ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2024 р. Справа №921/216/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Желіка М.Б.,

при секретарі судового засідання Хом`як Х.А.

розглянув апеляційну скаргу Департаменту капітального будівництва Тернопільської обласної військової адміністрації

на додаткове рішення Господарського суду Тернопільської області від 26.07.2024 (повний текст рішення складено 06.08.2024, суддя Стадник М.С.)

у справі №921/216/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Білд Інжиніринг", м. Тернопіль

до відповідача Департаменту капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації, м. Тернопіль

про стягнення 1704332,21грн, з яких: 1135127,42грн заборгованості за договором №38 про закупівлю послуг від 16.02.2021, 469587,61грн інфляційних втрат та 99617,18грн3% річних ( з врахуванням заяви №б/н від 27.05.2024 (вх.34296 від 29.05.2024)

за відсутності представників сторін

Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Глобал Білд Інжиніринг» 08.04.2024 звернулося до Господарського суду Тернопільської області про стягнення з Департаменту капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації (далі Департамент капітального будівництва) 1704332,21грн, з яких: 1135127,42 грн заборгованість за договором №38 про закупівлю послуг від 16.02.2021, 469587,61 грн інфляційні втрати та 99617,18 грн 3% річних ( з врахуванням заяви №б/н від 27.05.2024 (вх.34296 від 29.05.2024)).

Господарський суд Тернопільської області в рішенні від 16.07.2024 позовні вимоги ТОВ «Глобал Білд Інжиніринг» задоволив; з Департаменту капітального будівництва на користь позивача стягнуто 1135127,42 грн. заборгованості за договором № 38 про закупівлю послуг від 16.02.2021, 469587,61 грн інфляційних втрат, 99617,18 грн 3% річних та судовий збір.

18.07.2024 представник позивача подав заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 30000,00грн, про відшкодування яких представник позивача заявив в судовому засіданні 16.07.2024, у відповідності до вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Розглянувши заяву позивача, Господарський суд Тернопільської області в додатковому рішенні від 26.07.2024, задоволив таку та стягнув з відповідача на користь позивача 30000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач не погодився з ухваленим додатковим рішенням місцевого господарського суду та оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення є необґрунтованою та не відповідає критеріям розумної необхідності. Разом з тим, апелянт зазначає, що позивачем при поданні позовної заяви не було подано розрахунку витрат, пов`язаних з розглядом справи, що позбавило відповідача можливості доведення неспівмірності витрат, які позивач планує понести у зв`язку із розглядом справи. Таким чином, суд, при ухваленні означеного додаткового рішення, не дотримався одного з основних принципів господарського судочинства- змагальності сторін.

Скориставшись своїм правом, наданим ст. 263 ГПК України, позивач подав відзив, в якому заперечив доводи апеляційної скарги та зазначив, що заяву про ухвалення додаткового рішення у цій справі разом з додатками позивач надіслав відповідачу завчасно до дати судового розгляду, відтак відповідач мав можливість ознайомитися з такою та подати суду свої заперечення на заяву позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Процесуальний хід розгляду цієї апеляційної скарги відображений у відповідних ухвалах Західного апеляційного господарського суду; за клопотанням представника відповідача, розгляд справи відбувся в режимі відеоконференції.

В дане судове засідання сторони участі уповноважених представників не забезпечили, однак відповідач подав на розгляд суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх на відповідність фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного додаткового рішення місцевого господарського суду з огляду на таке:

Згідно з частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У частині 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як було вказано вище, в судовому засіданні 16.07.2024 представник позивача зробив заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, докази, на підтвердження понесення яких, буде подано протягом п`яти днів.

18.07.2024 позивач подав заяву про ухвалення додаткового рішення у цій справі, в обґрунтування якої посилається на те, що він уклав з адвокатом Редько В.О. договір про надання правої допомоги від 10.03.2024, відповідно до умов якого адвокат надав клієнту правову допомогу у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Білд Інжиніринг» до Департаменту капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації про стягнення заборгованості, розмір гонорару є фіксованим та становить 30000,00грн, на підтвердження чого подав акт приймання-передачі наданих послуг професійної правничої допомоги від 16.07.2024.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим, згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами частини 3 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, положення якого, в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

З матеріалів справи вбачається, що в обґрунтування розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача надано:

1) договір про надання правничої допомоги від 10.03.2024, укладений між адвокатом Редько В.О. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Білд Інжиніринг», відповідно до п. 1.1, 4.3 якого адвокат зобов`язався надавати необхідну правову допомогу клієнту у рамках господарської справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Білд Інжиніринг» до Департаменту капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації про стягнення заборгованості за договором про надання послуг, розмір гонорару є фіксованим і становить 30000,00грн за ведення справи у всіх судових інстанціях та на стадії виконання;

2) акт приймання-передачі наданих послуг професійної правничої допомоги від 16.07.2024 відповідно до якого у період з 10.03.2024 по 16.07.2024 адвокатом було надано клієнту наступні послуги професійної правничої допомоги у рамках господарського судочинства у справі: - підготовка до розгляду справи: аналіз фактичних обставин справи, формування доказів, складання позовної заяви - 10000,00грн; - пошук, вивчення судової практики для формування правової позиції 5000,00грн; - складання інших процесуальних документів (позовна заява, відповідь на відзив, заява про зміну предмета позову) 5000,00грн; - представництво інтересів позивача в Господарському суді Тернопільської області ( участь у судових засіданнях) 10000,00грн.

Загальна сума винагороди (гонорару) за надані послуги є фіксованою і складає 30000,00грн. Клієнт засвідчує, що послуги надані якісно, в повному обсязі, претензій щодо наданих послуг немає, адвокат засвідчує, що винагорода (гонорар) отримана від клієнта своєчасно і в повному обсязі, претензій до нього немає.

Зазначені докази щодо розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подані суду в межах строків, визначених частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

У постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19 викладено правову позицію про те, що у разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару детальний опис робіт, виконаних під час надання правової допомоги не потрібен.

З врахуванням наведеного, суд при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката для цілей їх розподілу повинен брати до уваги саме згадану вище умову договору та не має підстав самовільно встановлювати інший розмір та порядок обчислення витрат, ніж той, який у відповідному порядку був закріплений у договорі.

У постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Дослідивши заяву ТОВ «Глобал Білд Інжиніринг», судова колегія зазначає, що позивач в належному порядку обґрунтував розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката та подав відповідні докази, на підставі яких визначено розмір витрат з метою їх розподілу, а місцевим господарським судом надано відповідним доводам позивача належну правову оцінку, відтак, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування оскаржуваного додаткового рішення.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні апеляційної скарги Департаменту капітального будівництва Тернопільської обласної військової адміністрації відмовити.

Додаткове рішення Господарського суду Тернопільської області від 26.07.2024 у справі № 921/216/24 залишити без змін.

Судові витрати покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення

Справу повернути до Господарського суду Тернопільської області.

Повний текст постанови складено 28.10.2024

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік