УХВАЛА

м. Київ

05.11.2024Справа № 910/10886/24

Суддя Н.Плотницька, розглянувши заяву Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" про забезпечення позову, у справі

за позовом Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (68001, Одеська область, місто Чорноморськ, вулиця Праці, будинок 6)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Крентон Україна" (03150, місто Київ, вулиця Малевича Казимира, будинок 86, корпус П, офіс 312)

про стягнення 904 194 грн 55 коп.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Крентон Україна" (03150, місто Київ, вулиця Малевича Казимира, будинок 86, корпус П, офіс 312)

до Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (68001, Одеська область, місто Чорноморськ, вулиця Праці, будинок 6)

про визнання недійсним договору

Представники сторін: не викликались

ВСТАНОВИВ:

04.09.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Крентон Україна" про стягнення 904 194 грн 55 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору про надання послуг, пов`язаних з обробкою контейнерів від 24.06.2024 № 70/д належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати наданих позивачем послуг, у заявку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 895 313 грн 70 коп. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позивачем нараховано 7 962 грн 13 коп. пені та 918 грн 72 коп. 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2024 позовну заяву залишено без руху на підставі частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

12.09.2024 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання щодо усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2024 відкрито провадження у справі № 910/10886/24, справу визнано малозначною, розгляд справи постановлено здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

03.10.2024 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли відзив на позовну заяву, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та заява із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

03.10.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Крентон Україна" з вимогами до Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" про визнання недійним договору про надання послуг, пов`язаних з обробкою контейнерів від 24.06.2024 № 70/д.

В обґрунтування заявлених зустрічних позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Крентон Україна" посилається на те, що договір про надання послуг, пов`язаних з обробкою контейнерів від 24.06.2024 № 70/д є недійсними, оскільки зі сторони Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Крентон Україна" правочин підписаний директором без належних на те повноважень.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2024 відкрито провадження у справі та об`єднано зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Крентон Україна" з вимогами до Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" про визнання недійним договору про надання послуг, пов`язаних з обробкою контейнерів від 24.06.2024 № 70/д в одне провадження з первісним позовом Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Крентон Україна" про стягнення 904 194 грн 55 коп.; справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.11.2024.

04.10.2024 до Господарського суду міста Києва від Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" надійшла заява по збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути за відповідача 12 615 552 грн 84 коп. заборгованості, 36 911 грн 68 коп. 3 % річних, 13 374 грн 30 коп. інфляційних втрат, 319 901 грн 11 коп. пені.

24.10.2024 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшов відзив на зустрічну позовну заяву.

31.10.2024 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про поновлення процесуального строку.

04.11.2024 до Господарського суду міста Києва від Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Крентон Україна" та шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Крентон Україна" в межах суми стягнення 32 742 045 грн 85 коп., які знаходяться в банківських установах на всіх рахунках, інформація про які буде виявлена в процесі виконання ухвали про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову заявник посилається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Крентон Україна" в порушення норм чинного законодавства та умов договору на теперішній час не проводить розрахунки з позивачем, проте продовжує здійснювати господарську діяльність, тому може наразі вільно витрачати кошти на власний розсуд та в разі перерахування відповідачем всіх коштів з поточних рахунків, здійснення розрахунків з позивачем значно ускладниться та фактично унеможливиться виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Також заявник зазначає, що згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Крентон Україна" немає зареєстрованого майна, що виключає задоволення вимог позивача у разі задоволення позовних вимог, за рахунок такого майна. Крім того, відповідач після настання строку виконання зобов`язань за договором №70/д від 24.06.2024, став здійснювати продаж рухомого майна, що підтверджується листом Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантікінвест" №20-09 від 20.09.2024 про придбання у Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Крентон Україна" майна.

Тому, на переконання позивача, існують правові підстави для заходів забезпечення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні вказаної заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Нормами статті 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до частини 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, тоді як спір не вирішується по суті.

Водночас, заявником до заяви про забезпечення позову не надано доказів на підтвердження реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду з боку відповідача у разі задоволення позовних вимог, ухиляння відповідача від виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення боржника від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Позивачем в підтвердження своїх доводів не надано доказів, що відповідачами здійснюються дії з метою ухилення в подальшому від примусового виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження вчинення відповідачами заходів та здійснення дій, які спрямовані на відчуження коштів.

Таким чином, припущення заявника про неможливість виконання прийнятого в подальшому судового рішення, в разі його задоволення, не підтверджується жодними належними та допустимими доказами, а тому суд приходить до висновку, що заява Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" про вжиття заходів забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Частиною 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 136, 137, ст. 140, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" про забезпечення позову відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду(частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Плотницька