ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

24.10.2024 Справа № 5006/27/97б/2012

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І., за участю секретаря судового засідання Вологжаніної К.В., розглянувши матеріали справи №5006/27/97б/2012

про неплатоспроможність фізичної особи-підприємця Антошина Романа Володимировича, м.Маріуполь, Донецька область (РНОКПП НОМЕР_1 ),

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Донецької області знаходиться справа №5006/27/97б/2012 про банкрутство фізичної особи-підприємця Антошина Романа Володимировича, м. Маріуполь, Донецька область (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Провадження у справі порушено за заявою Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції м. Маріуполя Донецької області Державної податкової служби ухвалою Господарського суду Донецької області від 03.09.2012.

Постановою Господарського суду Донецької області від 08.11.2012 фізичну особу- підприємця Антошина Романа Володимировича визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Єдиним кредитором боржника у справі є Головне управління ДПС у Донецькій області (правонаступник ініціюючого кредитора).

Ухвалою від 12.06.2019 ліквідатором боржника у справі №5006/27/97б/2012 суд призначив арбітражного керуючого Боднарчука С.Я.

Ухвалою від 02.11.2020 справу №5006/27/97б/2012 прийнято до свого провадження судом у складі судді Аксьонової К.І.

На час порушення провадження у справі та визнання боржника банкрутом провадження у справах про банкрутство було врегульовано положеннями Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону від 30.06.1999 (з подальшими змінами та доповненнями).

З дня введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства (з 21.10.2019) Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» втратив чинність згідно з ч.2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу.

Враховуючи, що подальший розгляд справ про банкрутство мав здійснюватися відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства (ч.4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу) та з огляду на відсутність у Кодексі України з процедур банкрутства процедури ліквідації фізичної особи-підприємця суд ухвалою від 26.09.2023 постановив ввести передбачену Кодексом України з процедур банкрутства процедуру погашення боргів боржника фізичної особи.

Ухвалою від 24.10.2023 суд постановив призначити керуючим реалізацією майна боржника арбітражного керуючого Боднарчука С.Я. за заявою останнього.

Ухвалою від 24.09.2024 суд постановив відсторонити арбітражного керуючого Боднарчука С.Я. від виконання повноважень керуючого реалізацією майна боржника у зв`язку з неналежним їх виконанням.

Процедура погашення боргів боржника на поточний час не завершена.

26.09.2024 через систему «Електронний суд» ЄСІТС арбітражним керуючим Боднарчуком С.Я. подано заяву про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди та відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора та керуючого реалізацією. За розрахунком арбітражного керуючого розмір його основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора за період з 12 червня 2019 року по 23 жовтня 2023 становить 905507,60грн; за виконання повноважень керуючого реалізацією за період з 24 жовтня 2023 року по 24 вересня 2024 року 70869,10грн; розмір фактичних витрат за час виконання повноважень ліквідатора 373,00грн. Вказані кошти арбітражний керуючий просить стягнути на його користь з Головного управління ДПС у Донецькій області як єдиного кредитора боржника у справі.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 27.09.2024 суд постановив призначити до розгляду заяву арбітражного керуючого у судовому засіданні на 15.10.2024 з подальшим відкладанням на 24.10.2024 за клопотанням заявника.

09.10.2024 через систему «Електронний суд» ЄСІТС від Головного управління ДПС у Донецькій області надійшло клопотання про залишення без задоволення клопотання арбітражного керуючого Боднарчука С.Я. про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди та відшкодування витрат.

У судовому засіданні 24.10.2024 в режимі відеоконференції взяв участь представник Головного управління ДПС у Донецькій області, заперечив проти задоволення заяви арбітражного керуючого.

Арбітражний керуючий 24.10.2024 у судове засідання не з`явився, до відеоконференції не приєднався, через систему «Електронний суд» ЄСІТС подав клопотання про відкладення судового засідання з посиланням на необхідність ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді в ЄСІТС.

Суд не розцінює таке посилання заявника як ґрунтовну підставу для відкладення судового засідання, клопотання ОСОБА_1 з цього приводу задоволенню не підлягає. При цьому суд зазначає, що матеріали справи наявні в ЄСІТС з часу їх надходження як в електронній, так і в паперовій формі.

Розглядаючи звіт арбітражного керуючого Боднарчука С.Я., суд приймає до уваги таке.

Як було вказано, на час порушення провадження у справі 03.09.2010 та визнання боржника банкрутом 08.11.2012 провадження у справах про банкрутство було унормовано положеннями Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону від 30.06.1999 (зі змінами та доповненнями).

Поряд з цим на час призначення Боднарчука С.Я. ліквідатором набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України» «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 22.12.2011 №4212-VI, яким Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 30.06.1999 викладено у новій редакції.

Відповідно до п.1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 22.12.2011 №4212-VI положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Отже на час призначення Боднарчука С.Я. ліквідатором боржника розгляд справи здійснювався на підставі положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону від 30.06.1999 (зі змінами та доповненнями).

Згідно з приписами ч.14 ст.3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 30.06.1999 (зі змінами та доповненнями) оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень встановлюється та виплачується в розмірі, встановленому комітетом кредиторів і затвердженому господарським судом, якщо інше не встановлено цим Законом, але не менше двох мінімальних заробітних плат та не більше середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи перед порушенням провадження у справі про банкрутство.

Матеріали справи свідчать про відсутність обставин встановлення зборами кредиторів і подальшого затвердження господарським судом розміру оплати послуг арбітражного керуючого Боднарчука С.Я. як ліквідатора боржника.

При цьому суд бере до уваги положення ч.1 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, введеного в дію 21.10.2019 та відповідно до якого відбувається подальше провадження у справі, згідно з якими арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реалізацією становить три розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Згідно з ч.6 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, забезпеченим кредитором. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Матеріали справи свідчать про відсутність обставин звітування арбітражного керуючого перед кредитором про нарахування та виплату грошової винагороди та понесених витрат у справі на засіданнях зборів кредиторів, які, слід вказати, відповідно до ч.6 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства мали провадитись арбітражним керуючим не менше одного разу на два місяці.

Доказів проведення зборів кредиторів у відповідності до ч.4 ст.123 Кодексу України з процедур банкрутства (не менше одного разу на три місяці, якщо інше рішення не прийнято зборами кредиторів), на яких виносилось би питання нарахування та виплати грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат за виконання повноважень керуючого реалізацією матеріали справи також не містять.

Поряд з цим суд не розцінює обставини непроведення зборів та відсутність факту затвердження зборами кредиторів звіту арбітражного керуючого про нарахування та виплату винагороди та витрат як безумовну перешкоду для розгляду та затвердження такого звіту судом.

Водночас суд зауважує, що положення ч.ч. 3, 4, 6 ст.12 Кодексу України з процедур банкрутства містять вимоги до здійснення арбітражним керуючим повноважень та належності виконання обов`язків, з яких звертає на себе увагу обов`язок арбітражного керуючого під час реалізації своїх прав та обов`язків як ліквідатора/керуючого реалізацією тощо «діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права і обов`язки надано (покладено)», що є відображенням принципів справедливості, добросовісності та розумності (п.6 ст.3 Цивільного кодексу України) як складових елементів верховенства права (ст.8 Конституції України).

Оскільки реалізація права на отримання основної винагороди є наслідком виконання арбітражним керуючим покладених на нього повноважень, а до такого виконання законодавцем встановлені певні критерії відповідності/належності, обсяг здійснення цього права (його кількісний показник, що визначається сумою зі звіту, яка затверджується судом у порядку ч.6 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства) має відповідати якості/належності виконання повноважень упродовж оплачуваного періоду.

Отже при визначенні розміру оплати послуг арбітражного керуючого під час здійснення ним ліквідаційної процедури у справі про банкрутство господарський суд має досліджувати не тільки період здійснення арбітражним керуючим ліквідаційної процедури/процедури реалізації, а й фактичні дії, які вчинялись арбітражним керуючим протягом таких процедур, оскільки визначений законом мінімальний розмір оплати послуг арбітражного керуючого не має абсолютний характер та пов`язаний не лише зі наявністю у арбітражного керуючого статусу ліквідатора/керуючого реалізацією тощо за певний проміжок часу, але й з обов`язковим врахуванням повного обсягу дій, які передбачені законом, та які мав виконати арбітражний керуючий.

Як вбачається з наданого арбітражним керуючим звіту після його призначення у виконання повноважень ліквідатора ним були спрямовані запити до відповідних реєстраційних органів з метою формування ліквідаційної маси боржника. За твердженням арбітражного керуючого хронологічно направлення запитів переважно було здійснено в перші три місяці виконання повноважень ліквідатора.

Обставини направлення запитів частково підтверджені наявною в матеріалах справи відповіддю регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області від 05.08.2019 №31/5-5654 за запит №б/н від 03.07.2019. Інших документів, які б свідчили про направлення запитів, матеріали справи не містять. Наявність отриманих на його запити відповідей/довідок/витягів з реєстрів тощо арбітражний керуючий не довів. Деталізованих пояснень з приводу вчинення дій у виконання повноважень ліквідатора з наведенням часу їх вчинення на пропозицію суду у судовому засіданні 15.10.2024 арбітражний керуючий також не надав.

Слід вказати, що 12.09.2023, тобто через чотири роки після отримання інформації про реєстрацію майна за боржником, арбітражний керуючий звернувся до суду з клопотанням про оголошення в розшук належного боржнику транспортного засобу (легковий автомобіль BMW X5, 2008 року випуску, колір сірий, державний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 ). Також в матеріалах справи наявний запит на отримання відомостей щодо зареєстрованих транспортних засобів за дружиною боржника від 08.06.2023.

Пояснень із зазначенням обставин, якими спричинено неможливість здійснення дій, спрямованих на формування ліквідаційної маси боржника у період з 2019 до 2023, арбітражним керуючим суду не надано. Отже звернення з клопотанням про оголошення в розшук належного боржнику транспортного засобу суд не розцінює як своєчасне виконання повноважень ліквідатора.

Суд також бере до уваги, що в процедурі реалізації майна боржника вчинення жодних дій, спрямованих на завершення процедури реалізації майна, арбітражним керуючим Боднарчуком С.Я. як керуючим реалізацією здійснено не було.

Отже з огляду на пасивну поведінки керуючого реалізацією майна при виконанні покладених на нього обов`язків, суд ухвалою від 24.09.2024 відсторонив Боднарчука С.Я. від виконання повноважень керуючого реалізацією майна.

Поряд з цим, суд розцінює доведеними достатньою мірою обставини вчинення арбітражним керуючим Боднарчуком С.Я. певних дій у виконання повноважень ліквідатора протягом трьох місяців після його призначення ухвалою суду від 12.06.2019. Заперечень кредитора з приводу вчинення таких дій суду не надано.

З урахуванням наведеного, виходячи з мінімального розміру оплати послуг арбітражного керуючого, встановленого ч.14 ст.3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 30.06.1999 (зі змінами та доповненнями), а саме: не менше двох мінімальних заробітних плат, суд дійшов висновку про затвердження звіту арбітражного керуючого Боднарчука С.Я. про нарахування грошової винагороди у справі в розмірі 25038,00грн з розрахунку: (4173,00грн (мінімальна заробітна плата в 2019)*2)*3 (три місяці виконання повноважень).

Щодо затвердження звіту в частині фактичних витрат, понесених у зв`язку з виконанням повноважень ліквідатора, у розмірі 373,00грн, суд зазначає таке.

Дослідивши надані до заяви докази на підтвердження фактичних витрат, у тому числі квитанції з призначенням платежу: «Отримання відомостей з Державного реєстру речових прав», «Отримання Витягу з ДРОРМ», «Оплата за отримання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», суд не встановив, що надані докази підтверджують понесення арбітражним керуючим Боднарчуком С.Я. витрат у зв`язку з виконанням обов`язків ліквідатора саме у даній справі, у тому числі з огляду на відсутність документів в матеріалах справи, отримання яких передбачало б здійснення цих витрат. Суд також враховує, що з наданих арбітражним керуючим у судовому засіданні 15.10.2024 пояснень вбачається, що він не наполягає та затвердженні цих витрат та не має наміру надати додаткові документи з метою їх доведення.

Розглядаючи заяву арбітражного керуючого в частині стягнення з Головного управління ДПС у Донецькій області на його користь винагороди за виконання повноважень ліквідатора та керуючого реалізацією, а також фактичних витрат, суд виходить з такого.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень ліквідатора здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі. У разі, якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі (абз. 6, 7 ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства).

Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду (ч.5 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства).

Зі змісту вказаних норм вбачається, що оплата послуг ліквідатора/керуючого реалізацією за виконання ним своїх повноважень здійснюється за рахунок коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу його майна (майнових прав), або із фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, якщо такий створено комітетом кредиторів боржника.

Як свідчать матеріали справи, коштів від господарської діяльності боржника чи реалізації його майна у період виконання арбітражним керуючим Боднарчуком С.Я. повноважень ліквідатора/керуючого реалізацією боржника не отримано. Фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого кредитором не створювався.

На даний час процедура реалізації майна боржника не завершена, матеріали справи не містять доказів вчинення керуючим реалізацією всіх належних дій, спрямованих на ефективне формування ліквідаційної маси боржника, майно боржника не реалізовано.

В матеріалах справи відсутній підсумковий звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, з яких би вбачалося, що майно банкрута відсутнє та не може бути реалізоване.

Отже заява арбітражного керуючого Боднарчука С.Я. про фактичну виплату винагороди є передчасною та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 2, 12, 30 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

Заяву арбітражного керуючого Боднарчука С.Я. про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди та відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора та керуючого реалізацією задовольнити частково.

Затвердити звіт арбітражного керуючого Боднарчука С.Я. про нарахування і виплату грошової винагороди в розмірі 25038,00 грн.

Відмовити у задоволенні решти вимог.

У судовому засіданні 24.10.2024 суд проголосив та підписав вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали суд підписав 29.10.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя К.І. Аксьонова