ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2024м. ДніпроСправа № 904/2344/24

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П. при секретарі судового засідання Скородумовій Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування", 04053, м.Київ, вулиця Кудрявська, будинок 26/28,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб", 53201, Дніпропетровська область, м.Нікополь, пр.Трубників, 56,

про стягнення заборгованості

Представники сторін:

від позивача: Бєлєвцова Оксана Сергіївна

від відповідача: Колесова Олена Єдуардівна

Гільбурд Роман Юрійович, посвідчення № 0770 від 20.01.2017р. (адвокат)

вільний слухач: ОСОБА_1

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Укргазвидобування" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб", в якій просить суд стягнути заборгованість в розмірі 9 166 283,91грн., з яких: пеня у розмірі 4 396 599,78грн. та штраф у розмірі 4 769 684,13грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем договору поставки № УБГ386/015-21 від 20.12.2021 в частині несвоєчасної поставки товару.

Позивач стверджує, що відповідач не виконав вимог п. 8.2. договору щодо повідомлення покупця про настання обставин непереборної сили не пізніше ніж протягом 7 днів з моменту їх виникнення, у письмовій формі, наслідком чого є втрата права посилатися на дію обставин непереборної сили, як причину порушення строків виконання зобов`язань.

Позивач вказує, що Дніпропетровська ТПП засвідчила форс-мажорні обставини: військова агресія РФ проти України, але Сертифікат про форс-мажорні обставини не доводить наявність причинно-наслідкового зв`язку між обставинами непереборної сили і неможливістю виконання відповідачем своїх конкретних зобов`язань за договором.

Позивач вважає, що направлення відповідачем електронним листом від 01.03.2022 сканованого листа від 25.02.2022, не скріпленого електронним цифровим підписом, не відповідає умовам п. 8.2. договору, оскільки ним не передбачено направлення листів та повідомлень в електронному вигляді.

Отже, позивач стверджує, що відповідач не дотримався вимог п. 8.2 договору, наслідком чого є втрата права посилатися на дію обставин непереборної сили як причину порушення строків виконання зобов`язань з поставки товару згідно положень п. 8.2 договору.

На думку позивача, сертифікат про форс-мажорні обставини не доводить наявність причинно-наслідкового зв`язку між обставинами непереборної сили і неможливістю виконання відповідачем своїх конкретних зобов`язань за договором поставки, оскільки протягом цього періоду відповідач поставляв позивачу товар за договором.

Отже, у період дії зазначених у вказаному сертифікаті форс-мажорних обставин відповідач мав можливість виконувати і виконував договірні зобов`язання, що спростовує його доводи та вказує на відсутність обставин непереборної сили за договором поставки, доказом чого слугують наявні в матеріалах справи видаткові накладні.

На думку позивача, відповідач не довів безпосередній зв`язок наданих документів із неможливістю вчасно виконати конкретне зобов`язання за договором поставки, а сплата штрафних санкцій відноситься до звичайних комерційних ризиків сторін договору в силу ст.ст. 42, 44 ГК України.

Також позивач посилається на Закон України № 2120-ІХ від 15.03.2022, яким розділ Цивільного кодексу України «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено п. 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії" та вважає, що ним не пропущений строк позовної давності в силу прямої законодавчої норми - п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, тому відсутні правові підстави порушувати питання щодо поновлення такого строку.

Ухвалою суду від 31.05.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27.06.2024р. о 10:30год

27.06.2024р. до суду від відповідача надійшли пояснення по справі.

27.06.2024р. до суду від КП "Дніпровська міська студія телебачення" ДМР надійшло клопотання про допуск знімальної групи до участі у судовому засіданні. Клопотання про допуск знімальної групи до участі у судовому засіданні - задоволено, про що винесено протокольну ухвалу 27.06.2024р.

В судовому засіданні 27.06.2024р. оголошено перерву до 25.07.2024р. до 15:00.

04.07.2024р. до суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі.

В судове засідання, 25.07.2024р., з`явились представники позивача та відповідача.

25.07.2024р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд застосувати наслідки пропущення позивачем строків позовної давності щодо стягнення пені та штрафів та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Також в своєму відзиві відповідач просить визнати причини пропуску строку надання відзиву поважними та поновити строк для надання відзиву по справі, оскільки причинами стали численні повітряні тривоги пов`язані з загрозами ракетних обстрілів та загрози артилерійських обстрілів з окупованої Запорізької АЕС, з влучанням в об`єкти інфраструктури, промислові підприємства та житлові будівлі - є очевидні складнощі з виведенням на робочі місця спеціалістів, до компетенції котрих входить підготовка судових та процесуальних документів, та забезпечення їх безпеки.

Відповідач у відзиві зазначив, що після початку повномасштабного вторгнення з боку російської федерації на територію України, та введення воєнного стану із 05 години 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, на підставі наказу № 445 від 24.02.2022 року виробнича діяльність ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» була призупинена у всіх структурних підрозділах підприємства з 24.02.2022. 03.03.2022 р. Запорізьку АЕС разом з містом-супутником Енергодар (відстань до яких від м. Нікополь складає 4-6 км) було окуповано військовими силами російської федерації, встановлений контроль над атомною станцією, перетворивши її на військову базу, розмістивши там озброєння та замінувавши місцевість, а також обстрілюючи з її території сусідні міста Нікополь і Марганець.

