ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року Справа № 915/890/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001 ()

адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094

електронна пошта:

до відповідача Фізичної особи-підприємця Кусова Валерія Валерійовича, АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_1 )

електронна пошта згідно ЄДРЮОФОПГФ: ІНФОРМАЦІЯ_1

про стягнення грошових коштів в розмірі 341 717, 15 грн.

без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Миколаївської області звернулось Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача Фізичної особи-підприємця Кусова Валерія Валерійовича заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.08.2021 в загальному розмірі 341 717, 15 грн. (291 666, 65 грн. - заборгованість за кредитом; 166, 66 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочену заборгованість; 49 883, 34 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії).

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/23, від 5.02.2024 № 49/2024 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України продовжувався строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Ухвала Господарського суду Миколаївської області від 12.06.2023 надіслана на адресу місцезнаходження відповідача ФОП Кусова Валерія Валерійовича, АДРЕСА_1 та повернута до суду поштовою установою із відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Додатково ухвала суду направлена на електронну адресу відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка вказана у ЄДРЮОФОПФГ.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

В Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про фізичну особу - підприємця, зокрема, місцезнаходження (адреса місця проживання, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем); інформація для здійснення зв`язку з фізичною особою - підприємцем: телефон та/або адреса електронної пошти (п. 5, 8 ч. 4 ст. 9 вказаного Закону).

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Системний аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку свідчить, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17; від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19; від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20).

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням (правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20).

Верховний Суд звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19, від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20; від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20).

Оскільки в матеріалах справи відсутні підтвердження наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, Суд вважає, що факт неотримання відповідачем поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19; від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20).

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

В рішеннях від 28.10.1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України».)

В рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про вжиття необхідних та достатніх заходів з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та можливість розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

2.1. Правова позиція позивача.

Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо неналежного виконання відповідачем ФОП Кусовим В.В. зобов`язань за кредитним договором № б/н від 20.08.2021, який укладено шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, а саме зобов`язань щодо повернення у строк, передбачений договором (до 20.08.2022) кредитних коштів, а також нарахованих відсотків за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість у спірній сумі, яку заявлено до стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 509, 526, 530, 549, 611, 634, 639, 1948, 1949, 1054 ЦК України, ст. 173, 174, 193, 216, 230, 231, 232 ГК України та умовами договору.

2.2. Правова позиція (заперечення) відповідача.

Відповідачем не подано суду відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 161 ГПК України відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

20.08.2021 між Акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" (Банк) та Фізичною особою-підприємцем Кусовим Валерієм Валерійовичем (позичальник) укладено кредитний договір б/н від 20.08.2021 шляхом підписання клієнтом електронно-цифровим підписом через систему інтернет-клієнт-банкінгу заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ».

Як вбачається зі змісту заяви підписанням вищезазначеної заяви на підставі ст. 634 Цивільного кодексу України клієнт приєднався до розділу « 1.1. Загальні положення» та підрозділу « 3.2.8. Умови та правила надання послуги «КУБ»» Умов та Правил надання банківських послуг (далі - Умови), що розміщені на сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК» pb.ua на дату укладення Договору. Ця Заява та Умови разом складають кредитний договір між Банком та Клієнтом.

В п. 2 Заяви Клієнт підтвердив ознайомлення із розділом « 1.1. Загальні положення», а також підрозділом « 3.2.8. Умови та правила надання кредиту "Кредит «КУБ»» Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті Банку.

На підтвердження факту підписання Банком та відповідачем заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» позивачем до матеріалів справи долучено протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису (дата підписання документів 20.08.2021).

Умовами кредитного договору сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності Клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та ін. винагород в обумовлені цим договором терміни.

Відповідно до п. 1.2 кредитного договору розмір кредиту: 500 000 (п`ятсот тисяч) грн.

Відповідно до п. 1.3 кредитного договору строк кредиту: 12 місяців з дати видачі кредитних коштів.

Відповідно до п. 1.4 кредитного договору у період з дати підписання заяви процентна ставка за користування кредитом перші 6 місяців дії кредиту становить 1.6 % в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця користування кредитом - 1.4 % в місяць від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні кредиту).

Відповідно до п. 1.5 кредитного договору проценти за користування кредитом у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним договором: 4 % в місяць від суми простроченої заборгованості.

Відповідно до п. 1.6 кредитного договору порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом; погашення процентів щомісяця до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом.

Порядок дострокового погашення кредиту; якщо в звітному місяці дата дострокового погашення кредиту передує даті сплати щомісячного платежу, - Клієнт сплачує залишок заборгованості та проценти поточного періоду в повному розмірі; якщо дата дострокового погашення слідує за датою погашення щомісячного платежу. Клієнт також оплачує залишок заборгованості та проценти поточного періоду в повному розмірі.

Сторони узгодили, що графік погашення кредиту (додаток 1 до цієї Заяви) є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 1.7 кредитного договору сторони узгодили, що в разі:

- порушення строку повернення кредиту, визначеного п. 1.3 цієї Заяви, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку;

- настання обставин, передбачених п. 3.2.8.3.1.3 Умов, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку повернення кредиту, визначеного у повідомленні Банку,

- настання обставин, передбачених п. 3.2.8.6 2, п. 3.2.8.6.6 Умов, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку повернення кредиту.

Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у розмірі 4 % в місяць від простроченої суми заборгованості.

Відповідно до п. 3.2.8.1 Умов Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту строковий «Кредит КУБ» (далі - Послуга) для фінансування поточної діяльності Клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» (далі - Заява), а також в системі Приват24.

Клієнт приєднується до послуги шляхом підписання кваліфікованим електронним підписом Заяви в системі Приват24 або у сервісі "Paperless" або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору.

Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги.

Якість послуг має відповідати законодавству України, нормативним актам Національного Банку України (далі - НБУ), які регулюють кредитні відносини.

Відповідно до п. 3.2.8.2 Умов розмір кредиту, який може бути наданий в рамках послуги, складає від 50 000 до 1 000 000 грн.

Для позичальників, що працюють у сегменті агро-бізнесу, максимальний розмір кредиту, який може бути встановлений, складає 2 000 000 грн.

Відповідно до п. 3.2.8.3.1, 3.2.8.3.1.2. Умов надання кредитів у рамках послуги здійснюється на умовах, зокрема:

- повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення Клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у заяві.

- строк користування Кредитом зазначено у Заяві про приєднання. Максимальний строк користування Кредитом не може перевищувати 12 місяців з дати видачі кредитних коштів.

Відповідно до п. 3.2.8.3.2 Умов за користування послугою Клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно Графіку, визначених в Заяві та Тарифах.

При несплаті процентів у строк, визначений Графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання Договору згідно з п. 3.2.8.6.2).

Відповідно до п. 3.2.8.3.3 Умов у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним договором Клієнт сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому Тарифами.

Відповідно до п. 3.2.8.3.4 Умов сторони узгодили, що в разі, зокрема, порушення строку повернення кредиту, визначеного п. 1.3 Заяви, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у розмірі 4 % в місяць від простроченої суми заборгованості.

Відповідно до п. 3.2.8.5.2, 3.2.8.5.3, 3.2.8.5.5 Умов Клієнт зобов`язується, зокрема:

- оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно з п. 3.2.8.3.2;

- повернути кредит та здійснити інші платежі, передбачені Договором, у терміни і в сумах, як встановлено в п.п. 3.2.8.3.1, 3.2.8.3.2, 3.2.8.5.14, 3.2.8.6.2, а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку;

- сплатити Банку проценти згідно з п.п. 3.2.8.3.1, 3.2.8.3.2.

Відповідно до п. 3.2.8.6.2 Умов при настанні будь-якої з таких подій, зокрема, порушення Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами видачі та погашення кредиту, в т. ч. у разі порушення цільового використання кредиту, Банк, на свій розсуд, має право:

а) змінити умови видачі та надання кредиту - вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування, виконання інших зобов`язань за кредитом у повному обсязі шляхом надсилання повідомлення. При цьому згідно зі ст. 212, 611, 651 ЦКУ за зобов`язаннями, терміни виконання яких не настали, терміни вважаються такими, що настали в зазначену у повідомленні дату. В цю дату Клієнт зобов`язується повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний термін користування ним, повністю виконати інші зобов`язання за кредитом;

або:

б) розірвати Договір у судовому порядку. При цьому в останній день дії Договору Клієнт зобов`язується повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний термін користування ним, повністю виконати інші зобов`язання за цим Договором;

або:

в) відповідно до ст. 651 ЦКУ, ст. 188 Господарського кодексу України здійснити одностороннє розірвання Договору з надсиланням Клієнту повідомлення. У зазначену в повідомленні дату Договір вважається розірваним. При цьому в останній день дії Договору Клієнт зобов`язується повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний термін користування ним, повністю виконати інші зобов`язання за Договором. Одностороння відмова від цього Договору не звільняє Клієнта від відповідальності за порушення зобов`язань за ним Договором.

Відповідно до п. 3.2.8.9.1 Умов за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з п.п. 3.2.8.1, 3.2.8.3 цього договору Клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.2.

Відповідно до п. 3.2.8.9.2 Умов нарахування процентів здійснюється щодня, при цьому проценти розраховуються на початковий розмір кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується.

Відповідно до абз. 1 п. 3.2.8.9.3 Умов сплата процентів за користування кредитом здійснюється в дати платежів, зазначені у Заяві (п. 3.2.8.3.1).

Відповідно до п. 3.2.8.9.7 Умов розрахунок і нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у терміни, вказані в заяві, кожного місяця, на наступний день після дня отримання Клієнтом кредиту або дня погашення чергової частини боргу і проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом на первісну суму кредиту.

Відповідно до п. 3.2.8.11 Умов договір є чинним з моменту підписання Клієнтом Заяви про приєднання. Строк дії Договору встановлюється з дня його укладання і до повного виконання Сторонами зобов`язань за Договором.

Невід`ємною частиною кредитного договору є додаток № 1 до Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» б/н від 20.08.2021 «Графік погашення основної суми боргу та процентів за кредитом», яким сторони погодили графік (строк погашення кредиту щомісячно, до дати, зазначеної в п. 1.6 заяви), а саме: щомісячна сума кредиту становить 41 666, 67 грн. протягом 12 місяців; щомісячна сума процентів становить 8 000 грн. з 1 по 6 місяць та 7 000 грн. з 7 по 12 місяць. Всього щомісячно по 49 666, 67 грн. з 1 по 6 місяць та по 48 666, 67 грн. з 7 по 12 місяць.

Факт виконання Банком взятих за договором зобов`язань щодо видачі кредитних коштів підтверджується банківською випискою за період з 20.08.2021 по 15.05.2023 по рахунку № 0918, відповідно до якої 20.08.2021 Банком здійснено видачу кредиту КУБ у розмірі 500 000, 00 грн.

Як вбачається з наявних у справі банківських виписок та розрахунку позивача відповідачем частково погашено заборгованість за кредитним договором б/н від 20.08.2021 у сумі 208 333, 35 грн. Отже, залишок кредиту (тіло кредиту) становить 291 666, 65 грн., яка (сума заборгованості) винесена на прострочену заборгованість.

Відповідно до графіку та п. 3.2.8.9.7 Умов позичальник зобов`язався сплатити проценти в загальній сумі 90 000 грн., а саме: щомісячно по 8 000 грн. з 1 по 6 місяць та щомісячно по 7 000 грн. з 6 по 12 місяць. Проценти нараховано відповідно до п. 3.2.8.9.7 Умов на первісну суму кредиту. Як вбачається з матеріалів справи, позичальником (клієнт, відповідач) проведено оплату процентів в загальній сумі 40 116, 16 грн. Заборгованість з процентів (комісії) становить 49 883, 84 грн.

Крім того, за період з 21.11.2021 по 24.02.2022 Банком нараховано позичальнику проценти на прострочену заборгованість в загальній сумі 722, 22 грн., які частково погашено позичальником в сумі 555, 56 грн. Отже, заборгованість за процентами становить 166, 66 грн., які винесено Банком на прострочену заборгованість.

Факт нарахування відсотків та часткової оплати позичальником грошових коштів підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою за період з 20.08.2021 по 16.05.2023, а також розрахунком позивача.

Суду не подано доказів погашення заборгованості позичальником.

В зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, банк звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 291 666, 65 грн. (прострочена); заборгованості за процентами в сумі 166, 66 грн. (прострочена) та заборгованості за процентами (комісією) в сумі 49 883, 84 грн. (прострочена).

ІV. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

4.1. Щодо стягнення суми основного боргу.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі кредитного договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За приписами ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію.

Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04.07.2018 № 75 (далі - Положення), встановлює основні вимоги щодо організації бухгалтерського обліку в банках України.

Відповідно до п. 1 Положення терміни вживаються в такому значенні:

- бухгалтерський облік в банках - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передавання інформації про операції банку зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень;

- клієнтські рахунки - рахунки, за якими обліковуються кошти, розпорядником яких є клієнти банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу), розрахункові рахунки;

- первинний документ - документ, який містить відомості про операцію;

- регістри синтетичного та аналітичного обліку операцій - носії спеціального формату (паперові, електронні) у вигляді відомостей, книг, журналів, призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого накопичення, групування та узагальнення інформації з первинних документів, що прийняті до обліку.

У п. 42-43 Положення зазначено, що підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються в бухгалтерському обліку за умов дотримання вимог законодавства України про електронні документи та електронний документообіг.

Відповідно до п. 45, 46 Положення касовими документами оформляються операції з готівкою. Касові документи оформляються відповідно до вимог, визначених нормативно-правовими актами Національного банку України щодо організації касової роботи в банках України.

Відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками здійснюється на підставі платіжних інструкцій, наданих/складених відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України з питань безготівкових розрахунків та виконання міжбанківських платіжних операцій в Україні в національній валюті.

Відповідно до п. 57 Положення інформація, що міститься в прийнятих для обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного).

Відповідно до п. 59 Положення банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри: 1) клієнтські рахунки та виписки з них; 2) аналітичні рахунки з обліку внутрішньобанківських операцій; 3) книги реєстрації відкритих рахунків; 4) оборотно-сальдовий баланс/оборотно-сальдову відомість.

У разі складання регістрів бухгалтерського обліку в електронному вигляді банк зобов`язаний зробити їх копії на паперових носіях на вимогу учасників операції, а також органів контролю та правоохоронних органів відповідно до вимог законодавства України.

Відповідно до абз. 1 п. 60 Положення клієнтські рахунки та рахунки з обліку внутрішньобанківських операцій є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.

Відповідно до п. 62 Положення виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

Відповідно до п. 63 Положення виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Після настання терміну внесення чергового платежу за договором і після спливу строку кредитування зобов`язання простроченого боржника за договором не припиняється (постанова ВП ВС від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12).

4.2. Щодо вимоги про стягнення заборгованості за процентами та комісією.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова ВП ВС від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12).

Цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно.

Проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України, є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватися одночасно. Тому за період до прострочення підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення стягуються річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

V. ВИСНОВКИ СУДУ.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов наступного висновку.

20.08.2021 між Акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" (Банк) та Фізичною особою-підприємцем Кусовим Валерієм Валерійовичем (позичальник) укладено кредитний договір б/н від 20.08.2021 шляхом підписання електронно-цифровим підписом через систему інтернет-клієнт-банкінгу заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ».

На виконання умов п. 1.2 кредитного договору та п. 3.2.8.2 Умов Банком 20.08.2021 надано Позичальнику кредит в сумі 500 000, 00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою. Відповідно до умов п. 1.3 кредитного договору строк кредиту: 12 місяців з дати видачі кредитних коштів. Отже, граничним строком повернення кредитних коштів є 20.08.2022. Проте, відповідачем в порушення умов п. 1.6 кредитного договору, п. 3.2.8.3.1, 3.2.8.3.1.2, 3.2.8.5.3 Умов, Графіку погашення основної суми боргу та процентів за кредитом, а також приписів ст. 530, ч. 1 ст. 1054 ЦК України частково погашено заборгованість за кредитним договором у сумі 208 333, 35 грн., у зв`язку з чим виникла заборгованість по кредиту (тіло кредиту / основний борг) в сумі 291 666, 65 грн., яка (сума заборгованості) винесена на прострочену заборгованість. Суду не подано доказів сплати вищевказаної заборгованості, як і не спростовано ані факту її наявності, ані її розміру. Отже, позовна вимога в частині стягнення заборгованості по кредиту в сумі 291 666, 65 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Судом також встановлено, що Банком відповідно до умов п. 1.4-1.6 кредитного договору, п. 3.2.8.3.2, п. 3.2.8.3.3 Умов нараховано позичальнику проценти за користування кредитом, проте позичальником в порушення п. 3.2.8.5.2, п. 3.2.8.5.5, п. п. 3.2.8.9.1, п. 3.2.8.9.3, п. 3.2.8.9.7 Умов проведено часткову оплату нарахованих процентів. Так, як встановлено судом вище, відповідно до графіку та п. 3.2.8.9.7 Умов позичальник зобов`язався сплатити проценти в загальній сумі 90 000 грн., а саме: щомісячно по 8 000 грн. з 1 по 6 місяць та щомісячно по 7 000 грн. з 6 по 12 місяць. Проценти нараховано відповідно до п. 3.2.8.9.7 Умов на первісну суму кредиту. Як вбачається з матеріалів справи, позичальником (клієнт, відповідач) проведено оплату процентів в загальній сумі 40 116, 16 грн., у зв`язку з чим заборгованість з процентів (у вигляді щомісячної комісії) становить 49 883, 84 грн.

Крім того, за період з 21.11.2021 по 24.02.2022 Банком нараховано позичальнику проценти на прострочену заборгованість в загальній сумі 722, 22 грн., які частково погашено позичальником в сумі 555, 56 грн. Отже, заборгованість за процентами становить 166, 66 грн., які винесено Банком на прострочену заборгованість.

Факт нарахування процентів та часткової оплати позичальником грошових коштів підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою за період з 20.08.2021 по 16.05.2023, а також розрахунком позивача.

Суду не подано доказів погашення заборгованості позичальником, як і не спростовано розміру нарахованих сум.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем порушено умови кредитного договору, а також приписи ст. 1048, 1050 ЦК України в частині сплати процентів. Отже, позовна вимога в частині стягнення заборгованості за процентами в сумі 166, 66 грн. (прострочена) та заборгованості за процентами (у вигляді щомісячної комісії) в сумі 49 883, 84 грн. (прострочена) підлягає задоволенню.

Відповідачем не подано суду доказів погашення вищевказаної заборгованості за кредитним договором, строк оплати якої настав, як і не спростовано позовних вимог.

Позов судом задоволено.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір в розмірі 5 125, 76 грн. згідно ст. 129 ГПК України слід відшкодувати позивачу з відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з відповідача Фізичної особи-підприємця Кусова Валерія Валерійовича, АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь позивача Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001 ():

- 291 666, 65 грн. (двісті дев`яносто одна тисяча шістсот шістдесят шість грн. 65 коп.) - заборгованість за кредитом за кредитним договором б/н від 20.08.2021;

- 166, 66 грн. (сто шістдесят шість грн. 66 коп.) - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість;

- 49 883, 84 грн. (сорок дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят три грн. 84 коп.) - заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії;

- 5 125, 76 грн. (п`ять тисяч сто двадцять п`ять грн. 76 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено 29.10.2024

Суддя Е.М. Олейняш