ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/745/24

Господарський суд Закарпатської області у складі головуючого - судді Сисина С.В., за участі секретаря судового засідання Кірик К.І., розглянувши в загальному позовному провадженні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Енергетично-інвестиційна група, код ЄДРПОУ 44494907, місцезнаходження - місто Київ, вулиця Бойчука Михайла, будинок 43, офіс 5, поштовий індекс - 01014

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Превеншн Госпіталь, код ЄДРПОУ 44271776, місцезнаходження - Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Швабська, будинок 70, квартира 12, поштовий індекс 88000,

про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу,

за участі представників сторін:

від позивача - не з`явився (подав заяву про розгляд справи без його участі);

від відповідача - не з`явився,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Енергетично інвестиційна група (далі ТОВ Енергоінвестгруп, позивач) звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Превеншн Госпіталь (далі ТОВ Превеншн Госпіталь, відповідач) з позовними вимогами про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу №02/12-9 від 02.12.2022 у загальному розмірі 2635277,36 грн, з яких: 2316745,67 грн основний борг, 60488,49 грн - інфляційні втрати, 233191,64 грн пеня та 3% річних у сумі 24851,56 грн.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ПО СПРАВІ

Ухвалою суду від 02.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 25.09.2024 на 10 год. 45 хв.

Ухвалою суду від 02.09.2024 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ Енергоінвестгруп про забезпечення позову від 28.08.2024 шляхом: накладення арешту на майно Товариства з обмеженою відповідальністю Превеншн госпіталь; заборони Товариству з обмеженою відповідальністю Превеншн госпіталь та/або уповноваженим ним юридичним та фізичним особам, а також будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на відчуження в будь-який спосіб арештованого майна ТОВ Превеншн госпіталь (в тому числі, але не виключно, шляхом продажу, дарування, міни, ренти, відмови на користь громади/держави).

Ухвалою суду від 25.09.2024 (через неявку учасників справи) відкладено підготовче засідання на 09.10.2024 на 10 год. 45 хв.

09.10.2024 через систему Електронний суд від Товариства з обмеженою відповідальністю Енергетично-інвестиційна група надійшла заява від 09.10.2024 про розгляд справи без участі позивача (заява зареєстрована за вхідним №02.3.1-02/7833/24). У заяві позивач просить здійснювати розгляд справи №907/745/24 за його позовом до ТОВ Превеншн Госпіталь без участі представника у зв`язку із значною завантаженістю керівника та одночасно зазначено, що ТОВ Енергетично-інвестиційна група позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача повторно у підготовче засідання 09.10.2024 не з`явився та не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань процесуального характеру суду не подав.

Враховуючи повторну неявку представника відповідача у підготовче засідання без повідомлення причин неявки та подачу заяви позивачем про розгляд справи без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю Енергетично-інвестиційна група, суд вирішив провести підготовче засідання за відсутності представників сторін.

Ухвалою суду від 09.10.2024 закрито підготовче провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду по суті на 30.10.2024 на 14 год. 00 хв.

30.10.2024 через систему Електронний суд від Товариства з обмеженою відповідальністю Енергетично-інвестиційна група надійшла заява від 30.10.2024 про розгляд справи без участі (заява зареєстрована за вхідним №02.3.1-02/8410/24), в якій позивач просить провести судовий розгляд без його участі та задовольнити позовні вимоги у справі.

Згідно приписів статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи неодноразову неявку без поважних причин відповідача в судові засідання, про які відповідач повідомлений судом своєчасно та належним чином; оскільки позивач подав заяву від 30.10.2024 про розгляд справи без його участі, в якій він повідомив, що підтримує позовні вимоги у справі; враховуючи, що суд не визнавав явку позивача обов`язковою; суд розглянув справу за наявними у ній матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Відповідно до статті 233 ГПК України, рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами дослідження та оцінки доказів, наявних у справі.

Згідно з частинами 4 і 5 статті 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

ЩОДО НЕЯВКИ ВІДПОВІДАЧА У СУДОВІ ЗАСІДАННЯ

Згідно відповіді №3306872 від 30.08.2024 про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС, судом встановлено, що відповідач Товариства з обмеженою відповідальністю Превеншн Госпіталь, (код ЄДРПОУ 44271776) має зареєстрований електронний кабінет в системі Електронний суд.

А тому всі постановлені судом процесуальні ухвали про рух справи, не пізніше наступного дня направлялися відповідачу до його електронного кабінету у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Так, відповідно до частини сьомої статті 6 ГПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Частиною першою статті 232 ГПК України передбачено, що судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

17.08.2021 Вища рада правосуддя рішенням №1845/0/15-21 затвердила Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи (далі Положення про ЄСІТС).

Пунктом 3 розділу І Положення про ЄСІТС передбачено, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (ЄСІТС) це сукупність інформаційних та телекомунікаційних підсистем (модулів), які забезпечують автоматизацію визначених законодавством та цим Положенням процесів діяльності судів, органів та установ в системі правосуддя, включаючи документообіг, автоматизований розподіл справ, обмін документами між судом та учасниками судового процесу, фіксування судового процесу та участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції, складання оперативної та аналітичної звітності, надання інформаційної допомоги суддям, а також автоматизацію процесів, які забезпечують фінансові, майнові, організаційні, кадрові, інформаційно-телекомунікаційні та інші потреби користувачів ЄСІТС.

Офіційна електронна адреса сервіс Електронного кабінету ЄСІТС (підпункт 5.8 пункту 5 розділу І Положення про ЄСІТС).

Підсистема "Електронний кабінет" (Електронний кабінет ЄСІТС, Електронний кабінет) - підсистема ЄСІТС, захищений вебсервіс, що має офіційну адресу в інтернеті (id.court.gov.ua), який забезпечує процедуру реєстрації користувачів в ЄСІТС, а також подальшу автентифікацію таких осіб з метою їх доступу до підсистем (модулів) ЄСІТС у межах наданих прав. Доступ користувачів до підсистем (модулів) ЄСІТС, окрім Електронного кабінету, також може забезпечуватися за допомогою сервісу обміну даними між відповідними підсистемами (модулями) ЄСІТС та іншими інформаційними системами (пункт 8 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС).

Відповідно до пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС (в редакції рішення Вищої ради правосуддя № 977/0/15-23 від 12.10.2023) особам, які зареєстрували Електронний кабінет в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, у яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення в паперовій формі за окремою заявою.

У постанові від 07.06.2024 у справі № 904/1273/23 Об`єднана палата Касаційного господарського суду зазначила, що процесуальним законодавством передбачено два способи надсилання судового рішення шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через "Електронний кабінет", у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС. Вимога про надіслання судового рішення через підсистеми ЄСІТС є обов`язковою для осіб, визначених пунктом 10 Положення про ЄСІТС, та тих осіб, які добровільно зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

З довідок про доставку електронного листа, які отримані з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", вбачається, що ухвали суду від 02.09.2024, 25.09.2024, 09.10.2024 у справі №907/745/24 (суддя Сисин С.В.) були надіслані відповідачу в його електронний кабінет у системі Електронний суд та ці процесуальні документи доставлені до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю Превеншн Госпіталь відповідно: 02.09.2024, 25.09.2024, 09.10.2024.

Згідно положень пункту 2 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

В пунктах 41-42 постанови Верховного Суду від 30.08.2022р. у справі №459/3660/21 викладена правова позиція, що довідка про доставку документа в електронному вигляді до Електронного кабінету є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення.

Застосовуючи при розгляді справи відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України і статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини частину першу статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).

Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Водночас, суд враховує, що серед принципів господарського судочинства є, зокрема, верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, розумність строків розгляду справи судом.

Таким чином, суд констатує, що відповідач є належним чином повідомлений про розгляд справи у суді та мав можливість, передбачену законом, на реалізацію своїх прав та законних інтересів, з урахуванням сформованої позиції судів вищих інстанцій щодо належного повідомлення учасників процесу.

За таких обставин, суд зазначає, що відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомлений судом про розгляд справи, про дату, час і місце судових засідань, у строк, встановлений частиною першою статті 251 ГПК України відзиву на позов не подав і не забезпечив явку представника в судові засідання.

Згідно з частиною другою статті 14 ГПК України учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 13 ГПК України).

Згідно з частиною другою статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно приписів статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За таких обставин, відповідно до статті 202 ГПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд розглянув справу без участі відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ

СУТЬ СПОРУ ЗА ПОЗИЦІЄЮ ПОЗИВАЧА

Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на порушення відповідачем умов договору про постачання електричної енергії споживачу №02/12-9 від 02.12.2022 щодо несплати ТОВ Превеншн Госпіталь на користь ТОВ Енергоінвестгруп коштів за поставлену впродовж періоду з вересня 2023 року по липень 2024 року електричну енергію на суму 2316745,67 грн, що є підставою нарахування до сплати відповідачу за порушення грошового зобов`язання у порядку частини 2 статті 625 ЦК України штрафних санкцій на загальну суму 318531,69 грн, з яких: інфляційні втрати в сумі 60488,49 грн та 3% річних у сумі 24851,56 грн та 233191,64 грн пені, нарахованої у виді подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виконання основного зобов`язання згідно пункту 9.3 договору.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, доказів погашення заборгованості не представив.

Відповідно до приписів частини другої статті 14 ГПК України учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

Відтак, з врахуванням положень частини дев`ятої статті 165, частини другої статті 178 ГПК України, суд вирішив справу за наявними в ній матеріалами.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відносини, пов`язані з постачанням електричної енергії на роздрібному ринку електричної енергії, регулюються, зокрема, Законом України Про ринок електричної енергії від 13.04.2017, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 (надалі ПPPEE, Правила), іншими нормативно - правовими актами та договорами, що укладені між відповідними учасниками такого ринку.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю Енергетично-інвестиційна група (постачальником, позивачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Превеншн Госпіталь (споживачем, відповідачем у справі) було укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу №02/12-9 від 02.12.2022 (далі Договір), пунктом 2.1. якого визначено, що за цим Договором постачальник продає електричну енергію ДК 021:2015:09310000 5 Електрична енергія (далі товар) споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії.

Згідно із п. 2.2., 2.3. Договору, обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії. Постачальник підтверджує, що має всі необхідні ліцензії та дозволи на постачання товару за цим договором, а також зобов`язується забезпечити дійсність таких ліцензій (дозволів) на весь строк договору.

Постачання електричної енергії споживачу здійснюється постачальником на підставі поданої споживачем річної заявки (далі- заявка), додатком №2 до цього договору (п. 3.1. Договору).

Ціна визначається у додатку №1 до договору Комерційна пропозиція постачальника (п.5.1. Договору).

Обсяг споживання товару по кожному об`єкту споживання споживача визначається на підставі даних комерційного обліку які надає оператор системи розподілу після закінчення розрахункового періоду (п.5.2 Договору).

Відповідно до п. 5.4 Договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць, протягом якого споживачу здійснювалось постачання електричної енергії.

За умовами п. 5.4 Договору по закінченні розрахункового періоду постачальник зобов`язаний надати для підписання споживачу акт приймання передачі електричної енергії, а споживач зобов`язаний розглянути та підписати вказаний акт у строк, що не перевищує 5 (п`яти) робочих днів з дати його виставлення постачальником.

Датою виконання зобов`язання споживача щодо оплати за спожиту електричну енергію вважається дата перерахування споживачем на банківський спеціальний рахунок постачальника грошових коштів (п. 5.5 Договору).

Положеннями підпункту 1 пункту 6.2 та підпункту 1 пункту 7.1 Договору визначено, що споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору, а постачальник має право отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергії.

У разі виникнення у споживача заборгованості за електричну енергію за цим договором споживач може звернутися до постачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості на строк не більше 3 (трьох) місяців.

За умовами п. 8.5 Договору, графік погашення заборгованості оформляється окремим документом про реструктуризацію заборгованості. Укладення сторонами та дотримання споживачем графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від здійснення поточних платежів за цим Договором.

За змістом п. 13.1 Договору, цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами, скріплення печатками сторін (за наявності) і до 31.12.2023 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань в частині розрахунків.

Додатком №1 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №02/12-9 від 02.12.2022 є підписана та скріплена печатками сторін комерційна пропозиція постачальника, де, зокрема, зазначено, що ціна (тариф) електричної енергії та порядок її формування: ціна за 1 кВт /год електричної енергії визначається за наступною формулою: 1.1 (ЦРДН+П+Р)=ЦФАКТ*, де: Црдн-середньозважена ціна електричної енергії на ринку на добу наперед (РДН) в ОЕС України у відповідному місяці постачання, що оприлюднюється на сайті ДП "Оператор Ринку" (https:/www.оrее.соm.uа, розділ "Середньозважені ціни ВДР га РДН") грн/кВт*год. збільшена на 0,10 коп; П-ціна (тариф) послуги з передачі електричної енергії, встановлений НКРЕКП на відповідний розрахунковий період грн./кВт/год; Р - ціна (тариф) послуги з розподілу електричної енергії, встановлений НКРЕКП на відповідний розрахунковий період оператором системи розподілу грн./кВт/год. з яким укладений договір у Споживача; Цфакт - фактична ціна електричної енергії за одиницю товару (1 кВт/год.). Додатково на суму нараховується ПДВ у розмірі 20%.

Територія на якій дійсна дана комерційна пропозиція: територія України.

Спосіб оплати за електричну енергію: розрахунковим періодом є календарний місяць та встановлюється з 1 числа місяця до останнього числа цього місяця (включно). Оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі Подекадної оплати за наступним графіком:

- 1 - й платіж до 01 -го числа розрахункового місяця - у розмірі 25% вартості замовленого обсягу споживання електричної енергії на розрахунковий період;

- 2-й платіж до 8-го числа розрахункового місяця у розмірі 25% вартості замовленого обсягу споживання електричної енергії на розрахунковий період;

- 3-й платіж до 16-го числа розрахункового місяця у розмірі 25% вартості замовленого обсягу споживання електричної енергії на розрахунковий період;

- 4-й платіж до 24-го числа розрахункового місяця у розмірі 25% вартості замовленого обсягу споживання електричної енергії на розрахунковий період;

- остаточний розрахунок за фактично спожиту електричну енергію у розрахунковому місяці здійснюється у строк до 10-го числа, місяця наступного за розрахунковим.

У разі, якщо відповідний термін оплати припадає на вихідний чи святковий день, Споживач мас сплатити платіж в робочий день, що передує такому вихідному чи святковому дню.

Сума переплати/ недоплати Споживача, яка виникла в наслідок різниці між заявленим та фактичним обсягом споживання визначається після завершення розрахункового періоду на підставі даних комерційного обліку оператора системи розподілу

Сума переплати Споживача, за вибором Споживача, може бути зарахована в якості оплати наступного розрахункового періоду, або повертається Постачальником на розрахунковий рахунок Споживача.

Сума недоплати Споживача підлягає безумовній оплаті Споживачем не пізніше 3 (трьох) банківських днів з дня виставлення рахунку Постачальником.

Оплата здійснюється на поточний рахунок Постачальника зі спеціальним режимом використання, зазначеним у Договорі та/або розрахункових документах. У призначенні платежу зазначаються реквізити Договору та період поставки.

У разі зміни банківських реквізитів Постачальник або Споживач повідомляє про це іншу Сторону не пізніше ніж за 5 (п`ять) календарних днів до дати наступного платежу.

Спосіб оплати послуг з розподілу/ передачі електричної енергії: послуги з передачі електричної енергії оплачуються Споживачем через Постачальника електричної енергії; Послуги з розподілу електричної енергії оплачуються Споживачем через Постачальника електричної енергії.

Термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та строк його оплати: Рахунок виставляється Споживачу та його оплата здійснюється у відповідності до пункту 3 цієї Комерційної пропозиції.

Розмір пені за порушення строку оплати та/або штраф: згідно умов договору.

Розмір штрафу за дострокове розірвання договору у випадках, не передбачених умовами Договору: згідно чинного законодавства України.

Розмір компенсації споживачу за недодержання постачальником якості надання комерційних послуг: згідно умов договору чинного законодавства України.

Набрання чинності, договором, термін дії та умови пролонгації: згідно умов Договору.

Інші умови: підписанням цієї Комерційної пропозиції Споживач надає Постачальнику згоду на отримання від оператора системи розподілу (передачі) інформації про режим споживання та дозволену (договірну) потужність Споживача. Після прийняття Споживачем даної комерційної пропозиції, внесення змін до неї можливе лише за взаємною згодою Сторін або в порядку, встановленому чинним законодавством України.

У додатку 2 до договору про постачання електричної енергії споживачу №02/12-9 від 02.12.2022 позивач та відповідач підписали заявку на постачання електричної енергії споживачу на 2022-2023 роки, згідно якої на виконання умов договору про постачання електричної енергії споживачу №02/12-9 від 02.12.2022 просять забезпечити постачання електричної енергії за наступними об`єктами електроспоживання: об`єкт госпіталь (Закарпатська область, Ужгородський район, с. В. Лази, вул. Східна,4-1); період постачання 2022-2023рік всього: грудень 2022-60000 кВт/год; січень 2023-33000 кВт/год; лютий 2023-28000 кВт/год; березень 2023 25000 кВт/год; квітень 2023-25000 кВт/год; травень 2023- 20000 кВт/год; червень 2023-26000 кВт/год; липень 2023- 27000 кВт/год; серпень 2023-32000 кВт/год; вересень 2023 30000 кВт/год; жовтень 2023-27000 кВт/год; листопад 2023-60000 кВт/год; грудень 2023 - 60000 кВт/год; всього: 453 000 кВт/год.

На виконання умов укладеного між сторонами Договору постачальником здійснювалася поставка електроенергії, яка приймалася споживачем. Однак, за поставлену позивачем згідно умов Договору в період з вересня 2023 року по липень 2024 року електроенергію на загальну суму 2405144,21 грн, відповідачем здійснено оплату лише частково за вересень 2023 року в сумі 88398,54 грн та у подальшому жодних коштів у рахунок сплати боргу за поставлену електричну енергію відповідач не здійснив. У зв`язку з цим за відповідачем на час звернення в суд з позовом позивачем рахується заборгованість за таку поставлену (продану) електроенергію на загальну суму 2316745,67 грн (з ПДВ).

Так, під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, які підтверджують поставку позивачем в період з вересня 2023 року по липень 2024 року на виконання умов Договору №02/12-9 від 02.12.2022 відповідачу електричної енергії, прийняття відповідачем (як споживачем по договору) такої електричної енергії, обсяги та вартість поставленої електричної енергії, а саме:

-акт приймання передачі електричної енергії №433 від 30.09.2023 на суму 172944,24 грн; рахунок на оплату №538 від 30.09.203 обсягом 22,559 МВт/год на суму 742844,24 грн; та супровідний лист вих. №764-1/10 від 10.10.2023 до акту приймання передачі та рахунку на оплату (за вересень 2023 ТОВ Превеншн Госпіталь частково погашено заборгованість у розмірі 88398,54 грн.);

-акт приймання передачі електроенергії №495 від 31.10.2023 на суму 205549,76 грн; рахунок на оплату №610 від 31.10.2023 обсягом 26,157 МВт/год на суму 291095,46 грн; та супровідний лист вих. № 873-1/11 від 09.11.2023 до акту приймання передачі та рахунку на оплату;

-акт приймання передачі електроенергії №565 від 30.11.2023 на суму 269812,42 грн; рахунок на оплату №695 від 30.11.2023 обсягом 33,328 МВт/год на суму 559907,88 грн; та супровідний лист вих. № 1089-1/12 від 11.12.2023 до акту приймання передачі та рахунку на оплату;

-акт приймання передачі електроенергії №645 від 31.12.2023 на суму 335608,19 грн; рахунок на оплату №791 від 31.12.2023 обсягом 43,09 МВт/год на суму 825703,65 грн; та супровідний лист вих. № 12-1/01 від 09.01.2024 до акту приймання передачі та рахунку на оплату;

-акт приймання передачі електроенергії №72 від 31.01.2024 на суму 221340,94 грн; рахунок на оплату №88 від 31.01.2024 обсягом 27,202 МВт/год на суму 986436,40 грн; та супровідний лист вих. № 101-1/02 від 09.02.2024 до акту приймання передачі та рахунку на оплату;

-акт приймання передачі електроенергії №143 від 29.02.2023 на суму 187624,55 грн; рахунок на оплату №173 від 29.02.2024 обсягом 23 580 кВт/год на суму 1113452,76 грн; та супровідний лист вих. № 216-01/03 від 10.03.2024 до акту приймання передачі та рахунку на оплату;

-акт приймання передачі електроенергії №291 від 31.03.2024 на суму 207132,72 грн; рахунок на оплату №330 від 31.03.2024 обсягом 28 527 кВт/год на суму 1511614,28 грн; та супровідний лист вих. № 283-1/04 від 10.04.2024 до акту приймання передачі та рахунку на оплату;

-акт приймання передачі електроенергії №408 від 30.04.2024 на суму 174954,78 грн; рахунок на оплату №462 від 30.04.2024 обсягом 23 844 кВт/год на суму 1686569,06 грн; та супровідний лист вих. № 340-1/05 від 09.05.2024 до акту приймання передачі та рахунку на оплату;

