ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

29.10.2024 м.Дніпро Справа № 908/570/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на рішення Господарського суду Запорізької області від 13.05.2024 (повне рішення підписано 28.05.2024, суддя Горохова І.С) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1

до відповідача Виконавчого комітету Водянської сільської ради Василівського району Зпорізької області, 71316, Запорізька область, Василівський район, с. Водяне, вул. Миру, буд. 145А

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до відповідача Виконавчого комітету Водянської сільської ради Василівського району Запорізька область про стягнення заборгованості в розмірі 102 684,73 грн, з яких: основний борг в розмірі 71103,56 грн, пеня в розмірі 16 938,81 грн, 3% річних в розмірі 3287,39 грн, інфляційні втрати в розмірі 11 354,97 грн.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язання щодо оплати у повному обсязі природного газу, поставленого позивачем згідно з умовами договору постачання природного газу № 07-1002/21-БО-Т від 05.11.2021, в період з листопада 2021 року по травень 2022 року, внаслідок чого сума простроченого та неоплаченого основного боргу відповідача складає 71 103,56 грн. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем, враховуючи умови договору та приписи діючого законодавства, також нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню, три проценти річних та інфляційні втрати. Позов обґрунтовано ст. ст. 20, 173-175, 193, 216-218, 230-232, 264-265 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 549, 610-612, 625, 629, 655, 692, 712 Цивільного кодексу України та умовами договору.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 13.05.2024 у позові відмовлено повністю.

Не погодившись із зазначеним рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», в якій просить скасувати рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним: враховуючи положення Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", за умови відсутності окремого рішення Кабінету Міністрів України щодо територій, тимчасово окупованих, починаючи з 24.02.2022, позивач вважає, що положення статей 13 та 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" не можуть бути застосовані до правовідносин сторін та, як наслідок, рішення Господарського суду Запорізької області від 13.05.2024 є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.06.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою у порядку письмового провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розглядаючи апеляційну скаргу колегією суддів було встановлено наступне.

Верховний Суд ухвалою від 27.03.2024 справу № 908/1162/23 передав на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для відступу від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.03.2024 у справі № 910/9680/23 щодо того, що достатнім для застосування ч. 2 ст. 13 та ч. 2 ст. 131 Закону "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є розповсюдження дії цього Закону на спірні правовідносини з огляду на приписи ст. 2 Закону. Колегія суддів у справі № 908/1162/23 вважала, що положення статей 13 та 131 Закону "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" можуть бути поширені на тимчасово окуповані території з урахування частини 1 цих статей, а саме, за рішенням Кабінету Міністрів України.

Спірні правовідносини у справі № 908/1162/23 стосуються стягнення заборгованості за спожитий у листопаді-грудні 2022 року обсяг електроенергії з підприємства, розміщеного у місті Мелітополь (яке було окуповане з 25.02.2022), та яке з серпня 2022 року здійснювало свою діяльність на території міста Запоріжжя.

Ухвалою Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.04.2024 прийнято до розгляду справу № 908/1162/23 за касаційною скаргою ТОВ "ВІМК" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відмовляючи в позові суд першої інстанції, зокрема, виходив з того, що з огляду на приписи статті 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» його дія розповсюджується на спірні правовідносини у цій справі, а тому суд вважає правомірним застосування до спірних правовідносин положень частини другої статті 13 та частини другої статті 131 цього Закону та відсутність у позивача права на отримання заявлених до стягнення грошових коштів, відповідно відсутність у відповідача кореспондованого зобов`язання їх сплачувати, відсутні підстави для задоволення позовних вимог, тому у позові слід відмовити повністю.

Водночас апелянт в апеляційній скарзі вказував, що положення статей 13 та 131 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово

окупованій території України» можуть бути поширені на такі території з урахування частини першої цих статей, а саме за рішенням Кабінету Міністрів України.

Проте наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 не є рішенням Кабінету Міністрів України, тому суд безпідставно застосував наказ та відмовив у позові.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

За умовами пункту 11 частини 1 статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 7 частини 1 статті 228 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Пунктом 4 частини 4 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що єдність системи судоустрою забезпечується єдністю судової практики.

Згідно з частиною 1, пунктом 6 частини 2 статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

В силу частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи предмет та підстави позову у цій справі, підстави апеляційного оскарження та доводи скаржника, а також висновки суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що висновок у справі № 908/1162/23 сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принцип пропорційності, з урахуванням того, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України зупинити апеляційне провадження у справі до перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судових рішень у подібних правовідносинах у іншій справі № 908/1162/23.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2024, справу №908/570/24 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г.(головуючий, доповідач), Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.

Керуючись ст.ст. 228, 229, 233, 234 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на рішення Господарського суду Запорізької області від 13.05.2024 у справі №908/570/24 до закінчення розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 908/1162/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков