ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року Черкаси справа №925/1010/24

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І. із секретарем судового засідання Лисенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул.Єжи Ґедройця, 5, м.Київ, 03150, ідентифікаційний код 40075815)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЄВРО ЛОГІСТИК» (проспект Хіміків, 74, м.Черкаси, 18036, ідентифікаційний код 41054581)

про стягнення 107 875,00 грн,

за участю представника позивача Юзопольського С.В., за довіреністю (приймає участь у режимі відеоконференції),

12.08.2024 Акціонерне товариство «Українська залізниця» звернулося у Господарський суд Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЄВРО ЛОГІСТИК», у якому просить суд стягнути з відповідача 107 875,00 грн штрафу п`ятикратну вартість провізної плати за перевезення надлишку вантажу. У позовній заяві позивач також просить суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. У позовній заяві міститься клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у порушення норм Статуту залізниць України відповідач здійснив навантаження товару вагою, що є більше ніж вантажопідйомність цього вагона, при цьому, вказавши неправильну масу вантажу у накладній №00828. Під час огляду вагона №63080972 було виявлено, що вантаж завантажено із застосуванням вагонного вкладиша, проте інформація про його застосування в перевізному документі відсутня. При відкритті вагонного вкладиша виявлено завантаження в біг-бегах в два яруси. При зважуванні вагону на станції Козятин-І було виявлено масу брутто 98300,00 кг, тара вагона 23200,00 кг, нетто 75100,00 кг, що більше ніж вказано відповідачем у перевізному документі на 7015,00 кг і більше вантажопідйомності вагона на 4800,00 кг, чим порушено вимогу пункту 4.1 розділу 4 Глави 1 додатку 3 до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення та виявлено різницю в навантаженні візків 1000,00 кг, чим порушено пункт 4.3 вказаного розділу. Наведене стало підставою для складення комерційного акту №342701/1 від 08.02.2024 та нарахування відповідачу штрафу в п`ятикратному розмірі провізної плати відповідно до вимог статей 118, 122 Статуту залізниць України.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 16.08.2024 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено о 10 год 00 хв 17.09.2024. Встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову у строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали та заперечень на відповідь на відзив (у разі їх наявності) не пізніше 10 днів з дня отримання відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив відповідача на позов не пізніше 10 днів з дня отримання відзиву.

Відповідач, у встановлений судом строк, відзив на позов не надав. Ухвала Господарського суду Черкаської області від 16.08.2024 про відкриття провадження у справі, направлена судом на адресу місцезнаходження відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (судом був замовлений Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), проте вручена відповідачу (його представнику) не була та повернулась до суду із відміткою Акціонерного товариства «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою».

Протокольною ухвалою від 17.09.2024 суд відклав розгляд справи до 10 год 15 хв 09.10.2024, про що судом також було повідомлено відповідача шляхом направлення на адресу його місцезнаходження відповідної ухвали суду, проте ця ухвала також не була вручена відповідача та повернулась до суду із відміткою Акціонерного товариства «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою».

Про відкриття провадження у справі судом також було повідомлено відповідача шляхом розміщення на офіційному сайті Господарського суду Черкаської області оголошення про повідомлення учасника справи у порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - витяг) - документ у паперовій або електронній формі, що сформований програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за зазначеним заявником критерієм пошуку та містить відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі. Згідно з частиною 1 статті 10 цього Закону якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Як слідує з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, адресою місцезнаходження відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЄВРО ЛОГІСТИК» є проспект Хіміків, 74, м.Черкаси, 18036. На цю адресу суд і направляв ухвали суду про відкриття провадження та відкладення розгляду справи, проте останні відповідачу врученні не були та повернулись до суду у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Днем вручення судового рішення відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до частини 4 статті 122 Господарського процесуального кодексу України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. В оголошенні про виклик вказуються дані, зазначені в частині першій статті 121 цього Кодексу.

Суд зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу.

Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції або повернуті органами зв`язку з позначками «адресат відсутній», «закінчення терміну зберігання» тощо з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Відсутність сторони за адресою чи незабезпечення одержання за такою адресою кореспонденції створює саме для учасника справи негативні наслідки, які він зобов`язаний передбачити та самостійно вжити заходи щодо їх ненастання.

Отже, судом вжито належних заходів про повідомлення відповідача про розгляд справи, але останній не скористався своїм правом на подання відзиву на позов.

З огляду на положення частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

30.01.2024 зі станції Воля Барановська (Республіка Польща) відправником PPH «STAMPOL» на станцію призначення Звенигородка Одеської залізниці, на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЄВРО ЛОГІСТИК» було відправлено вантаж кальцій сульфат в біг-бегах, що підтверджується дорожньою накладною №00828.

Згідно з даними цієї накладної відправником вантажу зазначено - PPH «STAMPOL», власником та отримувачем вантажу, а також платником цієї відправки є Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЄВРО ЛОГІСТИК» з ідентифікаційним кодом 41054581, тобто відповідач у справі.

Відповідно до пункту 7 накладної №00828 номер вагона, у якому відправляється вантаж відповідача 63080972.

У пункті 9-21 накладної №00828 зазначено, що у вагон №63080972 завантажена 68 біг-бегів стандартною масою одного місяця 1000,00 кг, маса нетто 68000.00 кг, маса брутто 68084,80 кг, спосіб визначення маси по стандарту. Вантажопідйомність вагону №63080972 70300,00 кг, тара 23200,00 кг.

Накладна №00828 заповнена та підписана кваліфікованим електронним підписом уповноваженого представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЄВРО ЛОГІСТИК».

05.02.2024 на станції Здолбунів Львівської залізниці по прибуттю поїзда проведено комісійне зважування на тензометричній вазі вагону №63080972, за результатами якого складено акт загальної форми №829 форми ГУ-23, згідно з яким при зважуванні вагону №63080972 виявлено комерційну несправність, а саме маса брутто 98250,00 кг, тара 23200,00 кг, вага вантажу 68065,85 кг, вантажопідйомність 70300,00 кг, що більше проти документа на 6465,00 кг та вантажопідйомності на 4250,00 кг. Перевантаження на 1 візок 1475,00 кг, на 2 візок 2775,00 кг. Поїзд до комерційного огляду не пред`являвся. У зв`язку з тим, що поїзд слідує по подовжені дільниці, станції Козятин доручено виконати контрольне переважування на статичних вагах вагону №63080972. Комерційну несправність не усунуто та вагон слідує з порушенням без виправлення (а.с.15).

08.02.2024 при прибуттю поїзду до станції Козятин-І на підставі акту загальної форми №829 форми ГУ-23 від 05.02.2024, було проведено перевірку маси вантажу у вагоні №63080972, про що складено акт загальної форми №135 форми ГУ-23. Згідно з цим актом виявлено фактичну масу брутто вагону 98300,00 кг, тара вагона з ПД 23200,00 кг, маса нетто вантажу по КД 68065,00 кг, фактична маса нетто вантажу 75100,00 кг, що більше документа на 7015,00 кг, що є порушенням вимог пунктів 4.1, 4.3 глави 3 Угоди про міжнародне залізничне сполучення (а.с.17).

Згідно з актом загальної форми №940 форми ГУ-23 (а.с.19) для усунення комерційної несправності (відвантаження надлишку вантажу) у вагоні №63080972 був відкритий вагонний вкладиш, у якому виявлено вантаж, а саме добриво у біг-бегах, які завантажені у 2 яруси. У верхньому ярусі 35 не пошкоджених місць, кількість місць нижнього ярусу порахувати неможливо через щільність завантаження. На кожному вантажному місці бірка, де вказаний розмір 908908125 см та маса 1000,00 кг. З вагону №63080972 відвантажено 7 біг-бегів у вагон №60512753.

Після відвантаження надлишку вантажу добрива у кількості 7 біг-бегів з вагону №63080972 у вагон №60512753 було проведено комісійне зважування вагона №60512753 на 150 тонних вагах (остання повірка яких була проведена 05.12.2023), де виявлено масу брутто 30800,00 кг, тара перевірена 23300,00 кг, нетто 7500,00 кг, що підтверджене актом загальної форми №944 форми ГУ-23 (а.с.20).

На підставі виявленого порушення працівниками позивача складено комерційний акт №342701/1 від 08.02.2024, згідно з яким на підставі акту форми ГУ-23 №829 від 05.02.2024, на 150 тонних вагах проводилось контрольне зважування вагону №63080972. При зважуванні виявлено, що вантаж добриво у біг-бегах, вантажопідйомність вагону 70300,00 кг, маса брутто 98300,00 кг, тара вагону 23200,00 кг, маса нетто 75100,00 кг, що більше перевізного документу на 7015,00 кг, більше вантажопідйомності вагону на 4800,00 кг, різниця завантаження візку 1000,00 кг. При повторному зважуванні перевантаження вагону №63080972 підтвердилось. Вантаж завантажено із застосуванням вагонного вкладиша, інформація про застосування якого в перевізному документі відсутня. Наведене є порушенням пунктів 4.1, 4.3 глави 3 Угоди про міжнародне залізничне сполучення. Вагон затриманий для усунення комерційної несправності (а.с.21).

Представники перевізника та комерційного агента, який зазначений як представник відправника (отримувача) Ніколайчук Н. підписали комерційний акт №342701/1 від 08.02.2024 без зауважень та будь-яких заперечень.

На підтвердження правомірності проведення контрольного зважування позивач надав копії технічного паспорту засобу вимірювального приладу вагонних ваг, згідно з яким остання повірка вимірювального засобу перед контрольним зважуванням була проведена 05.12.2023.

На підставі актів загальної форми ГУ-23 від 05.02.2024 та від 08.02.2024 та комерційного акту №342701/1 від 08.02.2024, за неправильно зазначені в накладній масу та кількість місць вантажу, позивач нарахував відповідачу штраф у розмірі п`ятикратної вартості провізної плати за всю відстань перевезення за стягненням якого у примусовому порядку і звернувся з цим позовом до суду.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд при прийнятті рішення та оцінка аргументів учасників справи.

Предметом спору у цій справі є вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу за порушення вимог Правил перевезення вантажу залізницею.

Статтею 306 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Частина 5 статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується із частиною 2 статті 908 Цивільного кодексу України, встановлює, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України, статті 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (частини 2, 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі (частина 3 статті 307 Господарського кодексу України).

Отже, права і обов`язки сторін виникають не лише з умов укладеного сторонами договору, а і на підставі норм, які встановлені актами законодавства, у тому числі нормативно-правових актів, які регулюють взаємовідносини у певних випадках.

Відносини залізниці з відправниками та одержувачами вантажів, багажу, вантажобагажу і пошти з урахуванням специфіки функціонування цього виду транспорту як єдиного виробничо-технологічного комплексу регулюються Законом України «Про залізничний транспорт».

Згідно із статтею 3 Закону України «Про залізничний транспорт» законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із законів України «Про транспорт», «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативно-правові акти, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статут залізниць України, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 (далі - Статут), визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту (стаття2 Статуту).

Згідно зі статтею 4 Статуту перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення.

Відповідно до статті 5 Статуту на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: Правила перевезення вантажів; Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України; інші нормативні документи.

У статті 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення; правила перевезення вантажів - нормативний акт, що конкретизує передбачені цим Статутом положення, які регламентують участь та обов`язки сторін у процесі перевезення вантажів.

Перевезення вантажів залізничним транспортом регулюється Статутом, Правилами перевезення вантажів, що на підставі цього Статуту затверджені наказом Міністерства транспорту України

Пунктом 4 Статуту встановлено, що перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення, зокрема - Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення від 01.11.1951 (далі - УМВС), до якої Україна долучилась 05 червня 1992 року.

Відповідно до статті 3 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо в міжнародних договорах України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Ця Угода встановлює єдині правові норми договору перевезення вантажу у прямому міжнародному залізничному сполученні та в прямому міжнародному залізнично-паромному сполученні (§1 статті 3 УМВС).

За відсутності відповідних положень в цій Угоді застосовується національне законодавство тієї сторони, в якій уповноважена особа реалізує свої права (стаття 5 УМВС).

Порядок застосування умов цієї Угоди, а також спеціальні умови перевезень окремих видів вантажів встановлюються Правилами перевезень вантажів (додаток 1 до цієї Угоди) (§1 статті 8 УМВС).

Відповідно до договору перевезення перевізник зобов`язується за плату перевезти ввірений йому відправником вантаж до станції призначення за маршрутом, узгодженим відправником і договірним перевізником, і видати його одержувачу (§1 статті 14 УМВС).

Укладення договору перевезення підтверджується накладною (§3 статті 14 УМВС).

Вагон для перевезення вантажу надає перевізник або відправник. Для перевезення надаються вагони, допущені до обігу в міжнародному сполученні (§6 статті 14 УМВС).

У накладній повинні міститися такі відомості: найменування відправника і його поштову адресу; найменування одержувача і його поштову адресу; найменування договірного перевізника; найменування залізниці і станції відправлення; найменування залізниці і станції призначення; найменування прикордонних станцій переходів; найменування вантажу і його вод; номер відправки; рід упаковки; кількість місць вантажу; маса вантажу; номер вагона (контейнера), ким надано вагон для перевезення вантажу (відправником або перевізником); перелік супровідних документів, прикладених відправником до накладної; про оплату провізних платежів; кількість і знаки пломб; спосіб визначення маси вантажу; дата укладення договору перевезення (§ 1 статті 15 УМВС).

У накладній крім відомостей, зазначених у §1 цієї статті, у разі необхідності повинні міститися такі відомості: найменування наступних перевізників; заяви відправника, що стосуються вантажу; припортові залізничні станції і порти передачі на водний транспорт; інші відомості, передбачені Правилами перевезень вантажів (§2 статті 15 УМВС).

Згідно з пунктом 7.1 розділу 2 (накладна) Правил перевезення вантажів додатку 1 до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, перевезення вантажу оформлюється накладною єдиного зразку по формі, що наведена у додатку 1 до Правил.

Пунктом 8 розділу 2 (накладна) Правил перевезення вантажів додатку 1 до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення визначено правило по заповненню накладної.

Навантаження вантажу повинно проводитися у технічно справному, придатному для перевезення даного вантажу і очищеному вагоні (§1 статті 19 УМВС).

Особа, яка провадить навантаження, несе відповідальність за визначення придатності вагонів для перевезення конкретного вантажу, дотримання технічних вимог щодо розміщення та кріплення вантажів у вагонах, ИТЕ і АТС, а також за всі наслідки незадовільного навантаження (§3 статті 19 УМВС).

Визначення маси вантажу здійснюється у відповідності з Правилами перевезення вантажів (§5 статті 19 УМВС).

Перевізник має право перевірити, чи дотримані відправником умови перевезення і чи відповідає відправка відомостям, зазначеним відправником в накладній. Перевірка проводиться в порядку, встановленому національним законодавством (§1 статті 23 УМВС).

Якщо відправником не дотримано умови перевезення або відправка не відповідає відомостям, зазначеним відправником в накладній, то в порядку, передбаченому статтею 31 «Сплата провізних платежів і неустойок» і статтею 32 «Додаткові витрати, пов`язані з перевезенням вантажу» цієї Угоди, перевізнику повинні бути відшкодовані всі витрати, викликані перевіркою і підтверджені документально (§2 статті 23 УМВС).

Перевізник складає комерційний акт, якщо при перевірці вантажу під час його перевезення або видачі констатує: невідповідність найменування, маси або кількості місць вантажу відомостям, які зазначені у накладній; невідповідність маркування на місцях вантажу відомостям, які зазначені у накладній про знаки (марки) місця вантажу, станцію і залізницю призначення, одержувача, кількості місць вантажу; пошкодження (псування) вантажу; відсутність накладної або окремих її листів з даного вантажу або вантажу по даній накладній (втрата) (§1 статті 29 УМВС).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, працівниками позивача на станції Здолбунів Львівської залізниці було здійснено перевірку маси вантажу у вагоні №63080972, під час якої було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у цьому вагоні з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній №00828. Вказані порушення були зафіксовані у акті загальної форми №829 форми ГУ-23 від 05.02.2024, а також комерційному акті №342701/1 від 08.02.2024. Ці акти складено та підписано уповноваженими на це особами працівниками позивача у порядку пункту 10 Правил складання актів та є такими, що складені з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Відповідно до §1 статті 16 УМВС відправник забезпечує правильність відомостей та заяв, зазначених ним у накладній. Він несе відповідальність за всі наслідки від неправильного, неточного чи неповного зазначення цих відомостей та заяв, а також за їх внесення у невідповідну графу накладної.

Якщо угодою між учасниками перевезення не передбачено інше, сплата провізних платежів є обов`язком відправника перевізникам, що беруть участь у перевезенні вантажу, за винятком перевізника, що видає вантаж за здійснюване ними перевезення; одержувача - перевізнику, який видає вантаж, за здійснюване ним перевезення. Відносно неустойки діє такий же порядок (§1 статті 31 УМВС).

Якщо відправник або одержувач виконання своїх обов`язків передбачених §1 даної статті покладають на третю особу, то ця особа має бути вказана відправником у накладній в якості платника і повинна мати договір із відповідним перевізником (§2 статті 31 УМВС).

Відповідно до залізничної накладної №00828 в графах №3, №23 та №25 Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЄВРО ЛОГІСТИК» вказано власником вантажу, що перевозиться та як платник, а отже є відповідальним за всіма платежами, що виникають в процесі перевезення.

Провізні платежі і неустойки сплачуються перевізнику в порядку, передбаченому національним законодавством держави, в якому проводиться оплата (§5 статті 31 УМВС).

Тобто, сторони визначили осіб, котрі є платниками провізних платежів, а відповідно і платниками неустойки.

Перевізнику повинні бути відшкодовані всі витрати, які пов`язані з перевезенням вантажу та які не передбачені відповідними тарифами і викликані причинами, що не залежали від перевізника. Ці витрати встановлюються на дату їх виникнення окремо для кожної відправки і підтверджуються відповідними документами (§1 статті 32 УМВС).

Відшкодування додаткових витрат здійснюється у порядку, який передбачений у статті 31 «Сплата провізних платежів і неустойок» (§2 статті 32 УМВС).

У відповідності до частин 1, 2, 4 статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній (стаття 24 Статуту).

У відповідності до пункту 3 частини 1 §3 статті 16 УМВС за перевантаження вагону понад його вантажопідйомність стягується неустойка. Неустойка стягується у відповідності до частини 3 статті 16 УМВС у п`ятикратному розмірі провізної плати за перевезення надлишку маси вантажу по залізниці, на якій було виявлено цей надлишок.

Згідно із статтею 122 Статуту за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту також передбачено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Так, за перевезення надлишку вантажу у вагоні №63080972 позивачем здійснений розрахунок провізної плати у відповідності до §3 статті 16 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги, який затверджений наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №317 від 26.03.2009.

Отже, за перевезення надлишку вантажу позивачем здійснений розрахунок провізної плати у розмірі 21575, 00 грн (3410,00 грн * 6,327), де 3410,00 грн складова плати тарифу відповідно до схеми 1 розділу IV Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги; 6,327 коефіцієнт до тарифів вказаного Збірника тарифів починаючи з 00 годин 29.06.2022 згідно з телеграфним розпорядженням №Ц-3/91-1011-22 від 28.06.2022. Отже, неустойка у п`ятикратному її розмірі становить 107 875,00 грн. (21575,00 грн * 5).

Як вже зазначалось судом, згідно зі статтею 31 УМВС сплата провізних платежів перевізнику, що видає вантаж, за здійснене ним перевезення є обов`язком платника - відповідача у справі, що розглядається, а отже при імпортному перевезенні стягнення неустойки з платника за допущене відправником навантаження вагону понад його максимальну вантажопідйомність відбувається незалежно від того чи є вина платника у виявленому порушенні.

Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву та будь-яких заперечень щодо обставин справи суду не надав.

За таких обставин, приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЄВРО ЛОГІСТИК» про стягнення 107 875,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, сплачена ним сума судового збору підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачки у сумі 3028,00 грн.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЄВРО ЛОГІСТИК» (проспект Хіміків, 74, м.Черкаси, 18036, ідентифікаційний код 41054581) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул.Єжи Ґедройця, 5, м.Київ, 03150, ідентифікаційний код 40075815) 107875,00 грн штрафу та 3028,00 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене 31.10.2024.

Суддя О.І.Кучеренко