ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2024м. ДніпроСправа № 904/2414/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітісервіс-КР" (50008, м. Кривий Ріг Дніпропетровської обл., вул. Генерала Радієвського, буд. 34А, оф. 3; ідентифікаційний код 38788964)

до Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (50101, м. Кривий Ріг Дніпропетровської обл., пл. Молодіжна, буд. 1; ідентифікаційний код 25522449)

про стягнення 37 455 грн. 29 коп.

Без повідомлення (виклику) представників сторін.

ПРОЦЕДУРА:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сітісервіс-КР" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№2303/24 від 05.06.2024) до Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради про стягнення 37 455 грн. 29 коп. - заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, надані за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Салтиківська, буд. 9, прим. 61 (площа 420,40 кв.м.).

Також просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп.

Відповідач у відзиві (вх.№30900/24 від 26.06.2024) на позовну заяву просить прийняти відзив на позовну заяву управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради та врахувати його при прийнятті рішення, відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ "Сітісервіс-КР" до Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради в повному обсязі, судові витрати покласти на позивача та зазначає про те, що: - відповідно до наданих міською радою повноважень, Управління обліковує об`єкти нерухомості нежитлового призначення на власному балансі з метою їх приватизації, відчуження, передачі в орендне користування; - управління комунальної власності міста не є власником комунального майна Криворізької міської територіальної громади, а також не є споживачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій; - у нежитловому приміщенні за адресою: вул. Салтиківська, 9, прим.61, що перебуває на балансі Управління комунальної власності міста, фактичне користування послугами не здійснювалося, зазначене спірне приміщення будь-якими особами не використовувалось у заявлений період з 01.05.2021 по 01.04.2024; - позивачем при цьому не надано належних доказів отримання житлово-комунальних послуг, спрямованих на забезпечення умов перебування осіб у нежилих приміщеннях; - оскільки відповідач не є власником приміщення і споживачем послуг, тому не має законних підстав для підписання договору про надання житлово-комунальних послуг та актів надання послуг з подальшою їх оплатою; - відповідач взагалі не є учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг за вказаною адресою; - нежитлове приміщення 61 по вул. Салтиківській, 9 - це окреме нежитлове приміщення, яке має окремий вхід, частково прибудоване до гуртожитку, а, отже, в розумінні статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" є ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна; - наявні в матеріалах справи за адресою вул. Салтиківська, 9 за період з 01.05.2021 по 01.04.2024 відомості по видам послуг, картки фактичної собівартості утримання будинку складені та підписані лише з одного боку позивача - ТОВ "Сітісервіс-КР" і заповнені взагалі на будинок вул. Салтиківська, 9 без зазначення приміщення 61, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна; - акти виконання робіт також не містять інформації про надання послуг у приміщенні 61; - тобто відсутні документи (докази), які б свідчили саме про факт отримання відповідачем житлово-комунальних послуг за спірним нежитловим приміщенням; - згідно інформації КП "Парковка та реклама" КМР від 25.06.2024 №2506-1 в рамках діючого договору доручення підприємством самостійно, згідно з графіком, проводяться обстеження стану нежитлового приміщення 61 на вул. Салтиківській, 9, а також виконуються роботи з його утримання й обслуговування; - в період з 01.05.2021 по 01.04.2024 Комунальним підприємством "Парковка та реклама" було витрачено на ці цілі кошти на суму 9 463 грн. з ПДВ згідно з актами виконаних робіт, а саме робіт з прибирання території, усунення доступу до приміщення третіх осіб, косіння газонів, тому відсутні підстави та необхідність укладання договору з іншим обслуговуючим підприємством управителем житлового будинку та прибудинкової території.

Позивач у клопотанні (вх.№33610/24 від 12.07.2024) про поновлення процесуального строку для подання відповіді на відзив просить прийняти для розгляду дане клопотання та поновити процесуальний строк для подання відповіді на відзив, посилаючись на введення на території України воєнного стану, пов`язаного з військовою агресією російської федерації проти України (що супроводжуються великою кількістю повітряних тривог та ракетних обстрілів у Дніпропетровській області), стабілізаційних (аварійних) відключень електроенергії (електроенергія наявна лише по 5 годин на добу), аналізу значної кількості долучених документів.

Також позивач у відповіді (вх.№33613/24 від 12.07.2024) на відзив просить розгляд справи проводити з урахуванням наданої відповіді на відзив, стягнути з Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Салтиківська буд. 9 прим. 61 (площа 420,40 кв.м.) суму основної заборгованості за спожиті житлово- комунальні послуги в розмірі 37 455 грн. 29 коп. та судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп. та зазначає про те, що: - відповідач по справі як юридична особа, на балансі якої перебуває нерухоме майно, зобов`язана нести витрати по утриманню приміщення; - відповідно до Положення про Управління та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" відповідач наділений правомочностями володіння, користування і розпорядження об`єктами комунальної власності; - статтею 322 Цивільного кодексу України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом; - власником комунального майна є відповідна територіальна громада села, селища, міста в особі органу місцевого самоврядування, уповноваженого управляти цим майном; - аналогічне роз`яснення було викладене у листі Міністерства юстиції України від 11.01.2007 року № 19-32/2 "Роз`яснення порядку реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна залежно від форм власності"; - Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради, як орган місцевого самоврядування, є власником комунального майна, а саме нежилого приміщення за адресою м. Кривий Ріг, вул. Салтиківська, буд. 9; - невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком; - факт надання послуг ТОВ "Сітісервіс-КР" підтверджується рахунками, які містять кількість, ціну та вартість наданих послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, інформацією про витрати на утримання будинку №9 по вул. Салтиківська та копією первинної документації за періодами з травня 2021 року по квітень 2024 року: наряди-завдання, акти виконаних робіт, акти здачі-прийняття виконаних будівельних робіт, акти надання послуг підрядними організаціями, акти проведення дератизації та дезінсекції та інше; - відповідач намагається ввести в оману суд, посилаючись на недостовірні дані.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2024 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітісервіс-КР" (вх.№33610/24 від 12.07.2024) про поновлення процесуального строку для подання відповіді на відзив та поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Сітісервіс-КР" (50008, м. Кривий Ріг Дніпропетровської обл., вул. Генерала Радієвського, буд. 34А, оф. 3; ідентифікаційний код 38788964) процесуальний строк для подання відповіді на відзив.

Відповідач у запереченнях (вх.№35673/24 від 25.07.2024 та вх.№36507/27 від 31.07.2024) на відповідь на відзив просить прийняти дане заперечення на відзив управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради та врахувати його при винесенні рішення, визнати управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради неналежним відповідачем у справі, відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ "Сітісервіс-КР" до управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги розмірі 37 455 грн. 29 коп. та судового збору в розмірі 3 028 грн. 00 коп. в повному обсязі, судові витрати покласти на позивача, посилаючись на те, що: - в позовних вимогах позивачем заявлено, що відповідач є балансоутримувачем спірного нежитлового приміщення 61 на вул. Салтиківській, 9; - Законом України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що споживачем житлово-комунальних послуг можуть бути як фізичні, так і юридичні особи, власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава, таким чином позивач вважає, що відповідач по справі як юридична особа, на балансі якої перебуває вказане нежитлове приміщення, зобов`язаний нести витрати по його утриманню; - відповідно до приписів статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності; - період пред`явлення вимог щодо сплати заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком з 01.05.2021 по 01.04.2024 року, тобто в період дії нового Закону України "Про житлово-комунальні послуги", яким скасовано права, обов`язки та відповідальність балансоутримувача; - в даному випадку з 01.05.2021 по 01.04.2024 року, тобто після набрання чинності Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №2189-VІІІ від 09.11.2017, (далі - Закон №2189), який відповідно до Прикінцевих та перехідних положень введено в дію з 1 травня 2019 року, до спірних правовідносин щодо стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги підлягають застосуванню приписи саме цього Закону №2189; - відповідно до статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; - зазначений Закон не визначає балансоутримувача, споживачем житлово- комунальних послуг; - відповідач повідомляє, що відповідно до повноважень встановлених Положенням про управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради, затвердженого рішенням Криворізької міської ради від 27.07.2016 №754, зі змінами від 23.09.2020 №5014 управління не наділене повноваженнями власника, співвласника, наймача, користувача приміщень у житлових будинках та житлово-комунальних послуг; - відповідач не є власником нежитлового приміщення 61 у житловому будинку №9 на вул. Салтиківській, його користувачем та отримувачем житлово-комунальних послуг, до матеріалів справи позивачем не надано відповідних підтверджуючих документів; - поняття "балансоутримувач" у новому Законі №2189, взагалі відсутнє; - з прийняттям Закону №2189 поняття "балансоутримувач" багатоквартирного будинку скасовано, про це зазначено в роз`яснювальному листі Міністерства розвитку громад та територій України від 11.01.2021 №8/91/76-21; - Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що "баланс" є елементом фінансової звітності підприємства; - відповідач не може бути визнаний споживачем послуг за адресою вул. Салтиківська, 9 приміщення 61; - в Положенні чітко конкретизовані передані міською радою управлінню повноваження щодо управління, користування та розпорядження комунальною власністю, які перелічені та визначені, тобто міська рада не передала управлінню усі повноваження, а лише конкретні чітко визначені дії, які управління може вчиняти (виносити на розгляд міської ради та її виконкому проекти рішень щодо створення, перепрофілювання комунальних підприємств, закладів, установ; затверджувати накази щодо передачі основних засобів комунальної власності міста з балансового обліку комунальних підприємств, закладів, установ, органів місцевого самоврядування; видає накази; уносить на розгляд міської ради перелік об`єктів комунальної власності, що підлягає приватизації; укладає договори оренди; готує проекти рішень міської ради про включення до Переліку єдиних майнових комплексів комунальних підприємств міста й умови передачі в оренду; включення майна до Переліку другого типу; веде реєстр укладених договорів оренди, здійснює контроль за виконанням їх умов, утриманням і збереженням майна відповідно до чинного законодавства через виконкоми районних у місті рад, балансоутримувачів та Комунальне підприємство "Парковка та реклама" Криворізької міської ради; веде бухгалтерський облік відповідно до чинного законодавства України); - серед перелічених повноважень відсутній обов`язок укладання договорів на оплату житлово-комунальних послуг, послуг з утримання будинку, прибудинкової території; - подальші доводи позивача ґрунтуються на попередньо зробленому ним неправомірному висновку, що відповідач є власником спірного приміщення, а, отже, всі подальші вимоги до відповідача, як власника є також неприпустимими і такими, що адресовані неналежному відповідачу; - відповідачем на претензію позивача було надано відповідь, як зазначається у позові, в якій відповідачем було повідомлено про відмову сплати боргу, у зв`язку з тим, що відповідач не є власником та споживачем послуг за вказаною адресою та про повернення рахунків позивачу у зв`язку з відсутністю підстав на їх оплату; - відповідач дійсно не посилався, як на підставу своїх заперечень, на відсутність на балансовому обліку приміщення 61 на вул. Салтиківській, 9, тому що, він є балансоутримувачем приміщення, але не є власником і споживачем послуг в ньому, як зазначалося раніше; - матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради, як структурний підрозділ виконкому та балансоутримувач спірного об`єкта комунальної власності, безпосередньо користується зазначеним об`єктом та отримує при цьому житлово-комунальні послуги для власних потреб; - з урахуванням наведеного, оскільки в розумінні Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №2189-VIII від 09.11.2017 Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради не є споживачем комунальних послуг, що надаються позивачем до спірного нежитлового приміщення, адже не являється власником таких приміщень, не користується ними та не отримує комунальні послуги для власних потреб, зазначена особа є неналежним відповідачем у справі; - позивач робить наголос на тому, що предметом договору доручення від 27.12.2013 з КП "Парковка та реклама" КМР є відшкодування коштів підрядним організаціям за підготовку опалювального сезону та проведення ремонтних робіт у вільних приміщеннях комунальної власності міста; - однак, між відповідачем та КП "Парковка та реклама" КМР укладено договір зберігання від 27.12.2013, відповідно до якого управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради зобов`язується передати, а КП "Парковка та реклама" КМР прийняти об`єкти нерухомості, що перебувають на балансовому обліку управління та знаходяться тимчасово вільними для утримання та збереження у належному стані; - КП "Парковка та реклама" КМР згідно договору вживає заходи щодо зберігання та утримання майна, утримує майно відповідно до санітарних вимог та правил пожежної безпеки; - оскільки відповідач є органом місцевого самоврядування, фінансування якого здійснюється за рахунок коштів бюджету Криворізької міської територіальної громади, у відповідача відсутні повноваження від власника майна на укладання договорів з будь-якими суб`єктами приватної форми власності на оплату житлово-комунальних послуг стосовно об`єктів, які перебувають на балансі відповідача, тим більше, що зберігання та утримання таких об`єктів, якщо вони вільні від орендного користування, здійснюється за договором з Комунальним підприємством "Парковка та реклама", відсутні підстави для укладання і оплати послуг приватному товариству за відсутності доказів надання ним таких послуг і доказів фактичного їх отримання відповідачем; - позивач зазначає, що факт надання ним послуг відповідачу підтверджується рахунками, які містять кількість, ціну та вартість наданих послуг з утримання будинків і споруд з утримання будинку №9 на вул. Салтиківській; - при цьому позивач сам зазначає, що приміщення 61 є ізольованим приміщенням у будинку №9 на вул. Салтиківській і є окремою одиницею нерухомого майна; - наявні в матеріалах