-акт приймання передачі електроенергії №539 від 31.05.2024 на суму 198644,18 грн; рахунок на оплату №607 від 31.05.2024 обсягом 23 639 кВт/год на суму 1885212,86 грн; та супровідний лист вих. № 475-1/06 від 13.06.2024 до акту приймання передачі та рахунку на оплату;

-акт приймання передачі електроенергії №666 від 30.06.2024 на суму 184978,38 грн; рахунок на оплату №740 від 30.06.2024 обсягом 18 835 кВт/год на суму 2070191,63 грн; та супровідний лист вих. № 565-1/07 від 10.04.2024 до акту приймання передачі та рахунку на оплату;

-акт приймання передачі електроенергії №781 від 31.07.2024 на суму 246554,04 грн; рахунок на оплату №864 від 31.07.2024 обсягом 23 487 кВт/год на суму 2316745,67 грн; та супровідний лист вих. № 623/08 від 13.08.2024 до акту приймання передачі та рахунку на оплату.

Як вбачається із матеріалів справи, акти приймання передачі електричної енергії № 433 від 30.09.2023, №495 від 31.10.2023, №565 від 30.11.2023, №645 від 31.12.2023, №72 від 31.01.2024, №143 від 29.02.2024, № 291 від 31.03.2024, 408 від 30.04.2024, №539 від 31.05.2024, № 666 від 30.06.2024, №781 від 31.07.2024 підписані з боку відповідача та скріплені його печаткою без будь-яких зауважень.

Судом встановлено, що з метою досудового врегулювання спору, позивач надсилав відповідачу претензію № 500/06 від 19.06.2024 про сплату заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу №02/12-9 від 02.12.2022 у сумі 1885213,24 грн та претензію № 630/08 від 20.08.2024 про сплату заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу № 02/12-9 від 02.12.2022 заборгованості в сумі 2316745,67 грн, 318531,69 грн штрафні санкції, що включає 60488,49 грн інфляційних втрат, 233191,64 грн пені, та 24851,56 грн 3% річних.

Однак жодних відповідей на такі претензії відповідач не направив, вимоги про сплату боргу не задовольнив.

Отже, такі обставини справи, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом, згідно з яким просить стягнути з відповідача на свою користь 2316745,67 грн, що є підставою нарахування до сплати відповідачу штрафних санкцій на загальну суму 318531,69 грн, з яких: інфляційні втрати в сумі 60488,49 грн та 3% річних у сумі 24851,56 грн за порушення грошового зобов`язання та 233191,64 грн пені, нарахованої у виді подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виконання основного зобов`язання згідно пункту 9.3 договору.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, станом на день розгляду даного спору в суді його обставини оцінюються судом із огляду на правила Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Згідно із ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України Про ринок електричної енергії.

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону (ч. 6 ст. 276 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Пунктом 1.2. укладеного між сторонами Договору про постачання електричної енергії споживачу №02/12-9 від 02.12.2022 передбачено, що до умов цього Договору застосовуються положення Закону України Про ринок електричної енергії та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312.

Відповідно до п. 26, 68 та 84 ч. 1 ст. 1 Закону України Про ринок електричної енергії, електрична енергія це енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу; постачання електричної енергії продаж, включаючи перепродаж, електричної енергії; споживач фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема, про постачання електричної енергії споживачу (п. 14 ч. 1 ст. 4 Закону України Про ринок електричної енергії).

Приписами ч. 1, 2, 6, 7 ст. 56 Закону України Про ринок електричної енергії визначено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку. Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу.

Роздрібний ринок функціонує для задоволення потреб споживачів у електричній енергії та пов`язаних з цим послуг. Постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за відповідним договором постачання електричної енергії споживачу, укладеним відповідно до правил роздрібного ринку. Відносини між учасниками роздрібного ринку регулюються правилами роздрібного ринку та договорами між його учасниками. Споживач сплачує за поставлену йому електричну енергію та надані послуги згідно з умовами договорів, укладених відповідно до правил роздрібного ринку (ч. 1, 2, 4, 9 ст. 72 Закону України Про ринок електричної енергії).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №312 від 14.03.2018 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), що регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами (п. 1.1.1. ПРРЕЕ).

