ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

01.11.2024м. ДніпроСправа № 904/4543/24

Суддя Скриннікова Н.С. розглянувши клопотання про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство «Відродження» () у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство «Відродження» () до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансліт» () про стягнення 3 734 811, 00 грн.

без виклику учасників справи (без повідомлення сторін)

Суддя Скриннікова Н.С.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю підприємство Відродження звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Укртрансліт вартості недопоставленого товару за договором поставки № 09/2021/6 від 03.03.2021 року в сумі 3734811, 00 грн. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 44 817, 80 грн. та витрати на надання правничої допомоги в сумі 200 000, 00 грн. позивач просить покласти на відповідача.

21.10.2024 року своєю ухвалою Господарський суд Дніпропетровської області залишив без руху позовну заяву, встановив п`ятиденний строк на усунення недоліків з дня вручення даної ухвали.

25.10.2024 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, якою позивач усунув недоліки встановлені ухвалою суду від 21.10.2024 року.

29.10.2024 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 29.11.2024 о 14:00 год.

30.10.2024 року через систему електронний суд від позивача надійшло клопотання про забезпечення позову у справі № 904/4543/24.

За даними клопотання позивач просить суд:

- постановити ухвалу про забезпечення позову.

- обрати наступні види забезпечення позову: - накласти арешт на грошові кошти в 3 734 811 грн., що належать ТОВ "Укртрансліт" або підлягають передачі або сплаті ТОВ "Укртрансліт" і знаходяться у ТОВ "Укртрансліт" чи в інших осіб на всіх рахунках та всіх вкладах у всіх установах банків, інших кредитних організаціях, готівкові кошти;

- не застосовувати зустрічне забезпечення.

В обґрунтування наявності підстав для звернення до суду із клопотанням про забезпечення позову заявник вказав, що виклад тих обставини, які наведені у позові по господарській справі вважає недоцільним; вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, оскільки, вони підтверджуються первинними документами, а факт порушення відповідачем договірних зобов`язань є очевидним.

Щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову заявник зазначив, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи; незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову; відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх зобов`язань за договором; проігнорував вимогу про повернення передоплати за недопоставлений товар; ухилення відповідачем від виконання своїх договірних зобов`язань носить системний характер, що підтверджується наявними іншими судовими справами: №904/4214/24, № 904/1609/22, № 904/2659/23, № 904/2296/23.

Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

За правилами статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом наведеної норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до статті 139 ГПК України імперативно визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити окрім іншого: (пункт 3 частини 1) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; (пункт 4 частини 1) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; (пункт 5 частини 1) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; (пункт 7 частини 1) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Суд вивчив подане позивачем клопотання про забезпечення позову та встановив, що воно не відповідає вимогам статті 139 ГПК України, а саме: закон зобов`язує подати заяву, а не клопотання, як це зробив позивач; клопотання не містить обґрунтування необхідності забезпечення позову; не містить обґрунтування необхідності застосування заходу забезпечення позову; не містить ціну позову; не містить інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Суд встановив, що до клопотання про забезпечення позову додано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер та документ, що підтверджує сплату судового збору.

Таким чином, до клопотання не додано жодного документу, який суд мав би змогу вивчити та надати йому оцінку з метою розгляду клопотання про забезпечення позову по суті.

Закон не пов`язує право заявника подавати заяву, яка не відповідає вимогам статті 139 ГПК України за умови відкритого провадження у справі, тобто не передбачає жодних виключень.

Відтак заява, яка подається до суду у будь-якому випадку має відповідати вимогам статті 139 ГПК України

Крім того, Господарський процесуальний кодекс України не передбачає виключної або спрощеної процедури подання заяви про забезпечення позову після відкриття провадження у справі відносно вільної форми та/або наповнення заяви про забезпечення позову.

Суд встановив, що назва поданого документу позивачем також не відповідає вимогам статті 139 ГПК України, що не може бути визначено як надлишковий формалізм, з огляду на те, що ані назва документу, ані його зміст не відповідають вимогам статті 139 ГПК України.

Також, господарський суд звертає увагу позивача на те, що в розумінні частини 1 статті 169 ГПК України клопотання є формою звернення до суду з вимогами, запереченнями, аргументами, поясненнями, міркуваннями щодо процесуальних питань.

Забезпечення позову не є процесуальним питанням, а є заходом охорони матеріально-правових інтересів позивача.

Станом на 01.11.2024 у справі № 904/4543/24 не проведено підготовче засідання (засідання призначено на 29.11.2024), справа по суті не розглядається.

При цьому дослідження доказів судом здійснюється у відповідності до статті 210 ГПК України під час розгляду справи по суті.

Суд вказує позивачу, що заява про забезпечення позову є окремим незалежним від позову документом і має відповідати вимогам Господарського процесуального кодексу України, зокрема вимогам статті 139 ГПК України.

Відповідно до частини 7 статті 140 ГПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 ГПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 139, 140, 234, 236 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Повернути без розгляду клопотання про забезпечення позову заявнику Товариству з обмеженою відповідальністю підприємство «Відродження» ().

Ухвала набирає законної сили 01.11.2024.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.С. Скриннікова