справи за адресою вул. Салтиківська, 9 за період з 01.05.2021 по 01.04.2024 відомості по видам послуг, картки фактичної собівартості утримання будинку складені та підписані лише з одного боку позивача і заповнені взагалі на будинок вул. Салтиківська, 9, без зазначення приміщення 61, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна; - акти виконання робіт також не містять інформації про надання послуг у приміщенні 61, і, відповідно, не можуть бути доказами отримання відповідачем житлово-комунальних послуг у спірному приміщенні.

Також відповідач у додаткових поясненнях (вх.№36871/24 від 02.08.2024) у справі на акт Господарського суду про втрату документів або перепідшивання справи, відсутність вкладень або порушень цілісності, пошкодження конверта (паковання) від 31.07.2024 №491/24 додає копію виписки від 08.06.2023.

Отже, суд вважає, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у відповідача було достатньо часу для подання доказів погашення спірної заборгованості, у разі їх наявності, чого відповідачем зроблено не було.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Справа розглядається відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод протягом розумного строку з урахуванням введення в Україні воєнного стану.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ

Як вбачається, між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради, як замовником, та позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Сітісервіс-КР", як управителем, було укладено договір від 18.11.2013 про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Інгулецькому районі (об`єкт №1) (надалі - Договір) (т.1, а.с. 23-26).

Відповідно до пункту 1 Договору предметом договору є передача замовником управителю функцій управління та надання послуг утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях (надалі об`єкт), для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень (надалі мешканці об`єкта) у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості (надалі послуги), а замовник надає право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом, у разі, коли управитель отримав на такі витрати письмову згоду замовника.

Мета договору - управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд на території відповідного району, створення мешканцям будинку належних умов проживання згідно з діючими стандартами, нормативами, нормами та правилами (пункт 2 Договору).

За змістом підпункту 2.2 Договору управитель зобов`язаний, окрім іншого, вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг, укладати із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Згідно з пунктом 4.1 Договору останній набуває чинності з моменту підписання та діє протягом 1 року. Функції з управління та надання послуг з утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях, розпочинають здійснювати з 01.02.2014. Даний договір може бути пролонговано за згодою сторін на той самий термін. Якщо одна із сторін має намір розірвати договір, вона повинна попередити про свій намір не менш як за місяць до його розірвання.

До Переліку житлових будинків Інгулецького району об`єкт №1, що обслуговуються позивачем, входить, зокрема, будинок АДРЕСА_1 (т.1, а.с.26).

Згідно з довідкою Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради №12/16/627 від 02.03.20021 об`єкт нерухомості площею 420,40 кв.м за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Салтиківська, буд. 9, прим. 61 обліковується на балансі Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (т.1, а.с.29).

Рішенням Криворізької міської ради від 12.04.17 № 176 (зі змінами та доповненнями, які внесені рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради від 10.05.2017 №231) встановлено тарифи та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються населенню м. Кривого Рогу Товариством з обмеженою відповідальністю "Сітісервіс-КР" (т.1, а.с.31-34).

На підтвердження факту надання відповідачу послуг у період з 01.05.2021 по 01.04.2024 позивачем надано, підписані ним в односторонньому порядку, акти здачі-прийняття робіт за адресою: вул. Салтиківська, буд. 9, прим. 61 на загальну суму 37 455 грн. 29 коп., а саме:

- від 31.05.2021 (за період з 01.05.2021 по 31.05.2021) на загальну суму 1 038 грн. 93 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.36);

- від 30.06.2021 (за період з 01.06.2021 по 30.06.2021) на загальну суму 1 033 грн. 72 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.38);

- від 31.07.2021 (за період з 01.07.20211 по 31.07.2021) на загальну суму 1 173 грн. 67 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.40);

- від 31.08.2021 (за період з 01.08.2021 по 31.08.2021) на загальну суму 1 628 грн. 34 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.42);

- від 30.09.2021 (за період з 01.09.2021 по 30.09.2021) на загальну суму 1 016 грн. 02 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.44);

- від 31.10.2021 (за період з 01.10.2021 по 31.10.2021 ) на загальну суму 1 038 грн. 35 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.46);

- від 30.11.2021 (за період з 01.11.2021 по 30.11.2021) на загальну суму 1 384 грн. 25 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.48);

- від 31.12.2021 (за період з 01.12.2021 по 31.12.2021) на загальну суму 1 031 грн. 07 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.50);

- від 31.01.2022 (за період з 01.01.2022 по 31.01.2022) на загальну суму 1 008 грн. 71 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.52);

- від 28.02.2022 (за період з 01.02.2022 по 28.02.2022) на загальну суму 1 023 грн. 13 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.54);

- від 31.03.2022 (за період з 01.03.2022 по 31.03.2022) на загальну суму 1 504 грн. 53 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.56);

- від 30.04.2022 (за період з 01.04.2022 по 30.04.2022) на загальну суму 983 грн. 23 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.58);

- від 31.05.2022 (за період з 01.05.2022 по 31.05.2022) на загальну суму 997 грн. 40 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.60);

- від 30.06.2022 (за період з 01.06.2022 по 30.06.2022) на загальну суму 984 грн. 62 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.62);

- від 31.07.2022 (за період з 01.07.2022 по 31.07.2022) на загальну суму 1 019 грн. 47 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.64);

- від 31.08.2022 (за період з 01.08.2022 по 31.08.2022) на загальну суму 987 грн. 90 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.66);

- від 30.09.2022 (за період з 01.09.2022 по 30.09.2022) на загальну суму 995 грн. 04 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.68);

- від 31.10.2022 (за період з 01.10.2022 по 31.10.2022) на загальну суму 1 014 грн. 47 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.70);

- від 30.11.2022 (за період з 01.11.2022 по 30.11.2022) на загальну суму 1 009 грн. 30 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.72);

- від 31.12.2022 (за період з 01.12.2022 по 31.12.2022) на загальну суму 1 025 грн. 19 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.74);

- від 31.01.2023 (за період з 01.01.2023 по 31.01.2023) на загальну суму 1 013 грн. 33 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.76);

- від 28.02.2023 (за період з 01.02.2023 по 28.02.2023) на загальну суму 994 грн. 79 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.78);

- від 31.03.2023 (за період з 01.03.2023 по 31.03.2023) на загальну суму 1 056 грн. 17 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.80);

- від 30.04.2023 (за період з 01.04.2023 по 30.04.2023) на загальну суму 991 грн. 64 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.82);

- від 31.05.2023 (за період з 01.05.2023 по 31.05.2023 на загальну суму 1 010 грн. 98 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.84);

- від 30.06.2023 (за період з 01.06.2023 по 30.06.2023) на загальну суму 653 грн. 81 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.86);

- від 31.07.2023 (за період з 01.07.2023 по 31.07.2023) на загальну суму 675 грн. 54 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.88);

- від 31.08.2023 (за період з 01.08.2023 по 31.08.2023) на загальну суму 1 135 грн. 21 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.90);

- від 30.09.2023 (за період з 01.09.2023 по 30.09.2023) на загальну суму 1 124 грн. 57 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.92);

- від 31.10.2023 (за період з 01.10.2023 по 31.10.2023) на загальну суму 1 141 грн. 34 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.94);

- від 30.11.2023 (за період з 01.11.2023 по 30.11.2023) на загальну суму 1 145 грн. 76 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.96);

- від 31.12.2023 (за період з 01.12.2023 по 31.12.2023) на загальну суму 1 152 грн. 02 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.98);

- від 31.01.2024 (за період з 01.01.2024 по 31.01.2024) на загальну суму 1 136 грн. 80 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.100);

- від 29.02.2024 (за період з 01.02.2024 по 29.02.2024) на загальну суму 1 154 грн. 71 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.102);

- від 31.03.2024 (за період з 01.03.2024 по 31.03.2024) на загальну суму 1 171 грн. 28 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.104).

Також позивачем було сформовано відповідні рахунки на оплату у спірний період, які містять кількість, ціну та вартість наданих послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, копії яких містяться в матеріалах справи (т.1, а.с.35, 37, 39, 41, 43, 45, 47, 49, 51, 53, 55, 57, 59, 61, 63, 65, 67, 69, 71, 73, 75, 77, 79, 81, 83, 85, 87, 89, 91, 93, 95, 97, 99, 101, 103).

Крім того, позивачем надано відомості по видам послуг по будинку №9 по вул. Салтиківська (Мануїльського) (т.1, а.с.116-119), картки фактичної собівартості утримання будинку за адресою вул. Салтиківська (Мануїльського), 9 (т.1, а.с.120-154), наряди-завдання, акти виконаних робіт (т.1, а.с.155-248, т.2, а.с.3-19), відомості та акти по списанню (т.1, а.с.249-250, т.2, а.с.1-2, 11-14, 17,

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача з претензією від 12.12.2022 №1138 про сплату боргу за спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що станом на 01.11.2022 складає 20 880 грн. 81 коп. (т.1,а.с.105,108,109)

З наявного матеріалах справи опису вкладення у цінний лист вбачається, що до вказаної претензії позивачем було додано рахунки за період з 01.04.2021 по 01.11.2022, акти здачі-приймання робіт за період з 01.04.2021 по 01.11.2022, пропозицію укласти договір від 12.12.2022 №1139, проект договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 12.12.2022 №1212/02-22Ю, копію рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 12.04.2017 №176 та копію рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 10.05.2017 №231 (т.1, а.с.108).

Відповідач листом від 13.01.2023 №17/16/66 "Щодо розгляду претензії про сплату боргу за спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та пропозиції укласти договір" повідомив позивача, що у наданому договорі зазначено, що Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради є власником нежилого приміщення №61 загальною площею 420,4 м.кв. житлового будинку №9 по вул. Салтиківській м. Кривого Рогу, проте відповідач не є власником вказаного приміщення та споживачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за вказаною адресою, не має там своїх працівників (т.1, а.с.106-107).

Позивач стверджує, що відповідачем не проведено сплату за спожиті житлово-комунальні послуги у період з 01.05.2021 по 01.04.2024 на загальну суму 37 455 грн. 29 коп., надані позивачем за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Салтиківська, буд. 9, прим. 61; відповідач проти цього заперечує, що і стало причиною виникнення спору та звернення позивача з позовом до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 4 статті 319 Цивільного кодексу України визначено, що власність зобов`язує.

Згідно зі статтею 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 №2189-VІІІ (надалі - Закон України "Про житлово-комунальні послуги"), який відповідно до пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень введено в дію з 1 травня 2019 року.

За змістом статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №2189-VІІІ від 09.11.2017 у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору;

житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг;

споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач;

індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;

колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги;

послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору;

управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до повноважень Кабінету Міністрів України належить, зокрема, затвердження порядків формування тарифів на комунальні послуги, що встановлюються органами місцевого самоврядування.

До повноважень органів місцевого самоврядування належать, окрім іншого, встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону (пункт 2 частини третьої статті 4 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Частиною першою статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.

За змістом частини першої статті 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

За приписами частини першої статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Частиною першою статті 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

За змістом частини першої статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно.

Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг при підтвердженні факту їх надання обставинами справи не звільняє відповідача від обов`язку оплати за фактично надані послуги (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13).

Пунктом 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2013 №970 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" визначено, що обсяг фактично наданих послуг та виконаних робіт, пов`язаних з їх наданням, повинен бути підтверджений відповідною первинною документацією, що зберігається у виконавця, зокрема наказами підприємства, табелем обліку робочого часу, розрахунковими листками нарахування заробітної плати робітникам, нарядами-завданнями, актами списання матеріалів, матеріальними звітами майстрів, актами виконаних робіт постачальних та підрядних організацій, документами, що підтверджують технічні показники будинку, тощо.

Як зазначалося вище, позивачем на підтвердження факту надання послуг надано, зокрема, наряди-завдання, акти виконаних робіт, відомості по списанню.

Так, незважаючи на відсутність договору між позивачем та відповідачем, вони фактично є виконавцем та споживачем житлово-комунальних послуг щодо утримання нежитлового приміщення та прибудинкової території, тому не можуть бути звільненими від обов`язку їх оплати.

Як вбачається з листа Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради №12/16/627 від 02.03.2021 балансоутримувачем нежитлового приміщення №61 площею 420,40 кв.м по вул. Салтиківська, буд. 9 у м. Кривому Розі є відповідач.

Згідно із Положенням про Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради, затвердженим рішенням Криворізької міської ради від 27.07.2016 №754 "Про затвердження Положення про управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради в новій редакції" в редакції рішення Криворізької міської ради від 23.09.2020 №5014 "Про внесення змін до рішення міської ради від 27.07.2016 №754 "Про затвердження Положення про управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради в новій редакції" (т.1, а.с.110-115), на відповідача покладено обов`язки, зокрема:

- у межах повноважень, наданих міською радою, Управління вступає в договірні відносини з юридичними та фізичними особами, несе зобов`язання, виступає позивачем і відповідачем у судових органах, а також використовує всі права та обов`язки, передбачені Законом України "Про виконавче провадження" (зокрема, виступає стягувачем у виконавчих провадженнях) (пункт 1.3 Положення);

- реалізація державної та місцевої політики, спрямованої на ефективне здійснення переданих міською радою повноважень щодо управління, користування та розпорядження комунальною власністю територіальної громади міста, приватизації, відчуження, передачі в орендне користування комунального майна (підпункт 2.1.1 Положення);

- передає договори про надання послуг, укладені із суб`єктами господарювання, для подальшої реєстрації зобов`язань до управління Державної казначейської служби України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області (підпункт 2.2.4.14 Положення);

- здійснювати управління майном, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Кривого Рогу в межах, визначених чинним законодавством України, рішеннями міської ради, цим Положенням, контроль за збереженням, ефективним використанням комунального майна, що перебуває на його балансовому обліку; оперативно вживати заходів щодо усунення виявлених недоліків (пункт 3.3 Положення).

Отже, як вбачається, відповідач наділений правомочностями управління, користування і розпорядження об`єктами комунальної власності.

Згідно з частинами 1, 2 статті 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб`єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства.

При цьому, частини 1, 2 статті 137 Господарського кодексу України визначено, що правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом). Власник майна, закріпленого на праві оперативного управління за суб`єктом господарювання, здійснює контроль за використанням і збереженням переданого в оперативне управління майна безпосередньо або через уповноважений ним орган і має право вилучати у суб`єкта господарювання надлишкове майно, а також майно, що не використовується, та майно, що використовується ним не за призначенням.

Отже, з метою утримання майна, у тому числі спірного нежитлового приміщення, Криворізькою міською радою відповідачу надано повноваження на укладення з управителем відповідного договору.

Статтею 54 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад; організаційні засади реалізації повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо здійснення державної регуляторної політики визначаються Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності"; відділи, управління та інші виконавчі органи ради є підзвітними і підконтрольними раді, яка їх утворила, підпорядкованими її виконавчому комітету, сільському, селищному, міському голові, голові районної у місті ради; керівники відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради призначаються на посаду і звільняються з посади сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради одноособово, а у випадках, передбачених законом, - за погодженням з відповідними органами виконавчої влади; Положення про відділи, управління та інші виконавчі органи ради затверджуються відповідною радою.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач житлово-комунальної послуги має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина 1 статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги).

Відтак, згідно із зазначеними законодавчими нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, а також у постанові Верховного Суду від 26.09.2018 у справі №750/12850/16-ц.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем у період з 01.05.2021 по 01.04.2024 надавалися послуги відповідачу з утримання будинку, споруд і прибудинкової території за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Салтиківська, буд. 9 на загальну суму 37 455 грн. 29 коп., що підтверджується матеріалами справи.

На момент розгляду справи доказів сплати позивачу заборгованості відповідачем не надано.