Відповідно до п. 2 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №312 від 14.03.2018, укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Згідно з абзацом 14 пункту 1.1.2. глави 1.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 договором про постачання електричної енергії споживачу є домовленість двох сторін (електропостачальник і споживач), що є документом певної форми, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником за вільними цінами.

Постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку (п. 1.2.7. ПРРЕЕ).

Відповідно до п. 3.1.1. Правил, постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником останньої надії.

Електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам для укладення. До договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на власному офіційному вебсайті, про що повідомити Регулятора (п. 3.1.5. Правил).

Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції (п. 3.1.8. ПРРЕЕ).

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 57 Закону України Про ринок електричної енергії, підп. 1 п. 5.2.1 ПРРЕЕ, електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 58 Закону України Про ринок електричної енергії, підп. 2 п. 5.5.5. ПРРЕЕ передбачено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

За змістом п. 4.7., 4.8. ПРРЕЕ, оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі: 1) планових платежів з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 2) попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 3) оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. Форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

Пунктом 4.12. ПРРЕЕ передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) (п. 4.19. ПРРЕЕ).

В укладеному сторонами Договорі погоджено порядок та строки оплати отриманої електричної енергії.

Так, зокрема, на підставі п. 5.3. Договору та п. 5.5 Договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць протягом якого споживачу здійснювалось постачання електричної енергії. По закінченню розрахункового періоду постачальник зобов`язаний надати для підписання споживачу акт приймання передачі електричної енергії. Споживач зобов`язаний розглянути та підписати вказаний акт у строк, що не перевищує 5 (п`яти) робочих днів з дати його виставлення постачальником.

Відповідно до п. 3 способу оплати за електричну енергію додатку №1 «Комерційна пропозиція постачальника» до договору розрахунковим періодом є календарний місяць та встановлюється з 1 числа місяця до останнього числа цього місяця (включно). Оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі Подекадної оплати за наступним графіком:

1 - й платіж до 01 -го числа розрахункового місяця - у розмірі 25% вартості замовленого обсягу споживання електричної енергії на розрахунковий період;

2-й платіж до 8-го числа розрахункового місяця у розмірі 25% вартості замовленого обсягу споживання електричної енергії на розрахунковий період;

3-й платіж до 16-го числа розрахункового місяця у розмірі 25% вартості замовленого обсягу споживання електричної енергії на розрахунковий період;

4-й платіж до 24-го числа розрахункового місяця у розмірі 25% вартості замовленого обсягу споживання електричної енергії на розрахунковий період;

Остаточний розрахунок за фактично спожиту електричну енергію у розрахунковому місяці здійснюється у строк до 10-го числа, місяця наступного за розрахунковим.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Приписами ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ст. 204 Цивільного кодексу України зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства.

Спір у даній справі виник у зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленої йому за Договором №02/12-9 про постачання електричної енергії споживачу від 02.12.2022 електричної енергії в період із вересня 2023 року по липень 2024 року, внаслідок чого у відповідача виникла та рахується заборгованість перед позивачем у розмірі 2316745,67 грн.

Водночас у матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надано суду доказів щодо повної оплати спірної суми заборгованості.

Враховуючи вищевказані обставини та те, що відповідач не надав суду свого контррозрахунку позовних вимог, хоча мав можливість скористатись відповідними процесуальними правами і надати документи в обґрунтування своєї позиції по суті заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми 2316745,67 грн заборгованості за поставлену електричну енергію є документально доведеними та обґрунтованими, відповідачем належними і допустимими доказами не спростованими, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення як заявлені обґрунтовано та правомірно.

ЩОДО СТЯГНЕННЯ 3% РІЧНИХ ТА ІНФЛЯЦІЙНИХ ВТРАТ ТА ПЕНІ

Спірним у даній справі є розмір інфляційних втрат і трьох відсотків річних, які з врахуванням положень статті 625 ЦК України, повинен сплатити відповідач за несплату (неперерахування) коштів у розмірі 2316745,67 грн позивачу згідно умов договору.

Згідно приписів ст. 625 ЦКУ, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №916/190/18 наведено висновок, за змістом якого, визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані сторонами докази, у тому числі зроблений позивачем розрахунок заявлених до стягнення сум, перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок, що є процесуальним обов`язком суду.

Верховний Суд у постановах неодноразово висловлював позицію стосовно того, що з огляду на вимоги частини п`ятої статті 236, статей 86, 237 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем) (постанови Верховного Суду від 28.01.2019 у справі №922/3782/17, від 05.03.2019 у справі №910/1389/18, від 14.02.2019 у справі №922/1019/18, від 22.11.2023 у справі №904/464/23).

Позивачем заявлено позовну вимогу також щодо стягнення з відповідача 60488,49 грн інфляційних збитків та 24851,56 грн 3% річних.

Здійснивши перевірку заявлених до стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних, які нараховані позивачем за порушення грошового зобов`язання за несплату коштів за поставлену електроенергію у визначені Договором терміни, судом встановлено, що такий розрахунок позивачем проведено правильно, з урахуванням сум заборгованості по договору за кожен місяць прострочення та відповідно до методики нарахування.

Відповідач не надав суду свого контррозрахунку даних позовних вимог, хоча мав можливість скористатись відповідними процесуальними правами і надати документи в обґрунтування своєї позиції по суті заявлених позовних вимог.

Відтак суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 60488,49 грн інфляційних збитків та 24851,56 грн 3% річних є документально доведеними та обґрунтованими, відповідачем не спростованими.

ЩОДО СТЯГНЕННЯ ПЕНІ.

Додатково позивачем заявлено позовну вимогу щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 233 191,64 грн (у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України), що передбачено умовами пункту 9.3 Договору.

Вирішуючи такі позовні вимоги, суд враховує наступне.

Частиною 1 ст. 549 ЦКУ передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 230 ГКУ передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором (ч. 4 ст. 230 ЦКУ).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 230 ГКУ).

Згідно п. 9.3 Договору за прострочення строків оплати споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Разом з тим, частина шоста статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Судом на основі даних розрахунку боргу, зокрема пені, який долучено до матеріалів позовної заяви, встановлено що позивачем вірно нараховано відповідачу пеню в межах термінів, передбачених частиною шостою статті 232 ГК України в загальній сумі 233191,64 грн.

Перевіривши правильність здійсненого позивачем розрахунку та здійснивши оцінку доказів, на яких він ґрунтується, суд вважає правомірним нарахування відповідачу пені, що розрахована позивачем в означені ним періоди в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення в межах шести місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, у загальній сумі 233191,64 грн, а тому позов у цій частині є таким, що підлягає до задоволення судом.

ЩОДО ОБГРУНТОВАНОСТІ РІШЕННЯ

Згідно зі статтею 73 ГПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями статті 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В силу приписів статті 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надав.

З урахуванням вищевикладеного в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судові витрати на підставі статті 129 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (частина дев`ята статті 129 ГПК України).

Відтак, на відповідача покладається 39529,16 грн витрат на оплату судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви згідно платіжної інструкції № 274 від 28.08.2024.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 42, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 129, 221, 236, 237, 238, 240, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Превеншн Госпіталь (88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Швабська, будинок 70, квартира 12, код ЄДРПОУ 44271776) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Енергетично-інвестиційна група (01014, місто Київ, вулиця Бойчука Михайла, будинок 43, офіс 5, код ЄДРПОУ 44494,36 грн (два мільйони шістсот тридцять п`ять тисяч двісті сімдесят сім гривень 36 копійок), з яких: 2316745,67 грн (два мільйони триста шістнадцять тисяч сімсот сорок п`ять гривень 67 копійок) - основний борг за договором №02/12-9 від 02.12.2022 про постачання електричної енергії споживачу, 60488,49 грн (шістдесят тисяч чотириста вісімдесят вісім гривень 49 копійок) - інфляційні втрати за весь час прострочення, 24851,56 грн (двадцять чотири тисячі вісімсот п`ятдесят одна гривня 56 копійок) 3% річних від простроченої суми боргу та 233191,64 грн (двісті тридцять три тисячі сто дев`яносто одна гривня 64 копійок) пеня за несвоєчасно виконане грошове зобов`язання за договором.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Превеншн Госпіталь (88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Швабська, будинок 70, квартира 12, код ЄДРПОУ 44271776) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Енергетично-інвестиційна група (01014, місто Київ, вулиця Бойчука Михайла, будинок 43, офіс 5, код ЄДРПОУ 44494907) 39529,16 грн (тридцять дев`ять тисяч п`ятсот двадцять дев`ять гривень 16 копійок) в повернення сплаченого судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

На підставі статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно статті 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного Господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 30.10.2024.

Суддя С. В.Сисин