Справа № 909/1049/24
У Х В А Л А

про забезпечення позову

05.11.2024 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Меблева фабрика ІФ" (вх. № 9607/24 від 04.11.2024) про забезпечення позову (до подання позовної заяви) у справі

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Меблева фабрика ІФ"

(вул .І. Левинського, буд. 1, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківька обл., 76014)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі Груп"

(бульвар Південний, буд. 22/79а, м. Івано-Франківськ, 76010)

про накладення арешту на грошові кошти в розмірі 1 760 783, 02 гривень, що належать та знаходяться на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі Груп",

без виклику сторін у судове засідання,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Меблева фабрика ІФ" звернулося до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на грошові кошти в розмірі 1 760 783, 02 гривень, що належать та знаходяться на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі Груп", а саме:

- АТ "ПУМБ" МФО 334851, р/р: НОМЕР_1 ;

- АБ "УКРГАЗБАНК" МФО 320478, р/р: НОМЕР_2 ;

- АТ КБ "ПРИВАТБАНК" МФО 305299, р/р: НОМЕР_3 , р/р НОМЕР_4 ;

крім коштів, що містяться на рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом та коштів, що необхідні для оплати обов`язкових платежів (зборів), в т.ч. пов`язаних з нарахуванням (виплатою) заробітної плати та інших обов`язкових платежів, а саме: податку з доходів фізичних осіб, військового збору, єдиного внеску.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному статтями 55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову у судовому процесі.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За приписами частин 1, 8 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Так, Товариство з обмеженою відповідальністю "Меблева фабрика ІФ" вказує, що має намір в подальшому звернутися до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі Груп" про стягнення заборгованості в розмірі 1 760 783, 02 гривень за договором № 15/09 безпроцентної фінансової допомоги на поворотній основі від 15.09.2020.

Під час вирішення питання забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову - це по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Верховний Суд у постанові від 03.03.2023 у справі № 905/448/22 зазначив, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін. Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову. При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

В обґрунтування вжиття заходів забезпечення позову заявник вказує, що станом на 01.11.2024 ТОВ "Смарт Енерджі Груп" свої зобов`язання за Договором № 15/09 безпроцентної фінансової допомоги на поворотній основі від 15.09.2020 щодо повернення залишку боргу у розмірі 1 760 783, 02 гривень не виконало та відмовляється виконувати в добровільному порядку. Провадження у справі про банкрутство № 909/291/23 відносно ТОВ "Смарт Енерджі Груп" закрито, вимоги кредитора ТОВ "Меблева фабрика ІФ", які виникли на підставі Договору, у повному обсязі задоволені не були. У зв`язку із чим ТОВ "Меблева фабрика ІФ" даний борг буде стягувати в судовому порядку шляхом повторного звернення до суду з позовом.

При цьому, заявник зазначає, що у травні 2024 року на підставі Рішення № 03/05/24 одноосібного засновника (учасника) Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі Груп", ідентифікаційний номер: 41083413 від 03.05.2024, ОСОБА_1 та Акту № 1 приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОРТЕКС ІНВЕСТМЕНТС" (ідентифікаційний код 45420993), посвідчений 08.05.2024 Майхер О. Л., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, реєстрові № № 2015, 2016, ТОВ "Смарт Енерджі Груп" передало ТОВ "ВОРТЕКС ІНВЕСТМЕНТС" в якості внеску у Статутний капітал вище вказане нерухоме майно, яке станом на 31.10.2024 належить останньому на праві власності, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 401917841 від 01.11.2024.

Тобто, у період настання в ТОВ "Смарт Енерджі Груп" зобов`язання щодо погашення заборгованості перед ТОВ "Меблева фабрика ІФ" в розмірі 1 760 783, 02 гривень за договором № 15/09 безпроцентної фінансової допомоги на поворотній основі від 15.09.2020, ТОВ "Смарт Енерджі Груп" в особі директора Сениці М. М. відчужило належне йому майно на користь афілійованої особи, з метою зменшення своїх активів, за рахунок яких, потенційно, можуть бути в примусовому порядку забезпечені вимоги кредитора.

З урахуванням вище викладених обставин, заявник вказує, що він переконаний у недобросовісності ТОВ "Смарт Енерджі Груп" виходячи з того, що останнім не було виконано зобов`язань згідно договору № 15/09 безпроцентної фінансової допомоги на поворотній основі від 15.09.2020, що призвело до потреби у зверненні до суду з метою захисту порушених прав та лише підтверджує думку заявника про те, що ТОВ "Смарт Енерджі Груп" і надалі вживатиме заходів щодо уникнення виконання рішення суду.

Заявник вважає, що у разі не можливості стягнення суми основного боргу за рахунок готівкових коштів ТОВ "Смарт Енерджі Груп", таке стягнення можна буде здійснити за рахунок коштів, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ "Смарт Енерджі Груп".

Разом із цим, заявник вважає, що грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ "Смарт Енерджі Груп" можуть бути відчужені на користь третіх афілійованих осіб у разі повного задоволення позовних вимог ТОВ "Меблева фабрика ІФ", з метою унеможливлення виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на наявні кошти в рамках виконавчого провадження.

Окрім цього, останній вказує, що наразі ТОВ "Смарт Енерджі Груп" не володіє на праві власності об`єктами нерухомого майна, за рахунок яких в примусовому порядку також можуть бути задоволені вимоги ТОВ "Меблева фабрика ІФ".

За загальним правилом, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує положення міжнародного договору, а саме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що передбачає право на справедливий суд. Під терміном справедливий судовий розгляд розуміється у тому числі забезпечення реального виконання рішення, на що Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу держав - членів Ради Європи. Обов`язок забезпечення механізмів реалізації права на справедливий суд покладено на держави-учасниці Конвенції. Одним з механізмів забезпечення реального виконання можливого рішення суду є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Також, відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, "Право на ефективний засіб юридичного захисту": кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Тому, вжиття обраних судом заходів до забезпечення позову відповідає вимогам статей 6 та 13 Конвенції та зобов`язанням, взятим на себе Україною щодо забезпечення права на справедливе судочинство та виконання судових рішень.

Частиною 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу/іншим особам здійснювати певні дії (постанова Верховного Суду від 22.07.2021 у справі № 910/4669/21).

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову (постанова Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 910/12404/21).

Судом встановлено співмірність обраного позивачем заходу забезпечення позову з заявленими позовними вимогами, оскільки останній просить накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі Груп" в межах суми позову - 1 760 783, 02 гривень.

З огляду на встановлені обставини та наведені норми, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Меблева фабрика ІФ" про забезпечення позову, дослідивши та оцінивши додані до заяви докази, з метою ефективного захисту прав учасників провадження у даній справі, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості поданої заяви, тому вважає за доцільне подану заяву задовольнити та вжити заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі Груп" у межах суми, яка була б достатньою для відповідного стягнення, тобто в межах ціни позову.

При цьому, застосування заходів забезпечення позову, про які просить заявник, не має наслідком будь-яке перешкоджання господарській діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі Груп" та спрямовано на запобігання ймовірним порушенням прав заявника і забезпечує збалансованість інтересів сторін.

Необхідності в зустрічному забезпеченні суд не вбачає, оскільки відсутні підстави вважати, що відповідачу будуть завдані збитки у зв`язку із вжиттям заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Меблева фабрика ІФ" (вх. № 9607/24 від 04.11.2024) про забезпечення позову у справі (до подання позовної заяви) № 909/1049/24 задовольнити.

2. Забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти в розмірі 1 760 783, 02 гривень (один мільйон сімсот шістдесят тисяч сімсот вісімдесят три гривні дві копійки), що належать та знаходяться на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі Груп" (бульвар Південний, буд. 22/79а, м. Івано-Франківськ, 76010; ідентифікаційний код юридичної особи:41083413), а саме:

- АТ "ПУМБ" МФО 334851, р/р: НОМЕР_1 ;

- АБ "УКРГАЗБАНК" МФО 320478, р/р: НОМЕР_2 ;

- АТ КБ "ПРИВАТБАНК" МФО 305299, р/р: НОМЕР_3 , р/р НОМЕР_4 ;

крім коштів, що містяться на рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом та коштів, що необхідні для оплати обов`язкових платежів (зборів), в т.ч. пов`язаних з нарахуванням (виплатою) заробітної плати та інших обов`язкових платежів, а саме: податку з доходів фізичних осіб, військового збору, єдиного внеску.

3. Стягувачем за цією ухвалою є:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Меблева фабрика ІФ"

(вул. І. Левинського, буд. 1, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківька

область, 76014; ідентифікаційний код: 40906580).

Боржником за цією ухвалою є:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі Груп"

(бульвар Південний, буд. 22/79а, м. Івано-Франківськ, 76010;

ідентифікаційний код юридичної особи:41083413).

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

5. Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після її прийняття.

6. Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом за вмотивованим клопотанням учасника справи в порядку, передбаченому статтею 145 Господарського процесуального кодексу України.

7. Господарський суд роз`яснює заявнику, що відповідно до статей 138, 145 Господарського процесуального кодексу України, у разі не подання заявником позовної заяви протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, заходи забезпечення скасовуються судом.

8. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги в строки, визначені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

9. Ухвалу складено та підписано 05.11.2024.

Суддя В. В. Михайлишин