РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.11.2024справа №910/10556/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/10556/24

за позовом Корпорації «ТСМ Груп» (вул. Ямська, буд. 72, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 37034171)

до Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032; ідентифікаційний код 24584661)

про стягнення 80 822,76 грн,

без виклику представників сторін.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Корпорація «ТСМ Груп» (далі - Корпорація) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - Товариство) 46 136,60 грн 3% річних та 34 686,16 грн втрат від інфляції, нарахованих за порушення зобов`язання за договором на виконання проектно-вишукувальних робіт від 23.07.2021 №02/21/19-124-08-21-15189 (далі - Договір), а всього 80 822,76 грн.

Позов мотивовано тим, що:

- 23.07.2021 Корпорацією (підрядник) і Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» (замовник) було укладено Договір, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання в порядку на умовах, визначених Договором, за завданням замовника виконати проектно-вишукувальні роботи за темою: «ВП Хмельницька АЕС». Реконструкція ділянок 10,11 периметра з улаштуванням КПП для проїзду автотранспорту та проходу персоналу. Робочий проект»;

- на виконання умов Договору позивачем були виконані проектно-вишукувальні роботи, про що підписано акт приймання-передачі робіт;

- Товариство не здійснило оплату у повному обсязі за виконані та прийняті без зауважень проектно-вишукувальні роботи, у зв`язку з чим у відповідача утворилася заборгованість у сумі 3 123 796,80 грн;

- рішенням Господарського суду міста Києва від 27.07.2023 у справі №910/4235/23 стягнуто з Товариства на користь Корпорації: 3 123 796,80 грн основної заборгованості за Договором; 98 482,97 грн 3% річних; 706 473,90 грн втрат від інфляції; 47 199,27 грн судового збору і 50 000 грн витрат на професійну правничу допомогу;

- рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/4235/23 було виконано в примусовому порядку протягом періоду з 04.09.2023 по 19.09.2023;

- у зв`язку з тим, що замовник не оплатив у передбачений Договором строк передане обладнання та виконані роботи, він є таким, що порушив зобов`язання, а тому позивачем нараховано 46 136,60 грн 3% річних та 34 686,16 грн втрат від інфляції.

2. Стислий виклад заперечень відповідача

Товариство 10.09.2024 подало суду відзив на позовну заяву, в якому вказало таке: відповідач не мав можливості оперативно здійснити оплату для позивача наведених у зазначеному рішенні суду сум у зв`язку з вкрай важким фінансовим становищем Товариства, в якому воно опинилося в умовах законодавчих змін, що відбулися на енергетичному ринку країни, а також в результаті окупації військовими формуваннями Російської Федерації частини виробничих потужностей відповідача в ході військової агресії Російської Федерації проти України; однак станом на дату подання відзиву відповідач здійснив повне погашення заборгованості перед Корпорацією, що підтверджено позивачем у своїй позовній заяві; оплата Товариством заборгованості за Договором та за рішенням суду підтверджується платіжними інструкціями від 04.09.2023 №7779 на суму 480 000 грн, від 12.09.2023 №8139 на суму 256 196 грн, від 13.09.2023 №8189 на суму 939 000 грн, від 14.09.2023 №8199 на суму 291 000 грн, від 15.09.2023 №8216 на суму 324 000 грн, від 18.09.2023 №8217 на суму 642 000 грн, від 19.09.2023 №8314 на суму 189 600 грн, від 22.09.2023 №8479 на суму 98 482,97 грн, від 25.09.2023 №8432 на суму 50 000 грн, від 25.09.2023 №8433 на суму 321 064,75 грн, від 25.09.2023 №8434 на суму 47 199,27 грн, від 26.09.2023 №8518 на суму 114 820,45 грн, від 02.10.2023 №8598 на суму 270 588,70 грн; відповідач не мав можливості раніше оплатити вартість товару за Договором і не має можливості на цей час здійснити оплату наведених у позовній заяві відсотків річних та втрат від інфляції внаслідок дії об`єктивних та незалежних від Товариства обставин, оскільки така неможливість не пов`язана із ризиками господарської діяльності підприємства та не є наслідком його неефективної роботи; відповідач вважає, що наявні передбачені чинним законодавством підстави для зменшення на 90% розміру штрафу, пені, процентів річних та втрат від інфляції, нарахованих позивачем Товариству за прострочення оплати поставленого товару за Договором відповідно до статті 233 Господарського кодексу України та частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

3. Стислий виклад відповіді позивача на відзив

Корпорація 17.09.2024 подала суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що:

- наведені відповідачем обставини не можуть вважатись такими, що впливали на здатність Товариства виконувати свої договірні зобов`язання, а наявна у відкритих джерелах інформація спростовує його твердження про важкий фінансовий стан;

- стаття 33 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» не передбачає звільнення оператора атомних електростанції від виконання зобов`язань, взятих ним на себе за господарськими договорами; також всупереч твердженням відповідача, дана стаття не містить вказівок на черговість здійснення платежів;

- на сайті Товариства 22.01.2024 розмішений відеозапис виступу в.о. голови правління відповідача Петра Котіна та його текстовий опис (https://old.energoatom.com.ua/o-2201243.html), в якому, зокрема, вказано:

«Лідерство і соціальна відповідальність Енергоатома, динамічний розвиток Компанії дозволяє державі утримувати найнижчі в Європі тарифи на електроенергію для населення - близько 7 євроцентів за одну кВт-годину, підтримуючи наших громадян під час війни.

Таку можливість надало стрімке безпрецедентне зростання доходів Компанії.

За період 2020 - 2023 років вони зросли у 4 рази. У 2023 році - на 30%.

І це вдалося команді Енергоатома навіть без зупиненої тимчасово окупованої Запорізької АЕС»;

- тобто керівник Товариства прямо спростовує доводи заяви про розстрочення щодо негативного впливу захоплення Запорізької АЕС на фінансовий стан відповідача, навпаки - доходи Товариства зростають;

- спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільного інтересу (ПСО) були запроваджені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та постанови Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 №483 ще з 01.06.2019, в той же час Договір укладено 26.07.2021, тобто через два роки після виникнення у відповідача обов`язків в межах ПСО, отже на момент укладення Договору Товариство мало враховувати їх існування;

- на офіційному сайті відповідача у новині від 10.03.2024 (https://old.energoatom.com.ua/o-1003241.html) повідомляється:

«Енергоатом посів третє місце за виторгом серед українських компаній та фактично став лідером серед державних компаній, оскільки два перші місця отримали приватні компанії.

Загалом звітність подали понад 360 тис. юридичних осіб.

У ТОП-3 найбільших за виторгом увійшли:

Мережа супермаркетів «АТБ-Маркет» - 181,1 млрд грн;

Енергетична компанія «Д.Трейдінг» - 165,7 млрд грн;

НАЕК «Енергоатом» - 153,8 млрд грн.»;

- крім того, в Телеграм каналі Товариства розміщено новину в якій, зокрема, зазначено: «За словами президента ДП «НАЕК «Енергоатом» Петра Котіна, за підсумками 2023 року доходи Компанії від продажу електроенергії зросли на 30 % (або на 44,0 млрд грн) порівняно із попереднім роком і склали 190,7 млрд гривень. З цих коштів було сплачено понад 124,4 млрд грн в межах виконання ПСО або іншими словами - на підтримку низьких тарифів для населення…

Так, з 2020 року до 2023 року доходи Компанії зросли у 4 рази. Якщо у 2020 році дохід складав 48,1 млрд грн, то у 2024 році Енергоатом планує отримати 253,3 млрд грн доходу»;

- наведене свідчить про те, що доводи відзиву на позов про дефіцит платіжного балансу та знаходження відповідача у скрутному фінансовому становищі не відповідають дійсності, фінансовий стан Товариства є цілком задовільним;

- при цьому, загальна сума заявлених до стягнення 3% річних і втрат від інфляції становить 80 822,76 грн, або 0,00005255% від доходу відповідача за 2023 рік, що жодним чином не може вважатись значним розміром;

- жодного обґрунтування, яким чином стягнення вказаної суми може вплинути на виконання Товариством своїх зобов`язань відзив на позов не містить, що свідчить про безпідставність такого доводу;

- таким чином, не існує жодних обставин, які б перешкоджали відповідачу виконувати його зобов`язання за Договором.

4. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Товариство у поданому суду 10.09.2024 відзиві просить надати відстрочення виконання рішення суду у даній справі тривалістю 3 (три) календарних місяці з дати ухвалення рішення суду.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

23.06.2021 Корпорацією (виконавець) і Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» (замовник) було укладено Договір, за умовами якого:

- замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання в порядку та на умовах, визначених Договором, за завданням замовника виконати проектно-вишукувальні роботи за темою: «ВП «Хмельницька АЕС». Реконструкція ділянок 10, 11 периметра з улаштуванням КПП для проїзду автотранспорту та проходу персоналу. Робочий проект» (пункт 1.1 Договору);

код робіт згідно з Державним класифікатором продукції та послуг ДК 016:2010:71.12 (пункт 1.2 Договору);

- замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані проектно-вишукувальні роботи відповідно до умов Договору (пункт 1.3 Договору);

- обсяг та зміст проектно-вишукувальних робіт, що виконуються виконавцем за Договором, визначені технічними вимогами (додаток №4), які є невід`ємною частиною Договору (пункт 1.4 Договору);

- ціна проектно-вишукувальних робіт за Договором згідно з протоколом угоди договірної ціни (додаток №1) становить 2 647 324 грн, крім того ПДВ 20 % - 529 464,80 грн; всього ціна Договору становить 3 176 788,80 грн (пункт 2.1 Договору);

- договірна ціна проектно-вишукувальних робіт, яка передбачена Договором, розрахована відповідно до ДСТУ Б.Д. 1.1-72013 (пункт 2.2 Договору);

- замовник здійснює оплату виконаних проектно-вишукувальних робіт за Договором протягом 30 календарних днів з дати підписання сторонами акта приймання виконаних проектно-вишукувальних робіт (пункт 4.1 Договору);

- замовник зобов`язаний оплатити виконані проектно-вишукувальні роботи у порядку та строки, передбачені Договором (підпункт 5.3.3 пункту 5.3 Договору);

- виконавець після закінчення виконання проектних робіт за відповідним етапом протягом 10 робочих днів надсилає замовнику акт виконаних проектних робіт в 2-х примірниках та звітну документацію, складену згідно з технічними вимогами (додаток №4); замовник протягом 20 робочих днів з дня його одержання зобов`язаний підписати та надіслати виконавцю 1 примірник акта або надати мотивовану відмову від приймання виконаних проектних робіт; замовник надсилає виконавцю лист з переліком встановлених недоліків та необхідних доопрацювань (пункт 6.4 Договору);

- Договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його реєстрації в Товаристві, за умовами підписання обома сторонами та скріплення печатками і діє до повного виконання сторонами зобов`язань за Договором (пункт 10.1 Договору).

На виконання умов Договору позивачем були виконані проектно-вишукувальні роботи на загальну суму 3 123 796,80 грн, а відповідачем прийняті виконані роботи, що підтверджується актами від 26.11.2021 №1 на суму 738 196,80 грн, від 20.12.2021 №2 на суму 1 554 000 грн, від 30.05.2022 №3 на суму 831 600 грн, які підписані представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб, а також податковими накладними від 30.05.2022 №3, від 26.12.2021 №8 і від 20.12.2021 №9 та актом звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2021 - 22.03.2023, який підписаний представниками сторін та скріплений печатками.

Проте Товариство за виконані роботи не розрахувалося, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість у сумі 3 123 796,80 грн.

Корпорація звернулася до відповідача листом від 15.12.2022 №147, в якому просила протягом 10 днів з моменту отримання даної претензії сплатити заборгованість, яка виникла за Договором у сумі 3 123 796,80 грн (лист отримано Товариством 28.12.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення).

Товариство відповіді на вказаний лист не надіслано, заборгованість не сплатило, з огляду на що позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства: 3 123 796,80 грн основного боргу; 98 543, 64 грн 3% річних і 706 473,90 грн втрат від інфляції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.07.2023 у справи №910/4235/23 позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Товариства на користь Корпорації: 3 123 796,80 грн заборгованості; 98 482,97 грн 3% річних; 706 473,90 грн втрат від інфляції; 47 199,27 грн судового збору і 50 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

05.09.2023 на виконання вказаного рішення видано наказ.

Відповідачем рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2023 у справі №910/4235/23 було виконано в період з 04.09.2023 по 02.10.2023, що підтверджується платіжними інструкціями від 04.09.2023 №7779 на суму 480 000 грн (призначення платежу «Погаш. кред.заборг. за вик.ПВР, зг.дог.№02/21/19-124-08-21-15189 від 26.07.21, акт.№1 від 26.11.21, в т.ч. ПДВ 80 000,00»), від 12.09.2023 №8139 на суму 258 196,80 грн (призначення платежу «Погаш. кред.заборг. за вик.ПВР, зг.дог.№02/21/19-124-08-21-15189 від 26.07.21, акт№1 від 26.11.21, в т.ч. ПДВ 43032,80»), від 13.09.2023 №8189 на суму 939 000 грн (призначення платежу «Погаш. кред.заборг. за вик.ПВР, зг.дог.№02/21/19-124-08-21-15189 від 26.07.21, акт№2 від 20.12.21, в т.ч. ПДВ 156500,00»), від 14.09.2023 №8199 на суму 291 000 грн (призначення платежу «Погаш. кред.заборг. за вик.ПВР, зг.дог.№02/21/19-124-08-21-15189 від 26.07.21, акт№2 від 20.12.21, в т.ч. ПДВ 48500,00»),від 15.09.2023 №8216 на суму 324 000 грн (призначення платежу «Погаш. кред.заборг. за вик.ПВР, зг.дог.№02/21/19-124-08-21-15189 від 26.07.21, акт№2 від 20.12.21, в т.ч. ПДВ 54000,00»), від 18.09.2023 №8217 на суму 642 000 грн (призначення платежу «Погаш. кред.заборг. за вик.ПВР, зг.дог.№02/21/19-124-08-21-15189 від 26.07.21, акт№3 від 30.05.22, в т.ч. ПДВ 107 000,00»), від 19.09.2023 №8314 на суму 189 600 грн (призначення платежу «Погаш. кред.заборг. за вик.ПВР, зг.дог.№02/21/19-124-08-21-15189 від 26.07.21, акт№3 від 30.05.22, в т.ч. ПДВ 31 600,00»), від 22.09.2023 №8379 на суму 98 482,97 грн (призначення платежу «Оплата 3%річних - 98482,97 грн за рішенням суду від 27.07.23 у справі №910/4235/23»), від 25.09.2023 №8433 на суму 321 064,75 грн (призначення платежу «Оплата інфляційних витрат за рішенням суду від 27.07.23 у справі №910/4235/23»), від 26.09.2023 №8518 на суму 114 820,45 грн (призначення платежу «Оплата залишку інфляційних витрат за рішенням суду від 27.07.23 у справі №910/4235/23»), від 02.10.2023 №8598 на суму 270 588,70 грн, від 25.09.2023 №8434 на суму 47 199,27 грн (призначення платежу «Оплата судового збору за рішенням суду від 27.07.23 у справі №910/4235/23»), від 25.09.2023 №8432 на суму 50 000 грн (призначення платежу «Оплата витрат на професійну правничу допомогу за рішенням суду від 27.07.23 у справі №910/4235/23»).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Статтею 887 ЦК України передбачено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові 07.04.2020 зі справи №910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

ВИСНОВКИ

За неналежне виконання відповідачем умов Договору в частині строків оплати виконаних позивачем робіт, Корпорацією нараховано Товариству:

- 46 136,60 грн 3% річних за такі періоди:

з 17.03.2023 (нарахованих на 3 123 796,80 грн заборгованості) по 03.09.2023 - 43 904,32 грн;

з 04.09.2023 (нарахованих на 2 643 796,80 грн заборгованості) по 11.09.2023 - 1 738,39 грн;

з 12.09.2023 (нарахованих на 2 385 600 грн заборгованості) по 12.09.2023 - 196,08 грн;

з 13.09.2023 (нарахованих на 1 446 600 грн заборгованості) по 13.09.2023 - 118,90 грн;

з 14.09.2023 (нарахованих на 1 155 600 грн заборгованості) по 14.09.2023 - 94,98 грн;

з 15.09.2023 (нарахованих на 831 600 грн заборгованості) по 17.09.2023 - 68,35 грн;

з 18.09.2023 (нарахованих на 189 600 грн заборгованості) по 18.09.2023 - 15,58 грн;

- 34 686,16 грн втрат від інфляції за такі періоди:

з 01.03.2023 (нарахованих на 3 123 796,80 грн заборгованості) по 03.09.2023 - 30 528,16 грн;

з 01.09.2023 (нарахованих на 831 600 грн заборгованості) по 17.09.2023 - 4 158 грн.

Судом перевірено розрахунок позивача та встановлено:

- періоди нарахування суми 3% річних визначені правильно; сума 3% річних за період з 15.09.2023 по 17.09.2023 розрахована неправильно; за перерахунком суду сума 3% річних за наведений період становить 205,05 грн;

- період нарахування суми втрат від інфляції визначений неправильно; за перерахунком суду: нарахування втрат від інфляції на суму 3 123 796,80 грн починається з 17.03.2023 (оскільки в межах справи №910/4235/23 позивачем втрати від інфляції нараховано за періоди 27.12.2021 по 16.03.2023, з 20.01.2022 по 16.03.2023, з 30.06.2022 по 16.03.2023 і суд погодився з такими періодами) по 03.09.2023 (дата, визначена позивачем) і становить -548,93 грн; нарахування втрат від інфляції на суму 831 600 грн починається з 04.09.2023 (оскільки нарахування втрат від інфляції на таку суму входить до попереднього періоду) по 17.09.2023 (оскільки 18.09.2023 відповідачем погашено заборгованість) і становить 4 158 грн.

Отже, оскільки за перерахунком суду сума 3% річних становить 46 273,30 грн, проте суд згідно з частиною другою статті 237 ГПК України при ухваленні рішення не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, то стягненню з Товариства підлягає 46 136,60 грн 3% річних за розрахунком позивача.

Що ж до стягнення з відповідача 34 686,16 грн втрат від інфляції, то за перерахунком суду сума втрат від інфляції становить 3 609,07 грн і підлягає стягненню з Товариства; у стягненні решти суми (31 077,09 грн) втрат від інфляції слід відмовити.

Відповідач у відзив на позовну заяву просить суд зменшити на 90% розмір штрафних санкцій, що підлягатимуть стягненню з Товариства на користь позивача за прострочення оплати поставленого товару за Договором.

По-перше, слід зазначити, що предметом даного спору є стягнення з відповідача нарахованих останньому сум 3% річних і втрат від інфляції за порушення строків оплати виконаних Корпорацією робіт за Договором.

По-друге, статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, частиною першою цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У частині другій зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Зазначена норма передбачає, що проценти та індекс інфляції, що стягуються у разі порушення стороною грошового зобов`язання, має компенсаційний, а не штрафний характер.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів. Тобто такі проценти є гарантією для кредитора у вигляді настання певних правових наслідків для боржника через неналежне виконання ним взятих за договором зобов`язань.

Отже, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді трьох процентів річних і втрат від інфляції не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Також Товариство просить суд надати відстрочення виконання рішення суду у даній справі тривалістю 3 (три) календарних місяці з дати ухвалення рішення суду.

Відповідач мотивує заяву тим, що примусове стягнення з Товариства на користь Корпорації наведених у позовній заяві відсотків річних та втрат від інфляції загрожує серйозними ускладненнями для господарської діяльності відповідача через арешт банківських рахунків, примусове звернення стягнення на його кошти і майно, що унеможливить або принаймні істотно ускладнить можливість:

- належного фінансування Товариством заходів на утримання в стані безпечному для належного функціонування 15 атомних енергоблоків, а також виконання інших обов`язків у сфері ядерної та радіаційної безпеки, покладених на відповідача чинним законодавством України як на експлуатуючу організацію (оператора) ядерних установок.

- виконання Товариством спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільного інтересу (ПСО), а саме доступності електричної енергії для побутових споживачів України, покладених на нього державою відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та постанови Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 №483 (зі змінами);

- наведене, у свою чергу становить загрозу техногенної та екологічної катастроф загальнодержавного масштабу, дефіциту електроенергії і зумовленої цим необхідності її імпорту та різкого і значного зростання вартості електроенергії для всіх підприємств, установ, організації, і населення України, що прямо загрожує забезпеченню соціальної спрямованості економіки України, а також суверенітету та економічній безпеці держави Україна;

- в той же час, невиконання ПСО унеможливить досягнення основної мети покладення таких обов`язків - забезпечення загального економічного інтересу в електроенергетичній галузі України, необхідного для задоволення інтересів громадян, суспільства і держави, та забезпечення сталого довгострокового розвитку електроенергетичної галузі і конкурентоспроможності національної економіки; загрожує нормальному функціонуванню ринку електричної енергії України та катастрофічно впливає на стан соціального благополуччя населення України.

Позивач у відповіді за відзив заперечив проти відстрочення виконання рішення, оскільки стягувані суми є для відповідача незначними, останній має достатньо коштів для їх оплати; крім того, Товариством не доведено існування обставин, які, згідно зі статтею 331 ГПК України є підставою для відстрочення виконання рішення.

Відповідно до частин першої, четвертої, п`ятої та сьомої статті 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Згідно з пунктом 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Дослідивши заяву відповідача, суд вважає, що останнім не було доведено наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення у даній справі та, як наслідок, наявність обґрунтованих підстав для надання відстрочки його виконання, відповідач при зверненні до суду з заявою не надав жодних доказів, що доводять неможливість своєчасного виконання судового рішення та підтверджують наявність підстав для відстрочення його виконання.

Корпорація просить стягнути з Товариства 8 000 грн витрат на правову допомогу.

В свою чергу, відповідача просив зменшити розмір витрат на правову допомогу до 2 000 грн.

Частинами першою і третьою статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої і частини п`ятої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Корпорацією і Адвокатським об`єднанням «Віннерлекс» 05.08.2021 було укладено договір про надання правничої допомоги, за умовами якого адвокатське об`єднання зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити відповідно до умов договору надану адвокатським об`єднанням правову допомогу та витрати, пов`язані з виконанням договору, що здійснюються адвокатським об`єднанням.

17.01.2024 Корпорацією надано ордер серія АЕ №1174276 на ім`я адвоката Носика Богдана Миколайовича, який не містить обмежень прав адвоката.

Відповідно до підписаної 22.08.2024 позивачем і Адвокатським об`єднанням «Віннерлекс» специфікації №118 до договору від 05.08.2021 фіксований розмір гонорару склав 8 000 грн.

Оплата вказаних коштів підтверджується платіжною інструкцією від 23.08.2024 №1493 на суму 8 000 грн.

Враховуючи обставини даної справи, її складність, предмет та підстави позовних вимог, обсяг наданих адвокатом послуг, заперечення відповідача, прийняття судом рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що стягненню з Товариства підлягає 5 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

За приписами статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76 - 79, 86, 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 247-252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Корпорації «ТСМ Груп» (вул. Ямська, буд. 72, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 37034171) до Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032; ідентифікаційний код 24584661) про стягнення 80 822,76 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032; ідентифікаційний код 24584661) на користь Корпорації «ТСМ Груп» (вул. Ямська, буд. 72, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 37034171): 46 136 (сорок шість тисяч сто тридцять шість) грн 60 коп. 3% річних; 3 609 (три тисячі шістсот дев`ять) грн 07 коп. втрат від інфляції; 1 490 (одну тисячу чотириста дев`яносто) грн 97 коп. судового збору і 5 000 (п`ять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032; ідентифікаційний код 24584661) про відстрочення виконання рішення суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05.11.2024.

Суддя Оксана Марченко