СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Харків Справа № 922/3178/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Плахов О.В., суддя Слободін М.М.,

розглянувши у порядку спрощеного (письмового) провадження без проведення судового засідання за наявними в справі матеріалами апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (вх. №2302Х/1) на ухвалу постановлену Господарським судом Харківської області 16.09.2024 у складі судді Рильової В.В. (дата складання повного тексту 16.09.2024) у справі №922/3178/24

за заявою АТ Комерційний банк "ПриватБанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мірантіс"

про видачу судового наказу про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до Господарського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ "Мірантіс" заборгованості за надані послуги з обліку цінних паперів на рахунку у цінних паперах за Договором про обслуговування рахунку у цінних паперах від 09.09.2014 №Д-454/14 у розмірі 64260,00грн.

В обґрунтування поданої заяви АТ КБ "ПриватБанк" посилається на порушення боржником умов Договору про обслуговування рахунку у цінних паперах від 09.09.2014 №Д-454/14.

На підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує надання послуг боржнику з обслуговування його рахунку у цінних паперах надані рахунки-акти виконаних операцій від 31.03.2019, 30.06.2019, 30.09.2019, 31.12.2019, 31.03.2020, 30.06.2020, 30.09.2020, 31.12.2020, 31.03.2021, 30.06.2021, 30.09.2021, 31.12.2021, 31.03.2022, 30.06.2022, 30.09.2022, 11.06.2022, 31.03.2023, 30.06.2023, 29.09.2023, 29.12.2023, 29.03.2024, на загальну суму 64260,00грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.09.2024 у справі №922/3178/24 відмовлено Акціонерному товариству Комерційний банк "ПриватБанк" у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мірантіс" заборгованості за надані послуги з обліку цінних паперів на рахунку у цінних паперах за Договором про обслуговування рахунку у цінних паперах №Д-454/14 від 09.09.2014 у розмірі 64260,00грн.

Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу судового наказу, Господарський суд Харківської області зазначив, що надані заявником Акти-рахунки виконаних операцій не підписані зі сторони боржника ТОВ "Мірантіс", а відтак вимоги за заявою про видачу судового наказу не мають ознак безспірності в розумінні частини першої статті 12 ГПК України.

Суд керувався пунктами 1, 3 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

01.10.2024 до Східного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга АТ КБ "ПриватБанк", яка направлена засобами поштового зв`язку 26.09.2024 (відповідно до штемпеля поштового відділення).

У скарзі просить суд:

1. апеляційну скаргу АТ КБ "ПриватБанк" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 16.09.2024 у справі №922/3178/24 скасувати.

3. Справу №922/3178/24 направити до Господарського суду Харківської області для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги:

- Банк вважає, що ним надані суду всі документи, які підтверджують у нього права вимоги (а саме, копію договору про обслуговування рахунку з додатком до нього, виписку про стан рахунку в цінних паперах, виписку про операції з цінними паперами, рахунки - акти про виконані операції за відповідні періоди, докази направлення боржнику рахунків-актів).

- Банк вважає, що суд першої інстанції не дослідив подані докази, не навів відповіді щодо відхилення аргументів Банку про безспірність його вимог за умови направлення таких рахунків боржнику. Суд першої інстанції не врахував п. 4.2, 4.3 Договору, якими визначено, що після направлення рахунків депоненту, останній зобов`язаний підписати акт-рахунок протягом 10 календарних днів та повернути Банку один підписаний оригінал. У разі неповернення акту послуги вважаються наданими без заперечень.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями Східного апеляційного господарського суду від 01.10.2024 справу №922/3178/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Плахов О.В., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.10.2024 витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/3178/24. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (вх. № 2302Х) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.09.2024 у справі №922/3178/24 до надходження матеріалів справи.

07.10.2024 справа №922/3178/24 надійшла до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.10.2024, крім іншого, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.09.2024 року у справі №922/3178/24. Ухвалено розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.09.2024 року у справі №922/3178/24 здійснювати в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

ТОВ "Мірантіс" не скористався своїм процесуальним правом та не надав до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу.

Ухвала про відкриття провадження у справі направлена ТОВ "Мірантіс" засобами поштового зв`язку на адресу, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та у матеріалах справи. Відповідно до відмітки поштового відділення, ухвала не отримана ТОВ "Мірантіс" та повернулась до суду за закінченням терміну зберігання.

ТОВ "Мірантіс" не має зареєстрованого електронного кабінету.

Інших заяв, клопотань щодо розгляду справи до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надходило.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд зазначає про наступне.

Як убачається з матеріалів справи 09.09.2014 між ПАТ КБ "Приват Банк" (Депозитарна установа) та ТОВ "Мірантіс" (Депонент) укладений Договір надання послуг щодо відкриття та обслуговування рахунку у цінних паперах, які належать Депоненту.

Відповідно до п. 2.3.4 Договору Депонент зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати послуги Депозитарній установі згідно з умовами та строками, передбаченими Договором та тарифами, встановленими Депозитарною установою на дату надання послуг.

Розділом 4 Договору визначені тарифи на послуги та порядок розрахунків за надані послуги.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що Депонент здійснює оплату депозитарній установі на підставі актів виконаних операцій за операції не пізніше одного робочого дня з дати підписання акту Депозитарною установою або рахунків, виставлених Депозитарною установою Депоненту для попередньої оплати за операції у строки, вказані у рахунках.

У пункті 4.3 Договору сторони погодили, що підтвердженням виконання послуг Депозитарної установи є акт виконаних Депозитарною установою операцій, який складається

- по виконаним Депозитарною установою операціям по рахунку у цінних паперах у день проведення операцій або на останній день місяця, в якому її виконано, підписується Депозитарною установою у двох оригіналах та подається Депоненту для підписання особисто або направляється поштою на адресу Депонента протягом не більш як 5 робочих днів з моменту підписання;

- за облік цінних паперів на рахунку у ЦП - на останній день кварталу, в якому її виконано, підписується Депозитарною установою у двох оригіналах та подається Депоненту для підписання особисто або направляється поштою на адресу Депонента протягом не більше 20 робочих днів з моменту підписання.

Депонент має підписати та повернути Депозитарній установі один оригінал на протязі 10 календарних днів з моменту отримання. У разі неповернення акту послуги вважаються наданими без заперечень.

Відповідно до п. 6.11 Договору він діє до повного його виконання.

Як убачається з матеріалів справи АТ КБ "Приватбанк", звертаючись із завою про видачу судового наказу, на підтвердження своїх вимог додав до заяви 21 актів - рахунків.

З актів убачається, що банк зазначає, що послуги були надані протягом березня 2019-березень 2024. При цьому, дата складання ВСІХ актів 11.06.2024.

Відповідно до наданої банком інформації, всі акти направлені ТОВ "Мірантіс" 11.06.2024, однак повернулись відправнику за закінченням терміну зберігання та, відповідно, без підпису ТОВ "Мірантіс" на актах.

Вважаючи свої вимоги безспірними, АТ КБ "Приватбанк" звернувся до місцевого господарського суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ "Мірантіс" заборгованості за надані послуги з обліку цінних паперів на рахунку у цінних паперах за Договором про обслуговування рахунку у цінних паперах від 09.09.2014 №Д-454/14 у розмірі 64260,00грн.

Відмовляючи АТ КБ "Приватбанк" у видачі судового наказу, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність ознак безспірності щодо заявлених банком вимог.

Східний апеляційний господарський суд вважає правомірними такі висновки місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у справі регламентовано відповідним процесуальним законом - Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно із частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Частиною першою статті 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 150 ГПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

Частина 2 вказаної статті встановляє вимоги до такої заяви. Так, згідно з пунктами 4 та 5 вказаної частини, у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, а також перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Частина 3 вказаної статті встановлює вимоги до обов`язкового складу додатків до заяви. Так, відповідно до пунктів 3 та 4 вказано частини, до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з аналізу вищенаведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на виникнення або порушення його права грошової вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як установлено та зазначено вище, умовами Договору про надання послуг з обслуговування рахунків у цінних паперах сторонами чітко обумовлено строки складання актів - рахунків, в яких визначені надані послуги, період їх надання та вартість.

Разом з цим, як свідчать надані Банком акти з березня 2019 до березня 2024 дата їх складання є червень 2024. Отже, Банком не дотримано умов договору щодо дати складання та направлення таких актів ТОВ "Мірантіс". Деякі акти складені більше аніж через 5 років з моменту надання послуг. Доказів своєчасного складання та направлення актів ТОВ "Мірантіс" Банком не надано. Жоден з наданих Банком актів не складений та не направлений Депоненту з дотриманням строків, визначених у Договорі.

Східний апеляційний господарський суд відхиляє як необґрунтовані посилання Банку на недослідження місцевим господарським судом умов договору про те, що у разі повернення акту без підписання послуги вважаються наданими без заперечень, оскільки як установлено та зазначено вище, надані Банком акти складені та направлені Депонету ПОЗА межами строків, закріплених у Договорі.

Згідно пунктів 1, 3 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (частина друга статті 152 ГПК України).

З огляду на наведене, Східний апеляційний господарський суд констатує, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

Східний апеляційний господарський суд наголошує АТ КБ "Приватбанк" на тому, що звертаючись до суду із заявою в порядку ст. 147 ГПК України, він зобов`язаний довести факт виникнення у нього права відповідної грошової вимоги у порядку та спосіб, що визначений у главі 5 розділу 1 ГПК України ("Докази та доказування").

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Отже, в даному випадку АТ КБ "Приватбанк" не позбавлений права та можливості звернутись за захистом свого права, яке він вважає порушеним, в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, як такої, що постановлена відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції Східним апеляційним господарським судом не установлено.

У рішенні від 10.02.2010 зі справи "Серявін та інші проти України" ЄСПЛ зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Під час апеляційного провадження доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, що є підставою для її відхилення.

З огляду на висновок апеляційного господарського суду про відхилення апеляційної скарги витрати зі сплати судового збору за звернення зі скаргою відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 129, 269, 271, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.09.2024 у справі №922/3178/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 04.11.2024.

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя О.В. Плахов

Суддя М.М. Слободін