ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2024 Справа № 922/2871/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Пугачові Д.І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (адреса: 61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, буд. 1; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВ Нафтогазовидобувна компанія" (адреса: 63524, Харківська обл., Чугуївський р.-н, смт. Есхар, вул. 152-ої стрілецької дівізії, буд. 16; )
про стягнення 9076670,82 грн.
за участю представників сторін:

позивача (до перерви) Смолякова І.О. (довіреність);

Батракова О. Ю. (довіреність);

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВ Нафтогазовидобувна компанія" (далі - відповідач) 9076670,82 грн, з яких:

7403175,02 грн - заборгованості за період січень 2022 - червень 2023;

1234473,20 грн - пені;

145426,75 грн - 3% річних;

293595,85 грн - інфляційних втрат.

Крім того, позивач просить суд визначити в рішенні суду про нарахування відповідних відсотків до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування: органу (особі), що здійснює примусове виконання рішення Господарського суду Харківської області у цій справі здійснювати:

- нарахування 3% річних на суму непогашеного за договором № 09420Y51CTFT016 від 01.01.2016 боргу у розмірі 145426,75 грн за такою формулою: С х 3 х Д : К : 100, де: С - сума непогашеної заборгованості; Д - кількість днів прострочення; К - кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість, за кожен повний день прострочення, починаючи з дати ухвалення судового рішення і до моменту виконання цього рішення;

- нарахування інфляційних втрат на суму непогашеного за договором № 09420Y51CTFT016 від 01.01.2016 боргу у розмірі 293595,85 грн за такою формулою: сума залишку боргу х індекси інфляції за кожний місяць (за весь період) - сума залишку боргу, на який нараховуються інфляційні, за період з дати ухвалення судового рішення і на момент виконання цього рішення.

Позов обґрунтовано з посиланням на порушення відповідачем умов типового договору, укладеного шляхом підписання відповідачем заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) № 09420Y51CTFT016 від 01.01.2016, щодо своєчасного та повного проведення розрахунків за послуги з розподілу природного газу.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.08.2024 відкрито провадження у справі № 922/2871/24; призначено підготовче засідання на 16.09.2024, розгляд справи постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, за наявними в справі матеріалами; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов; встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на позов.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.09.2024 відкладено підготовче засідання на 25.09.2024.

В процесі розгляду справи на стадії підготовчого провадження відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.10.2024.

На судове засідання 21.10.2024 (до перерви) прибули представники позивача, які просять суд заявлений позов задовольнити.

Відповідач на судове засідання 21.10.2024 свого представника не направив, хоча належним чином повідомлений про час та місце проведення засідання (про що, зокрема, свідчать Довідки про доставку електронного листа від 16.08.2024, від. 16.09.2024, та від 25.09.2024 щодо доставки копії ухвал по даній справі до електронного кабінету відповідача).

Оскільки неявка у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за необхідне розглядати справу за його відсутності, за наявними в матеріалах справи документами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Правовідносини між споживачем та газорозподільною організацією врегульовані Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 року (далі Кодекс ГРМ), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824, постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 року "Про затвердження Типового договору розподілу природного газу" тощо.

Закон України "Про ринок природного газу" визначає наступних суб`єктів ринку природного газу: оператор газотранспортної системи; оператор газорозподільної системи; оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Відповідно до визначень, які містить Кодекс ГРМ:

Оператор газорозподільної системи суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно -технологічного управління.

Споживач природного газу (споживач) фізична особа, фізична особа підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу).

АТ "Харківгаз" (Оператор ГРМ, Товариство) було Оператором газорозподільної системи, який до 01.07.2023 року здійснював господарську діяльність з розподілу природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії, виданої згідно постанови НКРЕКП № 809 від 19.06.2017 року.

ТОВ "ДВ Нафтогазовидобувна компанія" (споживач) має статус споживача природного газу.

Відповідно до пункту 1 розділу 3 глави VI Кодексу ГРМ споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Договір розподілу природного газу правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газ (глава 1 розділу І Кодексу ГРМ).

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділ VІ Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VІ Кодекс ГРМ договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

В даному випадку, як свідчать матеріали справи, відповідачем підписано заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу № 09420Y51CTFT016 від 01.01.2016 року (копія заяви додається). Отже, відповідач приєднався до умов типового публічного договору розподілу природного газу, текст якого затверджений постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 року (далі Договір).

АТ "Харківгаз" надавало послуги з розподілу природного газу споживачу по точці комерційного обліку, яка визначена Додатком № 4 до Договору, яка додається до заяви-приєднання, а саме: Харківська область, Чугуївський район,. смт. Есхар, вул. Стрілецької дивізії, 16.

Згідно з пунктом 2.1. розділу ІІ Договору, Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Постановою НКРЕКП № 2080 від 07.10.2019 року внесено зміни до Кодексу ГРМ (та до договору відповідно), відповідно до яких з 01.01.2020 року запроваджується новий порядок розрахунків за послугу з розподілу природного газу, зокрема, змінено принцип визначення величини потужності для споживачів природного газу та здійснено перехід від приєднаної потужності до замовленої, яка розраховується відповідно до вимог Кодексу ГРМ виходячи із об`ємів споживання об`єктів споживачів за попередній рік.

Пунктом 12.2. Договору передбачено, що якщо в установленому порядку Регулятором будуть внесені зміни до редакції Типового договору розподілу природного газу, Оператор ГРМ зобов`язується розмістити повідомлення про такі зміни на сайті та в офіційних друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, не менше ніж за десять днів до набрання змінами чинності, крім випадків, для яких цим Договором встановлений інший термін та/або порядок повідомлення про внесення змін.

У разі незгоди Споживача зі змінами він має право розірвати цей Договір шляхом надсилання письмового повідомлення Оператору ГРМ протягом десяти календарних днів з дня, коли він дізнався чи міг дізнатися про внесені до цього Договору зміни. Нерозірвання цього Договору у вказаний строк та продовження споживання природного газу свідчить про згоду Споживача з внесеними до цього Договору змінами.

Відповідно до пункту 6.1. розділу VI Договору (зі змінами) оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Пунктом 6.3. розділу VI Договору передбачено, що величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року (згідно пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ).

Споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому (крім замовлення потужності на 2020 рік, яке здійснюється до 01 листопада), подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах з розбивкою по кожному об`єкту в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік. У такому разі, якщо фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність сумарно по всіх його об`єктах, величина перевищення має бути сплачена споживачем за півторакратною вартістю тарифу на розподіл природного газу на користь Оператора ГРМ відповідно до договору розподілу природного газу.

В даному випадку, шляхом подання до АТ "Харківгаз" уточненої заявки на величину річної замовленої потужності № ДВ/10-437 від 19.10.2021 року ТОВ "ДВ Нафтогазовидобувна компанія" здійснило замовлення потужності по об`єкту, що розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський район,. смт. Есхар, вул. Стрілецької дивізії, 16, на 2022 календарний рік у розмірі 3 100 000,00 м.куб.

Крім того, шляхом подання до АТ "Харківгаз" уточненої заявки на величину річної замовленої потужності № втв/01 від 20.10.2022 року ТОВ "ДВ Нафтогазовидобувна компанія" здійснило замовлення потужності по об`єкту, що розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський район,. смт. Есхар, вул. Стрілецької дивізії, 16, на 2023 календарний рік у розмірі 314,00 м. куб.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Таким чином, обсяг місячної замовленої потужності для ТОВ "ДВ Нафтогазовидобувна компанія" у 2022 році складає 258 333,33 м. куб (3 100 000,00 м. куб / 12 = 258 333,33 м. куб), у 2023 році складає: 26,17 м. куб. (314,00 м. куб / 12 = 26,17 м. куб).

Відповідно до пункту 6.8. розділу VIII Договору надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

На підставі вищевикладеного та умов договору, АТ "Харківгаз" було складено акти наданих послуг:

- № ХАЯ82001376 від 31.01.2022 згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у січні 2022 року склав 258 333,33 м. куб., вартість наданих послуг складає 616 900,00 грн;

- № ХАЯ82004234 від 28.02.2022 згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у лютому 2022 року склав 258 333,34 м. куб., вартість наданих послуг складає 616 900,02 грн;

- № ХАЯ82005991 від 31.03.2022 згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у березні 2022 року склав 258 333,33 м. куб., вартість наданих послуг складає 616 900,00 грн;

- № ХАЯ82007663 від 30.04.2022 згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у квітні 2022 року склав 258 333,33 м. куб., вартість наданих послуг складає 616 900,00 грн;

- № ХАЯ82009284 від 31.05.2022 згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у травні 2022 року склав 258 333,34 м. куб., вартість наданих послуг складає 616 900,02 грн;

- № ХАЯ82010932 від 30.06.2022 згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у червні 2022 року склав 258 333,33 м. куб., вартість наданих послуг складає 616 900,00 грн;

- № ХАЯ82012723 від 31.07.2022 згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у липні 2022 року склав 258 333,33 м. куб., вартість наданих послуг складає 616 900,00 грн;

- № ХАЯ82014411 від 31.08.2022 згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у серпні 2022 року склав 258 333,34 м. куб., вартість наданих послуг складає 616 900,02 грн;

- № ХАЯ82015856 від 30.09.2022 згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у вересні 2022 року склав 258 333,33 м. куб., вартість наданих послуг складає 616 900,00 грн;

- № ХАЯ82017726 від 31.10.2022 згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у жовтні 2022 року склав 258 333,33 м. куб., вартість наданих послуг складає 616 900,00 грн;

- № ХАЯ82019433 від 30.11.2022 згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у листопаді 2022 року склав 258 333,34 м. куб., вартість наданих послуг складає 616 900,02 грн;

- № ХАЯ82020347 від 31.12.2022 згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у грудні 2022 року склав 258 333,33 м. куб., вартість наданих послуг складає 616 900,00 грн.;

- № ХАЯ70212 від 31.01.2023 згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у січні 2023 року склав 26,17 м. куб., вартість наданих послуг складає 62,50 грн;

- № БХ000002336 від 28.02.2023 згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у лютому 2023 року склав 26,16 м. куб., вартість наданих послуг складає 62,47 грн;

- № ХАЯ70742 від 31.03.2023 згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у березні 2023 року склав 26,17 м. куб., вартість наданих послуг складає 62,50 грн;

- № ХАЯ71000 від 30.04.2023 згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у квітні 2023 року склав 26,17 м. куб., вартість наданих послуг складає 62,50 грн;

- № БХ000008601 від 31.05.2023 згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у травні 2023 року склав 26,16 м. куб., вартість наданих послуг складає 62,47 грн;

- № БХ000011133 від 30.06.2023 згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у червні 2023 року склав 26,17 м. куб., вартість наданих послуг складає 62,50 грн.;

Дані акти отримано споживачем та підписано без будь-яких заперечень.

Таким чином, позивач у повному обсязі виконав свої зобов`язання щодо забезпечення можливості цілодобового доступу відповідача до газорозподільної системи та надання послуги з розподілу належних йому об`ємів (обсягів) природного газу відповідно до умов договору розподілу природного газу № 09420Y51CTFT016 від 01.01.2016. Вартість наданих позивачем послуг за договором становить 7403175,02 грн.

Однак, станом на дату подання даної позовної заяви заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу за період січень 2022 року червень 2023 року відповідачем не сплачена.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив на адресу відповідача претензію № 1304 від 07.09.2023 про сплату існуючого боргу, однак зазначена претензія була залишена відповідачем без відповіді та без задоволення.

Обставини щодо стягнення існуючого боргу в сумі 7403175,02 грн. стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Крім того, у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання, позивачем на підставі умов договору та відповідних вимог чинного законодавства нараховано до стягнення з відповідача 1234473,20 грн пені за період прострочення з 09.09.2023 по 09.03.2024, 145426,75 грн - 3% річних за період прострочення з 09.09.2024 по 04.05.2024, та 293595,85 грн - інфляційних втрат за період прострочення з вересня 2023 по квітень 2024.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 901 ЦК України встановлено, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За змістом ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У даному випадку, матеріалами справи підтверджується факт належного виконання позивачем умов договору розподілу природного газу № 09420Y51CTFT016 від 01.01.2016 щодо надання відповідачу послуг з розподілу природного газу протягом січня 2022 року червня 2023. Зазначені обставини підтверджуються підписаними обома сторонами актами наданих послуг. Вартість наданих позивачем послуг за договором становить 7403175,02 грн.

Отримавши відповідні послуги відповідач зобов`язаний їх оплатити в порядку та на умовах, визначених наведеним договором. Строк виконання зобов`язань з оплати визначений умовами наведеного договору та є таким, що настав.

Оскільки відповідач не надав суду доказів сплати наданих послуг, суд за наслідками розгляду справи приходить до висновку про задоволення позову в даній частині вимог, та стягнення з відповідача на користь позивача 7403175,02 грн. заборгованості за договором розподілу природного газу № 09420Y51CTFT016 від 01.01.2016 за період січень 2022 року - червень 2023 року.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача інфляційних та 3% річних суд зазначає.

Стаття 610 ЦК України вказує на те, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як зазначалось, у даному випадку, матеріалами справи підтверджується факт належного виконання позивачем умов договору розподілу природного газу № 09420Y51CTFT016 від 01.01.2016 за період січень 2022 року - червень 2023 року та факт порушення відповідачем умов договору щодо своєчасної та повної її оплати наданих послуг.

Зазначене надає позивачу право на нарахування інфляційних та 3% річних за весь час прострочення.

Як вже зазначалося, за допущені прострочення позивачем нарахувано до стягнення з відповідача 145426,75 грн - 3% річних за період прострочення з 09.09.2024 по 04.05.2024, та 293595,85 грн - інфляційних втрат за період прострочення з вересня 2023 по квітень 2024.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних та річних, суд констатує, що його здійснено з певними арифметичними помилками. Перевірка розрахунку інфляційних та річних судом здійснювався за допомогою інструменту Юридичний калькулятор (https://calc.sitebuy.pro/).

За таких обставин, заявлений позов в цій частині також підлягає задоволенню частково, а з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 145218,94 грн 3% річних за період прострочення з 09.09.2024 по 04.05.2024, та 293595,85 грн - інфляційних втрат за період прострочення з вересня 2023 по квітень 2024.

В задоволенні іншої частини позову про стягнення 3% річних слід відмовити в зв`язку з безпідставністю їх нарахування до стягнення.

Окрім того, позивачем заявлено вимоги про вказання в рішенні суду про нарахування інфляційних та річних на певні частини боргу з моменту винесення рішення до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування за відповідною формулою.

З цього приводу суд враховує положення ст. 14 ГПК України, якою передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За приписами ч. 10 ст. 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

У постанові від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 20.01.2016 у справі № 6-2759цс15 про те, що правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України "Про виконавче провадження", і до них можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України).

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 року у справі № 922/3095/18, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 сформульовано висновки про те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання і ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Керуючись зазначеною нормою права, з метою запобігання повторному зверненню до суду, з метою належного виконання судового рішення, суд задовольняє вимоги позивача та зазначає в рішенні про наступне:

- нарахування 3% річних на суму непогашеного за договором № 09420Y51CTFT016 від 01.01.2016 боргу у розмірі 145426,75 грн за такою формулою: С х 3 х Д : К : 100, де: С - сума непогашеної заборгованості; Д - кількість днів прострочення; К - кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість, за кожен повний день прострочення, починаючи з дати ухвалення судового рішення і до моменту виконання цього рішення;

- нарахування інфляційних втрат на суму непогашеного за договором № 09420Y51CTFT016 від 01.01.2016 боргу у розмірі 293595,85 грн за такою формулою: сума залишку боргу х індекси інфляції за кожний місяць (за весь період) - сума залишку боргу, на який нараховуються інфляційні, за період з дати ухвалення судового рішення і на момент виконання цього рішення.

Таким чином, остаточна сума 3% річних та інфляційних втрат (на вказану позивачем в позові частину боргу) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Щодо вимог про стягнення пені, суд зазначає наступне.

Стаття 610 ЦК України вказує на те, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 231 ГК України, штрафні санкції можуть застосовуються у розмірі, визначеному умовами договору. При цьому їх розмір може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 8.1. договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України.

При цьому, пунктом 8.2. договору передбачено, що у разі порушення Споживачем, що є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені на заборгованість Споживачів, що є побутовими, здійснюється з 01 травня 2019 року. Нарахування пені здійснюється починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим Договором.

В даному випадку відповідач є таким, що прострочив грошове зобов`язання, оскільки не виконав його в строк, встановлений умовами договору.

Зазначене надає позивачу право на нарахування пені в порядку встановленому умовами договору, однак з урахуванням обмежень щодо строку нарахування та розміру, передбаченими ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Як свідчить позовна заява, в ній позивачем здійснено нарахування пені в сумі 1234473,20 грн. виходячи з розміру подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення за період прострочення з 09.09.2023 по 09.03.2024.

З цього приводу суд враховує положення ст. 14 ГПК України, якою передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Розглянувши здійснений розрахунок суд констатує, що пунктом 8.2. договору не передбачено право нарахування пені виходячи з розміру подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення за порушення зобов`язання побутовим споживачем.

Окрім того, п. 6.6. договору передбачено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ. У разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу у строк, що не перевищує 10 робочих днів з дня отримання письмової вимоги.

Таким чином, виходячи з вказаних умов договору, щомісячно оплату послуг відповідач мав здійснювати на користь позивача до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу.

У випадку несплати таких послуг, з 21 числа кожного місяця відповідач вважається таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань, що відповідно надає позивачу право на нарахування пені в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення (п. 8.2. договору) протягом шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Здійснивши з урахуванням зазначеного відповідний розрахунок пені за період з 09.09.2023 по 09.03.2024 (оскільки саме за цей період позивачем наражувано пеню), суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення 1,44 грн. пені. Розрахунок пені судом здійснювався за допомогою інструменту Юридичний калькулятор (https://calc.sitebuy.pro/).

З приводу розрахунку суд зазначає, що пеня підлягає нарахуванню за зазначений позивачем період (з 09.09.2023 по 09.03.2024) за прострочення оплати які були допущені за актами № ХАЯ70742 від 31.03.2023 на суму 62,50 грн (за період з 09.09.2023 по 20.09.2023), № ХАЯ71000 від 30.04.2023 на суму 62,50 грн за період з 09.09.2023 по 20.10.2023), № БХ000008601 від 31.05.2023 на суму 62,47 грн за період з 09.09.2023 по 20.11.2023), № БХ000011133 від 30.06.2023 на суму 62,50 грн. за період з 09.09.2023 по 20.12.2023) За іншими актами прострочення мало місце за межами вказаного строку, а тому підстав їх врахування при нарахуванні пені відсутні.

В задоволенні іншої частини позову про стягнення пені слід відмовити в зв`язку з безпідставністю її нарахування до стягнення.

Здійснюючи розподіл судових витрат суд керується ст. ст. 123,126 ч. 1 ст. 129 ГПК України, та у відповідності до них такі витрати покладає на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню 117629,86 грн судового збору.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВ Нафтогазовидобувна компанія" (адреса: 63524, Харківська обл., Чугуївський р.-н, смт. Есхар, вул. 152-ої стрілецької дівізії, буд. 16; ) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (адреса: 61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, буд. 1; ):

7403175,02 грн - заборгованості за договором № 09420Y51CTFT016 від 01.01.2016 за період січень 2022 - червень 2023;

1,44 грн - пені;

145218,94 грн - 3% річних за період прострочення з 09.09.2024 по 04.05.2024;

293595,85 грн - інфляційних втрат за період прострочення з вересня 2023 по квітень 2024;

117629,86 грн. - судового збору.

Здійснювати нарахування 3% річних на суму непогашеного за договором № 09420Y51CTFT016 від 01.01.2016 боргу у розмірі 145426,75 грн за такою формулою: С х 3 х Д : К : 100, де: С - сума непогашеної заборгованості; Д - кількість днів прострочення; К - кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість, за кожен повний день прострочення, починаючи з дати ухвалення судового рішення і до моменту виконання цього рішення;

Здійснювати нарахування інфляційних втрат на суму непогашеного за договором № 09420Y51CTFT016 від 01.01.2016 боргу у розмірі 293595,85 грн за такою формулою: сума залишку боргу х індекси інфляції за кожний місяць (за весь період) - сума залишку боргу, на який нараховуються інфляційні, за період з дати ухвалення судового рішення і на момент виконання цього рішення.

Остаточна сума 3% річних та інфляційних втрат (на вказану позивачем в позові частину боргу) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у даному рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "29" жовтня 2024 р.

Суддя О.І. Байбак