ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року

м. Київ

cправа № 911/2392/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С. К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В.,

за участю секретаря судового засідання Амірханяна Р. К.,

та представників:

позивача - не з`явився,

відповідача - Муравляніка О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Цегла вашому дому"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2024

та ухвалу Господарського суду Київської області від 05.03.2024

у справі № 911/2392/23

за позовом Державної екологічної інспекції Столичного округу

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цегла вашому дому"

про відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами,

В С Т А Н О В И В:

Державна екологічна інспекція Столичного округу (далі - Інспекція; позивач) звернулася до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Цегла вашому дому" (далі - ТОВ "Цегла вашому дому"; відповідач) збитків у сумі 697 872, 00 грн, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.03.2024 (суддя - А. Ф. Черногуз), залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2024 (головуючий суддя - Г. П. Коробенко, судді - Г. А. Кравчук, О. О. Хрипун), закрито провадження у справі № 911/2392/23 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Не погоджуючись із ухваленими у справі судовими рішеннями, ТОВ "Цегла вашому дому" звернулося із касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить їх скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Скаржник мотивує подання касаційної скарги тим, що судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального права - п. 2 ч. 1 ст. 231, ст. 236 ГПК України; що при прийнятті оскаржуваних рішень не з`ясовано чи існував спір на момент відкриття провадження у справі та чи не залишилося неврегульованих питань між сторонами. Вважає, що судові рішення ухвалені без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20, від 11.04.2018 у справі № 816/1155/16, від 22.04.2019 у справі № 806/2143/18 (п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України).

Посилається у касаційній скарзі на те, що надана 20.02.2024 Головним слідчим управлінням Національної поліції України копія технічного звіту, складеного 06.12.2022 ТОВ "Геотехпромпроект" є недопустимим та недостовірним доказом.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.08.2024 відкрито провадження за касаційною скаргою ТОВ "Цегла вашому дому" з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 27.08.2024.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Статтею 231 ГПК України визначено підстави для закриття провадження у справі. Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи (див., зокрема постанову Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 13/51-04, постанову Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 30.08.2024 у справі № 916/3006/23).

Верховний Суд зазначає, що поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому необхідно надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Від підстав позову необхідно відрізняти правові підстави позову (правове обґрунтування позову) - правову кваліфікацію обставин, якими позивач обґрунтовує свої позиції (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц).

З урахуванням наведеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Отже, суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору існував на момент виникнення останнього, але припинив існування в процесі розгляду справи на час (до) ухвалення судом першої інстанції судового рішення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 13/51-04, постанову Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 30.08.2024 у справі № 916/3006/23).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 у справі № 13/51-04 також виснувала, що закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо). Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Надавши оцінку наявним у матеріалах справи документам, господарські суди встановили таке:

- ТОВ "Цегла вашого дому" надіслало на адресу Інспекції листа від 18.01.2024 № 01, у якому зазначило, зокрема про те, що у період з 29 листопада до 12 грудня 2022 року було проведено перевірку діяльності ТОВ "Цегла вашого дому", за результатами якої складено акт, в якому зафіксовано відповідні порушення, вчинені відповідачем; Інспекцією пред`явлено до ТОВ "Цегла вашого дому" претензію про відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами у сумі 697 872,00 грн;

- відповідач листом повідомив позивача про те, що ним було усунуто виявлені Інспекцією порушення та сплачено суму заявлених збитків в повному обсязі; до вказаного листа долучив копію платіжного доручення від 18.01.2024 № 457, якому суди надали оцінку та встановили, що у ньому зазначено, що відповідач сплатив 697 872,00 грн на рахунок, який було зазначено у претензії про відшкодування збитків -ГУК у Київ. обл/Обухівська міс/24062100, Казначейство України, UA0010752; призначення платежу "грошові стягнення за шкоду заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища".

Встановивши вищевказане, добровільну сплату відповідачем позивачу 697 872,00 грн, що свідчить про те, що предмет спору припинив своє існування в процесі розгляду справи, а отже, і порушене право держави, за захистом якого позивач, на виконання своїх повноважень, звернувся до суду, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, підставно задовольнив клопотання позивача та закрив провадження у справі № 911/2392/23 відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

При цьому, судами попередніх інстанцій було відхилено заперечення відповідача щодо відсутності підстав для закриття провадження у справі з огляду на те, що він не погоджується із самим фактом та підставністю нарахування заявлених до стягнення збитків у сумі 697 872,00 грн, враховуючи те, що відповідач фактично визнав факт порушення та погодився із сумою нарахованих йому збитків, що вбачається із наявного у справі листа відповідача, а також її сплатив. Верховний Суд вважає, що доводи скаржника зводяться лише до переоцінки обставин, встановлених судами попередніх інстанцій, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, визначених ст. 300 ГПК України.

Щодо доводів касаційної скарги про те, що суди порушили норми процесуального права - п. 2 ч. 1 ст. 231, ст. 236 ГПК України, то необхідно зазначити, що вони є безпідставними, адже судами було правильно застосовано ці норми процесуального права та ухвалено судові рішення відповідно до ст. 236 ГПК України.

Скаржник також посилається у касаційній скарзі і на неврахування судами висновків Верховного Суду, викладених у постановах Верховного Суду від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20, від 11.04.2018 у справі № 816/1155/16, від 22.04.2019 у справі № 806/2143/18. Верховний Суд зазначає, що з аналізу змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що вони не суперечать висновкам, викладеним у вказаних постановах Верховного Суду. Суди застосували процесуальну норму, якою регулюється закриття провадження у справі з огляду на встановлені судами різні фактичні обставини справи, покладені в основу цих судових рішень.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України встановлено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом ст. 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених ст. 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Отже, суд касаційної інстанції, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах доводів касаційної скарги, дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.

Оскільки підстав для скасування прийнятих у справі судових рішень немає, то судовий збір згідно з ст. 129 ГПК України за подання касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Цегла вашому дому" залишити без задоволення.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2024 та ухвалу Господарського суду Київської області від 05.03.2024 у справі № 911/2392/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Могил С. К.

Судді: Волковицька Н.О.

Случ О.В.