УХВАЛА

м. Київ

06.11.2024Справа № 910/12113/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Калуська соляна компанія»

до Міністерства юстиції України

треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, товариство з обмеженою відповідальністю «Оріана-еко»

акціонерне товариство «Оріана»

Фонд державного майна України

про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

Представники:

не викликались

УСТАНОВИВ:

До суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Калуська соляна компанія» з позовом до Міністерства юстиції України про:

- визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України №2539/5 від 28.08.2024 «Про задоволення скарги» в частині пункту 2, яким визнано вчиненою з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» та анульовано реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 09.07.2024 № 02620 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведену державним реєстратором Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області Шевчик Світланою Юріївною щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Оріана-еко», та пункту 4 в частині виконання пункту 2 цього наказу;

- скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційної дії від 28.08.2024 № 025002620 «Скасування/анулювання реєстраційної дії» проведеної Матей В.Ю., Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Оріана-еко»;

- зобов`язання Міністерства юстиції України поновити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційну дію від 09.07.2024 № 02620 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведену державним реєстратором Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області Шевчик Світланою Юріївною щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Оріана-еко».

В основу свої вимог позивач покладає такі підстави:

- спірний наказ прийнято за скаргою особи, права якої не порушено. Зокрема, рішення про скасування реєстраційної дії прийнято за результатами розгляду скарги Фонду державного майна України, який управляє корпоративними правами держави в акціонерному товаристві «Оріана» та не наділений на управління корпоративними правами в товаристві з обмеженою відповідальністю «Оріана-еко»;

- висновки відповідача про наявність порушень в діях державного реєстратора при вчиненні реєстраційної дії не відповідають дійсності. Обґрунтовуючи ці доводи позивач зазначає, що: уповноваження учасника зборів на підписання протоколу є процедурним питанням і не належить до питань діяльності товариства, а тому відсутність його у порядку денному не зумовлює порушення порядку проведення зборів; підписання протоколу тільки одним учасником узгоджується з приписами ч. 4 ст. 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»; дані протоколу про організаційно-правову форму акціонерного товариства «Оріана» як «відкритого акціонерного товариства» є формальною (несуттєвою) помилкою, яка, відповідно до ч. 7 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», не є підставою для анулювання реєстраційної дії.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Калуська соляна компанія» подало заяву про забезпечення позову шляхом заборони до набрання законної сили судовим рішенням у справі державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, проводити реєстраційні дії відносно товариства з обмеженою відповідальністю «Оріана-еко».

Заявник зазначив, що не погоджується з розміром частки акціонерного товариства «Оріана» в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Оріана-еко». Водночас акціонерне товариство «Оріана» на загальних зборах, що будуть проведені в майбутньому, може приймати будь-які рішення щодо діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «Оріана-еко» (у тому числі зміна директора і розпорядження майном) без участі позивача.

Невжиття заявленого заходу забезпечення позову може призвести до неможливості та значного ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 N 5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13 січня 2020 року у справі № 922/2163/17 забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Суд не знаходить переконливими доводи заявника щодо наявності обставин для вжиття заходів забезпечення позову.

Зокрема, за приписами абз. 2 ч. 6 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» підставою для задоволення Міністерством юстиції України скарги є невідповідність оскаржуваних рішень, дій або бездіяльності законодавству у сфері державної реєстрації. Отже задоволення позову матиме наслідком відновлення скасованої Міністерством юстиції України реєстраційної дії, що жодним чином не свідчить про утруднення чи неможливість виконання рішення суду.

Також суд констатує, що спір щодо корпоративного управління не є предметом розгляду цього позову. А тому, виходячи з наведених заявником обставин, заборона вчинення державним реєстраторам внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань, які не стосуються прийняття оскаржуваного наказу, не перебуває у зв`язку між заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

З огляду на це, оцінюючи наведені заявником доводи на відповідність критерію ймовірного утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, суд зазначає, що заявником не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено в порядку приписів статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову).

На підставі викладеного, керуючись статтями 136, 137, 140, 234 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Калуська соляна компанія» у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набрала законної сили 06.11.2024.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя С. А. Ковтун