ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"01" листопада 2024 р. м. Київ Справа № 911/2946/24

Суддя Заєць Д.Г., розглянувши матеріали

за заявою Приватного підприємства «ШЕРИФ-ЗАХИЩАТИ ТА ОХОРОНЯТИ», Київська обл., Бориспільський р-н., с. Гнідин

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від Приватного підприємства «ШЕРИФ-ЗАХИЩАТИ ТА ОХОРОНЯТИ» надійшла заява про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Оскаліна Олександра Сергійовича заборгованості за Договором №16538948 від 23.01.2024 року про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони у розмірі 18258,00 грн.

Разом з тим, судом встановлено, що предметом договору №16538948 від 23.01.2024 року про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони є надання послуг замовнику в обсягах та кількості, які ним обрані, в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Обумовлений Сторонами обсяг послуг та їх вартість вказується в Додатку 1 до даного Договору, що являється його невід`ємною частиною. Послуги за цим Договором надаються за адресою (адресами), яка (і) вказана (і) в Додатку 1.

Як вбачається з Додатку 1 до Договору, послуги надаються за адресою м. Київ, вул. Межигірська, буд. 83.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 30 ГПК України, спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

За визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука «з приводу» означає «у зв`язку з чим-небудь», тому словосполучення «з приводу нерухомого майна» треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном.

Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного ГПК України, виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18.

Словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 року у справі №911/2390/18.

Оскільки, Договір №16538948 від 23.01.2024 року про надання послуг охорони за допомогою технічних засобів стосується прав та обов`язків, які пов`язані з користуванням нерухомим майном, яке розташоване на території міста Києва, суд дійшов висновку, що дана справа підсудна Господарському суду міста Києва.

Керуючись ст. ст. 27, 30, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Направити заяву Приватного підприємства «ШЕРИФ-ЗАХИЩАТИ ТА ОХОРОНЯТИ» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Оскаліна Олександра Сергійовича заборгованості за Договором №16538948 від 23.01.2024 року про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони у розмірі 18258,00 грн. за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду м. Києва.

Ухвала господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць