.1 Договору, прострочені замовником грошові зобов`язання, передбачені даним договором, повинні виконуватися без урахування індексу інфляції та трьох відсотків річних, тобто розмір процентів та інфляція начебто прирівнюється до нуля відсотків.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тлумачення даного положення свідчить про те, що сторони можуть узгодити інший процент річних від простроченої суми, однак припис про врахування індексу інфляції є імперативним положенням закону, що надає кредитору можливість захистити свої майнові інтереси. Позбавлення кредитора можливості реалізувати це право порушуватиме баланс інтересів і сприятиме виникненню ситуацій, за яких боржник повертатиме кредитору грошові кошти, які, через інфляційні процеси, матимуть іншу цінність, порівняно з моментом, коли такі кошти були отримані.

Відповідно до усталених підходів судової практики нарахування інфляційних втрат на суму боргу входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів.

Свобода договору є одним з основоположних принципів сучасного цивільного права, однак така свобода обмежена законом. Договір не може суперечити закону. У ч. 1 ст. 627 ЦК України зазначено, що сторони, відповідно до ст. 6 цього Кодексу, є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції в тому, що оскільки частина 2 статті 625 ЦК України надає можливість самостійного визначення розміру процентів річних від простроченої суми, а не інфляційних втрат, то вимога позивача про стягнення з відповідача втрат від інфляції у сумі 4404,71грн за період з листопада 2023 року по лютий 2024 року є правомірною.

Щодо нарахування пені.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 2 статті 217 ГК України встановлено, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Статтею 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно статті 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 7.5. Договору встановлено, що у разі порушення строків оплати Замовник сплачує Постачальнику пеню в розмірі 0,01% від несвоєчасно оплаченої суми за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Оскільки матеріалами справи підтверджується факт прострочення виконання відповідачем зобов`язання, у позивача виникло право на нарахування сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України та п. 7.5 договору. В цій частині апеляційний суд також погоджується з висновками господарського суду.

Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджується прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, колегія суддів апеляційного господарського суду, перевіривши розрахунок сум пені погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає, що сума пені у розмірі 5 359,05 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.

За приписами статей 74, 76, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний господарський суд вважає, що відсутні підстави для скасування чи зміни рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2024 у справі №904/946/24, у зв`язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" не підлягає задоволенню.

Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт не спростував висновків суду першої інстанції та не довів порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого ним рішення.

В силу приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи встановлені обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2024 у справі №904/946/24 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2024 у справі №904/946/24 залишити без змін.

Судові витрати Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 31.10.2024.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков