ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"06" листопада 2024 р. м. Київ Справа № 911/2249/24

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

без виклику (повідомлення) учасників справи

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., розглянув матеріали заяви Приватного Підприємства Нова Компанія про забезпечення позову (вх.№8754 від 05.11.2024) у справі № 911/2249/24

за позовом Приватного Підприємства Нова Компанія

079035, м. Львів, вул. Зелена, буд. 147,

до Приватного Підприємства Автомагістраль

07351, Київська обл., Бучанський р-н, с. Синяк, вул. Київська, буд. 68,

про стягнення заборгованості за договором поставки

встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх.№1192/24 від 23.08.2024) Приватного Підприємства Нова Компанія до Приватного Підприємства Автомагістраль про стягнення заборгованості за договором поставки.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки №08/02/2022 від 08.02.2022, у зв`язку з чим позивачем заявляється до стягнення заборгованість у загальній сумі 3023042,48 грн та 45345,64 грн відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Судом перевірено позовну заяву і додані до неї документи на відповідність вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України та встановлена їх невідповідність вимогам пунктів 4 та 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.10.2024 позовну заяву залишено без руху, зобов`язано Приватне Підприємство Нова компанія усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду письмових пояснень, за підписом особи, уповноваженої на подання позовної заяви від імені позивача, із чітким зазначенням того, із чого складається ціна позову та зміст позовних вимог: суми, що мають різну правову природу вказати окремо і зазначити їх правову природу (інфляційні втрати, пеня, основний борг за договором, штраф тощо); надання суду письмових пояснень, в яких зазначити про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви та встановлено строк усунення недоліків.

У підсистемі ЄСІТС Електронний суд від позивача надійшла заява про усунення недоліків (вх. №11838/24 від 23.10.2024).

Судом встановлено, що позовна заява і додані до неї документи відповідають вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначене на 26.11.2024 та встановлено процесуальні строки учасникам справи.

У підсистемі ЄСІТС Електронний суд від позивача надійшла заява (вх.№8754 від 05.11.2024) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

За результатами розгляду заяви позивача про застосування заходів забезпечення позову у справі №911/2249/24 (вх.№8754 від 05.11.2024) суд дійшов таких висновків.

Забезпечення позову обґрунтовано тим, що невжиття зазначених заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду: з огляду на те, що відповідач добровільно не задовольняє спірні у справі майнові вимоги позивача, це може призвести в майбутньому до вчинення дій відповідачем, спрямованих на погіршення свого матеріального або фінансового становища з метою невиконання рішення суду, зокрема, нерухоме майно, яке належить відповідачу, може бути відчужено на користь третіх осіб, у зв`язку із чим, відповідачем заявлені вимоги про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все нерухоме майно відповідача, вартість якого менша ціни позову.

Відтак, позивач заявляє такі вимоги щодо забезпечення позову.

Накласти арешт на нерухоме майно:

1. Реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 242, тип об?єкта: житловий будинок, об?єкт житлової нерухомості: так, опис об?єкта: загальна площа (кв.м): 952.7, адреса: Житомирська обл., Овруцький р., м. Овруч, вулиця Прикордонна, будинок 7, номер об?єкта в РПВН: 36864755, номер відомостей про речове право: 37345802, тип речового права: право власності, розмір частки: 1/1.

2. Реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 01, тип об?єкта: нежитлове приміщення, об?єкт житлової нерухомості: ні, опис об?єкта: загальна площа (кв.м): 133.9, матеріали стін: цегла, адреса: Житомирська обл., м. Житомир, вулиця Перемоги, будинок 54, номер відомостей про речове право: 36333465, тип речового права: право власності, розмір частки: 1/1.

3. Реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 2, тип об?єкта: земельна ділянка, кадастровий номер: :01:004:0094, опис об?єкта: площа (га): 0.597, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, адреса: Житомирська обл., Овруцький р., м. Овруч, вулиця Прикордонна, земельна ділянка 12, номер відомостей про речове право: 1194894, тип речового права: право власності, розмір частки: 1/1.

4. Реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 4, тип об?єкта: котельня з двома котлами, об?єкт житлової нерухомості: ні, адреса: Київська обл., Васильківський р., с. Крячки, вулиця Кривова, будинок 46, номер відомостей про речове право: 696055, тип речового права: право власності.

5. Реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 4, тип об?єкта: залізничний тупик зі сховищем, об?єкт житлової нерухомості: ні, адреса: Київська обл., Васильківський р., с. Крячки, вулиця Кривова, будинок 46, номер відомостей про речове право: 693120, тип речового права: право власності.

6. Реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 4, тип об?єкта: адміністративно-побутовий будинок, об?єкт житлової нерухомості: ні, опис об?єкта: загальна площа (кв.м): 624.6, адреса: Київська обл., Васильківський р., с. Крячки, вулиця Кривова, будинок 46, номер відомостей про речове право: 689262, тип речового права: право власності.

7. Реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 8, тип об?єкта: виробнича база, об?єкт житлової нерухомості: ні, адреса: Київська обл., Вишгородський р., с. Синяк, вулиця Київська, будинок 68, складова частина об?єкта нерухомого майна: адміністративний будинок, А, опис складової частини: загальна площа (кв.м): 1348.6, складова частина об?єкта нерухомого майна: навіс ГРП, Б, складова частина об?єкта нерухомого майна: гараж, В, опис складової частини: загальна площа (кв.м): 2423.9, складова частина об?єкта нерухомого майна: навіси, Г, Д, Е, складова частина об?єкта нерухомого майна: адміністративний будинок, Ж, опис складової частини: загальна площа (кв.м): 1019.4, складова частина об?єкта нерухомого майна: мийка, 3, опис складової частини: загальна площа (кв.м): 553.5, складова частина об?єкта нерухомого майна: споруди, I-II, III-ІХ, 1-2, складова частина об?єкта нерухомого майна: ПЗП, І, складова частина об?єкта нерухомого майна: навіси, К, Л, складова частина об?єкта нерухомого майна: будівля для ремонту автомобілів, М, опис складової частини: загальна площа (кв.м): 465.7, номер відомостей про речове право: 629813, тип речового права: право власності, розмір частки: 1.

8. Реєстраційний номер майна: 10464582, тип майна: нежиле приміщення, ангару, адреса нерухомого майна: Житомирська обл., Овруцький р., м. Овруч, вулиця Базарна, будинок 17, загальна площа (кв.м): 663,1, загальна вартість нерухомого майна (грн): 29722, технічний опис майна: нежитлове приміщення ангару. Код , адреса власника: Київська обл., Вишгородський р-н, с. Демидів, частка власності: 1/1.

9. Реєстраційний номер майна: 35791359, тип майна: виробнича база. Адреса нерухомого майна: Київська обл., Вишгородський р., с. Синяк, вулиця Леніна, частка власності: 1/1.

10. Реєстраційний номер майна: 13272953, тип майна: нежиле приміщення. Адреса нерухомого майна: Житомирська обл., Овруцький р., м. Овруч, вулиця Прикордонна, будинок 12, загальна вартість нерухомого майна (грн): 256706, технічний опис майна: нежиле приміщення. Частка власності: 1/1.

11. Реєстраційний номер майна: 4671726, тип майна: нежитлова будівля, залізничний тупик зі сховищем, котельня з двома котлами. Адреса нерухомого майна: Київська обл., Васильківський р., с. Крячки, вулиця Кривова, будинок 46, частка власності: 1/1.

12. Реєстраційний номер майна: 22234345, тип майна: адміністративно-побутовий будинок. Адреса нерухомого майна: Київська обл., Васильківський р., с. Крячки, вулиця Кривова, будинок 46, загальна площа (кв.м): 624,6, частка власності: 1/1.

13. Реєстраційний номер майна: 37413545, тип майна: нежитлові будівлі та споруди асфальтного заводу. Адреса нерухомого майна: Житомирська обл., м. Коростень, вулиця Шатрищанська, будинок 73, частка власності: 1/1.

Відповідно до вимог частини 1 статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною відповідачу або іншим особам вчиняти певні дії щодо предмета спору.

З урахуванням позиції, що викладена у пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процессу.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами відповідно до статей 73, 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України, які передбачають обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Оцінка матеріалів заяви та висновки суду.

В обґрунтування забезпечення позову, заявником зазначено, що невжиття зазначених заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду: з огляду на те, що відповідач добровільно не задовольняє спірні у справі майнові вимоги позивача, це може призвести в майбутньому до вчинення дій відповідачем, спрямованих на погіршення свого матеріального або фінансового становища з метою невиконання рішення суду, зокрема, нерухоме майно, яке належить відповідачу, може бути відчужено на користь третіх осіб, у зв`язку із чим, відповідачем заявлені вимоги про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все нерухоме майно відповідача, вартість якого менша ціни позову, оскільки накладання арешту на майно відповідача може реально забезпечити часткове виконання рішення суду в цій справі.

Суд відзначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів, є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду та реалізації кожним права на судовий захист.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 01.04.2022 у справі №925/1615/21, зокрема, зазначено таке:

Забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (аналогічний висновок міститься у п. 8.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20).

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 02.02.2022 у справі № 910/16868/19).

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватись з предметом та підставами позову, можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати права інших осіб.

Обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору та як наслідок ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20).

При вирішенні питання про забезпечення позову необхідно виходити з законодавчо встановленої заборони незаконного втручання органів державної влади, в тому числі і судів, у господарські відносини (ст. 6 ГК України)..

Також суд відзначає, що у постанові Великої палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №914/1570/20 зазначається, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

За результатами розгляду заяви, суд зазначає, що заявником не надано суду жодних доказів на підтвердження наявності підстав для вжиття заявлених заходів забезпечення позову, зокрема, ініціювання відповідачем відчуження свого нерухомого майна, усталену практику господарювання щодо невиконання правомірних вимог кредиторів, приховування майна та грошових коштів з метою уникнення такого виконання, а також заявником не наведено жодних обґрунтованих аргументів того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, щоб суд зміг оцінити їх обгрунтованість, натомість, вжиття таких заходів може погіршити майновий стан відповідача через неможливість розпоряджатися своїм майном та ускладнити виконання рішення суду, а також порушує баланс інтересів сторін, з огляду на заявлені заходи забезпечення у вигляді арешту всього нерухомого майна відповідача.

Загальне посилання заявника на наявність грошового зобов`язання відповідача перед позивачем та наявність спору між сторонами щодо нього не є підставою для забезпечення позову, оскільки наявність спору щодо предмету позову - необхідна умова для розгляду правовідносин у господарському суді, відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України, відтак, як загальна, кваліфікуюча, ознака господарсько-процесуальних правовідносин не може бути сама по собі підставою для забезпечення позову, оскільки застосування даних заходів має виключний характер і потребує доведення на загальних умовах наявності відповідних підстав.

Гіпотетичне посилання заявника на те, що відповідач може відчужити власне нерухоме майно на користь третіх осіб з метою погіршення свого матеріального або фінансового становища з метою невиконання рішення суду є лише припущенням заявника, що не підтверджене, як вказано судом вище, жодними доказом чи аргументом та не створює підстав для задоволення відповідної заяви про накладення арешту на нерухоме майно.

За результатами дослідження та оцінки матеріалів заяви (вх.№8754 від 05.11.2024) Приватного Підприємства Нова компанія про забезпечення позову з огляду на вказані вище вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку про відмову у забезпеченні позову, оскільки заявником не доведено належними доводами і доказами імовірності істотного ускладнення виконання або невиконання рішення господарського суду в даній справі у разі невжиття таких заходів забезпечення позову і те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він планує звернутися до суду, а також зважаючи на неспівмірність заходів до забезпечення позову та доказів, що підтверджують їх необхідність, збалансованості інтересів усіх сторін.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви (вх.№8754 від 05.11.2024) Приватного Підприємства Нова Компанія (079035, м. Львів, вул. Зелена, буд. 147, ) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 06.11.2024 та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів.

Суддя С.О. Саванчук