Щодо заперечень відповідача

Як вбачається, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, зокрема, що згідно з інформацією КП "Парковка та реклама" КМР від 25.06.2024 №2506-1 в рамках діючого договору доручення підприємством самостійно, згідно з графіком, проводяться обстеження стану нежитлового приміщення 61 на вул. Салтиківській, 9, а також виконуються роботи з його утримання й обслуговування. В період з 01.05.2021 по 01.04.2024 Комунальним підприємством "Парковка та реклама" було витрачено на ці цілі кошти на суму 9 463 грн. з ПДВ згідно з актами виконаних робіт, а саме: робіт з прибирання території, усунення доступу до приміщення третіх осіб, косіння газонів (копія листа додається). Тому відсутні підстави та необхідність укладання договору з іншим обслуговуючим підприємством управителем житлового будинку та прибудинкової території.

До відзиву відповідачем додано копію договору доручення від 27.12.2013, укладеного між відповідачем, як довірителем та Комунальним підприємством "Парковка та реклама", як повіреним, а також листа Комунального підприємства "Парковка та реклама" від 25.06.2024 №2506-1 щодо того, що в рамках діючого договору доручення від 27.12.2013 підприємством проводяться обстеження стану приміщення, а також проводяться роботи з утримання та обслуговування об`єкта нерухомості за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Салтиківська, буд. 9.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити таке.

З інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, що знаходиться в публічному доступі вбачається, що ТОВ "Сітісервіс-КР" (позивач) у січні 2023 року звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (відповідач) про стягнення 16 051,97грн. (в т.ч.: 14 807,01грн. - основний борг; 956,53грн. - інфляційні втрати; 288,43грн. - 3% річних) заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань зі своєчасної оплати наданих послуг за договором надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Інгулецькому районі (об`єкт №1) від 18.11.13р. (укладеним між сторонами).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.01.2023 відкрито провадження у справі №904/5009/22, справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Як вбачається, предметом позову було стягнення заборгованості у період з 19.12.2019 по 01.04.2021 за надані позивачем послуги відповідачу з утримання будинку, споруд і прибудинкової території за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Салтиківська, буд. 9 на загальну суму 14 807,01грн., 956,53грн. інфляційних втрат та 288,43грн. - 3% річних

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2023 у справі №904/5009/23 позовні вимоги задоволено у повному обсязі, стягнуто з відповідача Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (50101, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, буд. 1, ) на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітісервіс-КР" (50008, м. Кривий Ріг, вул. Генерала Радієвського, 34А, офіс 3, ): 14 807,01грн. - заборгованості; 956,53грн. інфляційних втрат; 288,43грн. - 3% річних та 2 481,00 грн. судового збору.

На виконання вказаного рішення, після набрання ним законної сили господарським судом було видано відповідний наказ від 10.04.2023.

Як вбачається, вказане рішення не було оскаржене відповідачем.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Законом України від 20.09.2019 №132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" було внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України та змінено назву статті 79 цього кодексу з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

За результатами аналізу всіх наявних у справі доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що докази, надані позивачем на підтвердження факту споживання відповідачем послуг, наданих позивачем є достатньо вірогідними, тобто факти, які розглядаються щодо наявності у відповідача заборгованості за спожиті послуги, що були надані позивачем, є більш вірогідними порівняно з доказами, наданими відповідачем на їх спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, заперечення відповідача до уваги господарським судом не приймаються як такі, що спростовані матеріалами справи.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 3 028 грн. 00 коп. - витрат на сплату судового збору.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітісервіс-КР" (50008, м. Кривий Ріг Дніпропетровської обл., вул. Генерала Радієвського, буд. 34А, оф. 3; ідентифікаційний код 38788964) до Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (50101, м. Кривий Ріг Дніпропетровської обл., пл. Молодіжна, буд. 1; ідентифікаційний код 25522449) про стягнення 37 455 грн. 29 коп. - задовольнити.

2. Стягнути з Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (50101, м. Кривий Ріг Дніпропетровської обл., пл. Молодіжна, буд. 1; ідентифікаційний код 25522449) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітісервіс-КР" (50008, м. Кривий Ріг Дніпропетровської обл., вул. Генерала Радієвського, буд. 34А, оф. 3; ідентифікаційний код 38788964) 37 455 (тридцять сім тисяч чотириста п`ятдесят п`ять) грн. 29 коп. - заборгованості та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. - витрат на сплату судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

31.10.2024