ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2024 р. Справа № 922/3116/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" (адреса: 03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, буд. 32-А; )
до фізичної особи-підприємця Вінніка Антона Сергійовича (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )
про стягнення 25263,24 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УСГ" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця Вінніка Антона Сергійовича (далі - відповідач) суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 25263,24 грн.

Позов обґрунтовано з посиланням на те, що відповідно до умов договору добровільного страхування вантажів № 40-1301-22-00028 від 06.07.2022 позивач застрахував належний ТОВ "Сейф Гласс Факторі" вантаж, який підлягав перевезенню. В подальшому, відповідач здійснюючи перевезення зазначеного вантажу допустив його часткове пошкодження. Позивач вказує, що з огляду на викладені обставини, він здійснив виплату на користь ТОВ "Сейф Гласс Факторі" страхового відшкодування в сумі 25263,24 грн., тобто вартості пошкодженого вантажу. Сплачене страхове відшкодування позивач просить стягнути з відповідача на підставі 933 ЦК України, як особи винної в пошкодженні майна.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.09.2024 відкрито провадження у справі № 922/3116/24; справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін; запропоновано відповідачу подати відзив на позов в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов; встановлено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на позов.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та надання їм можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами електронного та поштового зв`язку направлено копію ухвали від 04.09.2024 про відкриття провадження у справі.

Копія ухвали від 04.09.2024 доставлена до електронного кабінету позивача в системі «Електронний суд» 05.09.2024, про що свідчить відповідна довідка від 05.09.2024.

Копію зазначеної ухвали направлено на адресу реєстрації відповідача (зазначену у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) засобами поштового зв`язку, та отримано відповідачем особисто, про що свідчать залучений до матеріалів справи витяг з офіційного сайту АТ «Укрпошта» з трекінгом 190, згідно з якими направлялась поштова кореспонденція.

Згідно з ч. 5-6 ст. 242 ГПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення сторін про розгляду справи, а останні в розумінні вимог ст. ст. 120, 242 ГПК України вважаються такими, що належним чином повідомлені про такий розгляд.

Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву в порядку та строк, встановлені ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.09.2024.

Розглянувши подані на розгляд суду матеріали справи, суд визнає їх достатніми для прийняття судового рішення по суті спору.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, 06.06.2022 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сейф Гласс Факторі» був укладений договір добровільного страхування вантажів № 40-1301-22-00028. Даним договором застраховані майнові інтереси страхувальника пов`язані із володінням та розпорядженням вантажем листове скло 2.1 мм (order № 61447634 від 31.05.2022 року) інвойс № від 06.07.2020 року, яке перевозиться автомобільним транспортом за маршрутом м. Херцогенрат (Німеччина) - м. Бердичев, Житомирська обл, Україна.

Пунктом 4.2.1 договору № 40-1301-22-00028, сторони погодили, що «з відповідальністю за всі ризики» - підлягають відшкодуванню збитки від знищення (втрати) та/або пошкодження всього чи частини застрахованого вантажу, що відбулося за будь-якої причини ( в тому числі в результаті протиправних дій третіх осіб, розкрадання застрахованого вантажу шляхом грабежу, розбою, крадіжки, шахрайства).

Відповідно до п. 9.1.2 договору № 40-1301-22-00028 страхувальник має право отримати страхове відшкодування при настанні страхового випадку.

Згідно до п. 9.2.4. договору № 40-1301-22-0002 страхувальник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплатити страхову премію.

Пункт 12.1.1. договору № 40-1301-22-0002 передбачає, що за цим договором підлягають відшкодуванню збитки від пошкодження або знищення (втрати) застрахованого вантажу внаслідок страхового випадку.

Відповідно до п.12.18.1 договору № 40-1301-22-0002 згідно чинного законодавства України, особа, що відшкодування збиток, спричинений з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування.

Якщо збиток виникає з вини інших осіб, страхувальник зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів для документального закріплення свого права вимоги до цих осіб з метою відшкодування завданих йому збитків цими особами чи подальшої передачі страховику своїх прав для одержання відшкодування від винної особи шляхом висунення регресного позову (претензії) після виплати страховиком страхового відшкодування (пункт 12.18.2)

В свою чергу 05.07.2022 року між ТОВ «Сейф Грасс Факторі» (замовник) та Фізичною особою підприємцем Віннік Антоном Сергійовичем (експедитор) був укладений договір транспортного - експедирування № 05072022, предметом якого є надання експедитором послуг пов`язаних з організацією перевезень вантажів Замовника у міжнародному та внутрішньому сполученні.

Відповідно до п. 3.1. договору № 05072022 експедитор забезпечує здійснення внутрішнього та міжнародного перевезення вантажів відповідно до умов перевезення зазначеній в заявці.

Згідно з п. 7.9. договору № 05072022 експедитор несе повну матеріальну відповідальність за вантаж під час перевезення.

Відповідно до заявки № 05072022 до договору № 05072022 від 05.07.2022, яка підписана замовником та експедитором, вантажем є скло в пірамідах вагою 22 т., дата завантаження 05.07.2022, адресою завантаження є Glasstrasse 1, 52134 Herzogenrath, Germany адреса розвантаження вул. Низгірецька, 16, м. Бердичів.

На виконання умов договору договір транспортного - експедирування № 05072022 та згідно заявки № 05072022 від 05.07.2022 року експедитором організовано перевезення вантажу листове скло 2. 1 мм, інвойс від 06.07.2020 року, автомобілем Вольво АС7455СК/Ас3707ХР за маршрутом м. Херцогенрат (Німеччина) м. Бердичев, Житомирська обл, Україна, що підтверджується міжнародною товарно транспортною накладною (CMR 83417285). Вантаж прийнятий перевізником без зауважень.

14.07.2022 року у місці приймання вантажу м. Бердичев, Житомирська область, вул. Низгерицька 16 виявлено часткове пошкодження вантажу, а саме виявлено 30 листів битого скла.

ТОВ «Сейф Грасс Факторі» складено акт про невідповідність якості сировини від 14.07.2022, в якому зазначено, що за результатами проведення першого етапу вхідного контролю сировини, що надійшла згідно інвойсу № від 06.07.2020, Saint-Gobain Class Deutschland GmbH (Німеччина) було отримано скло 2.1 мм. Зелене, розміром 3210х1986х2.1мм.

Під час розвантаження автомобіля виявлено пошкоджені листи скла у 4-рьох пасках, а саме:

- в пачці № 05F0356204 бито 3 листа

- в пачці № 05F0356207 бито 12 листів

- в пачці № 05F0356109 бито 10 листів

- в пачці № 05F0356201 бито 5 листів

З огляду на вказані обставини, ТОВ «Сейф Грасс Факторі» звернулося до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ з заявою від 14.07.2022 про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Відповідно до бухгалтерської довідки ТОВ «Сейф Грасс Факторі» № 148 від 15.07.2022 розрахунок збитків ТОВ «Сейф Грасс Факторі» складає 31687,79 грн.

Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УСГ складено страховий акт № МН-1887 від 10.08.2022 в якому зазначено, що винною особою в страховому випадку є перевізник ФОП Вінник А.С., та встановлено, що розмір суми страхового відшкодування становить 25263,24 грн. (без врахування франшизи яка становить 6424,55 грн.)

З огляду на вказані обставини та документи, позивачем здійснено виплату страхового відшкодування на користь ТОВ «Сейф Грасс Факторі» в сумі 25263,24 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 35167 від 10.08.2022. В даному платіжному дорученні зазначено, що сплата страхового відшкодування відбувається на користь ТОВ «Сейф Грасс Факторі» на підставі договору № 40-1301-22-00028.

При зверненні до суду з позовом у даній справі позивач вимагає стягнути виплачене страхове відшкодування в сумі 25263,24 грн. з відповідача на свою користь, оскільки саме відповідач є особою винною в пошкодженні майна, а позивач про цьому набув право вимоги сплати вартості пошкодженого майна на підставі ст. 993 ЦК України

Надаючи правову кваліфікацію існуючим між сторонами правовідносинам суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом ст. 355 Господарського кодексу України, об`єкти страхування, види обов`язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються Цивільним кодексом України, цим Кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

Згідно зі ст. 1 Закону України „Про страхування страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Ст. 6 Закону України „Про страхування визначає добровільне страхування, як страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

У відповідності до ст. 16 Закону України „Про страхування договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору, що цілком кореспондується з положеннями ст. 979 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ч. 2 ст. 8 Закону України „Про страхування страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Статтею 27 Закону України „Про страхування та статтею 993 Цивільного кодексу України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Положення статті 993 ЦК передбачає право страховика вимагати стягнення збитків з особи, винної у заподіянні шкоди страхувальникові. У даному випадку існує основне зобовґязання між страхувальником або вигодонабувачем, з одного боку, і особою, відповідальною за збитки, з іншого. Однак тут відбувається зміна осіб у зобовґязанні шляхом переходу прав кредитора до іншої особі на підставі закону (ст. 993 ЦК): страховик заміняє собою страхувальника в його вимогах до особи, відповідальної за збитки.

Перехід прав страхувальника до страховика після виплати страхового відшкодування здійснюється на підставі договору, за яким страхувальник передає свої права страховику і приймає на себе зобовґязання сприяти останньому в здійсненні його суброгаційних прав. Страхувальник передає свої права на добровільній основі. При цьому права вимоги передаються в тім же обсязі, в якому вони могли б бути здійснені самим страхувальником.

Право вимоги переходить до страховика в межах виплаченої суми страхового відшкодування. Це означає, що страховик не може вимагати з відповідальної особи більше, ніж він оплатив за договором страхування. Таким чином, виплата відповідальною за збиток особою суми, рівної страховому відшкодуванню, погашає право вимоги страховика.

Відповідно до п. 12.18.1 договору № 40-1301-22-0002 згідно чинного законодавства України, особа, що відшкодування збиток, спричинений з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування.

Якщо збиток виникає з вини інших осіб, страхувальник має забов`язаний вжити всіх необхідних заходів для документального закріплення свого права вимоги до цих осіб з метою відшкодування завданих йому збитків цими особами чи подальшої передачі страховику своїх прав для одержання відшкодування від винної особи шляхом висунення регресного позову (претензії) після виплати страховиком страхового відшкодування (пункт 12.18.2 договору № 40-1301-22-0002).

Статтею 909 ЦК України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (стаття 909 ЦК України).

Стаття 307 Господарського кодексу України передбачає, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За приписами статті 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів. Транспортно-експедиторська послуга - це робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

Транспортне експедирування як вид господарської діяльності не може розглядатися окремо від перевезення, це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях (сортування вантажів під час їх прийняття до перевезення, перевалка вантажів у процесі їх перевезення, облік надходження вантажів під час видачі вантажу тощо), і саме це дає підстави розглядати її допоміжним щодо перевезення видом діяльності. Тому кожна послуга, що надається експедитором клієнту, по суті є транспортною послугою.

Згідно частин два, три статті 14 Закону "Про транспортну-експедиторську діяльність" за невиконання або неналежне виконання обов`язків, які передбачені договором транспортного експедирування і цим Законом, експедитор і клієнт несуть відповідальність згідно з Цивільним кодексом України, іншими законами та договором транспортного експедирування.

Відповідно до статті 924 Цивільного кодексу України, що узгоджується із статтею 314 Господарського кодексу України, перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Згідно з п. 7.9. договору № 05072022 експедитор несе повну матеріальну відповідальність за вантаж під час перевезення.

Відповідно до ст. 934 Цивільного кодексу України за порушення обов`язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків (стаття 611 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

В даному випадку матеріалами справи підтверджується, що при виконання умов договору договір транспортного - експедирування № 05072022 та заявки № 05072022 від 05.07.2022 відповідачем при перевезенні допущено часткове пошкодження вантажу.

14.07.2022 року у місці приймання вантажу м. Бердичев, Житомирська область, вул. Низгерицька 16 виявлено часткове пошкодження вантажу, а саме виявлено 30 листів битого скла.

В результаті зазначених обставин відповідачем була завдана ТОВ «Сейф Грасс Факторі» матеріальна шкода у розмірі вартості пошкодженого вантажу.

Позивачем, як страхувальником вантажу, на виконання договору добровільного страхування вантажів № 40-1301-22-00028 від 06.06.2022 року сплачено на користь ТОВ «Сейф Грасс Факторі» 25263,24 грн. страхового відшкодування.

З огляду на викладене, після виплати страхового відшкодування, до позивача на підставі ст. 933 ЦК України та статті 27 Закону України „Про страхування перейшло право зворотної вимоги до відповідача, як особи відповідальної за заподіяну матеріальну шкоду, в межах суми виплаченого страхового відшкодування, тобто в розмірі 25263,24 грн.

В даному випадку позивач реалізував своє право шляхом пред`явлення позову до відповідача, оскільки саме відповідач, як перевізник, є особою відповідальною за збереження вантажу, а отже має відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду в розмірі виплаченого страхового відшкодування.

Оскільки відповідач в процесі розгляду даної справи жодним чином не спростував висновків викладених в даному рішенні, не надав будь-яких доказів відсутності його вини в заподіянні матеріальної шкоди при виконанні умов договору транспортного - експедирування № 05072022 та заявки № 05072022 від 05.07.2022, та не надав суду будь-яких доказів як добровільного відшкодування заподіяної шкоди на користь ТОВ «Сейф Грасс Факторі», так і виплати на користь позивача суми страхового відшкодування, суд за наслдіками розгляду справи приходить до висновку про задоволення заявленого позову, та стягнення з відповідача на користь позивача 25263,24 грн страхового відшкодування.

Крім того, з урахуванням вимог ст. 123, 126, 129 ГПК України, за наслідками розгляду справи з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Вінніка Антона Сергійовича (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" (адреса: 03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, буд. 32-А; ):

25263,24 грн. - страхове відшкодування;

3028,00 грн. - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.І. Байбак