Також відповідач зазначає, що ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» було оформлено відповідні листи - повідомлення про настання форс-мажорних обставин. Відповідний лист-повідомлення про настання форс-мажорних обставин був оформлений і на адресу АТ «УКРАГАЗВИДОБУВАННЯ» (як і на адресу інших великих інших контрагентів «Укрзалізниця», ДТЕК та інші) - вих № 075/65-22 від 25 лютого 2022 року.

Відповідач стверджує, що враховуючи, що сторони в договорі не встановлювали конкретні вимоги щодо шляхів, засобів та оформлення повідомлення про настання обставин непереборної сили, а лише встановили єдину вимогу - повідомити у письмовій формі, ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» було вирішено направити повідомлення тим самим способом, яким відбувалася комунікація під час виконання господарських договорів. 01 березня 2022 року в 12-52 з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_5 на електронні адреси: ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4); ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ); ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ); ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ); ОСОБА_6(ІНФОРМАЦІЯ_6) було направлено повідомлення з темою відправлення: «повідомлення про настання форс-мажорних обставин». До даного повідомлення у вигляді вкладень додано документи: Вкладення з найменуванням «ПОВІДОМЛЕННЯ (Ф-М НТ до УГВ шість договорів) СКАН. Pdf» є сканованою копією у форматі PDF Повідомлення про настання форс-мажорних обставин на адресу керівництва АТ «Укргазвидобування», викладеного у паперовому вигляді на бланку ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ», підписаного підписом Генерального директора ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» та з відбитком печатки цього підприємства. Другий документ - викладений в PDF форматі лист ТПП України №2024-02.0-7.1 від 28.02.2022р. щодо підтвердження настання форс-мажорних обставин. Відповідно до даних поштового сервера відправлення електронного повідомлення відбулося успішно, та отримання даного повідомлення підтверджено серверами усіх шести отримувачів даного повідомлення.

Одну з шести електронних адрес, які отримали е-мейл з повідомленням про настання форс-мажорних обставин, а саме - вказано в якості офіційної електронної адреси АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» як сторони по договору в розділі 14 Договору «Реквізити сторін». Інший адресат - ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4) - є контактною особою в цілому по закупівлі UA-2021-09-14-007828-b, та цю інформацію розміщено на сторінці закупівлі https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-09-14-007828-b?lot id=c1952f2315cb4378a96abdc440c4c45d.

Відповідач стверджує, що позивачем не спростовується отримання та відповідне розуміння змісту направлених з боку ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» повідомлень про настання та про подовження дії форс-мажорних обставин. Також саме позивачем надано до матеріалів справи копії цих повідомлень, які містять відповідні відмітки з вхідними номерами № УБГ527с від 01.03.2022 року та № УБГ958с від 24.05.2022 р. відповідно.

Відповідач доходить до висновку, що повідомлення шляхом надсилання засобами електронної пошти сканованої копії паперового документу є повідомленням у письмовій формі, оскільки в силу своїх властивостей таке повідомлення виконує усі функції письмового повідомлення, а саме: 1) повідомлення забезпечує придатний до однакового прочитання обома сторонами запис інформації, що становить зміст повідомлення; 2) така інформація є доступною для подальшого використання, зокрема, існує можливість збереження повідомлення у тому форматі, в якому воно отримано, та наявне програмне забезпечення, необхідне для обробки повідомлення; 3) наявна інформація, яка дозволяє встановити походження та призначення повідомлення (відправника та адресата), а також дату та час його відправлення та отримання. Весь час виконання договору сторони знаходилися в активному діалозі та постійно коригували свої дії щодо можливостей, термінів та пріоритетності постачання товару за договором, з урахуванням впливу на обох учасників форс-мажорних обставин та намагалися знайти можливості задля мінімізації негативного впливу існуючих обставин на майнові і немайнові інтереси сторін.

В подальшому відповідачем отримано Сертифікат №1200-24-0920 від 03.05.2024 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий Дніпропетровською торгово-промисловою палатою. Даним Сертифікатом встановлено дію форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) при виконанні договору № УБГ386/015-21 від 20.12.2021.

Таким чином, відповідач вважає, що діяв у повній відповідності до вимог законодавства та прийнятих на себе за договором зобов`язань - якомога швидше повідомив іншу сторону договору про настання обставин непереборної сили, весь час активно співпрацював з іншою стороною задля мінімізації втрат обох сторін договору від таких обставин, отримав відповідний сертифікат ТПП, яким засвідчено вплив форс-мажорних обставин на виконання договору, та врешті героїчними зусиллями своїх працівників, в прямому сенсі під обстрілами виробляючими продукцію, виконало поставку за договором у повному обсязі.

Крім того, відповідач зазначає, що лише протягом лютого-грудня 2022 року з ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» було мобілізовано 374 осіб працівників. В умовах військового часу відсутня змога заміни мобілізованого персоналу працівниками, які б мали необхідні професійно-технічні кваліфікації. Крім того, важкість комплектування замінного штату працівників викликана також зміною пріоритетів працівників у військовий час: люди масово виїхали за межі Нікополя та Нікопольського району.

Також починаючи з 12.07.2022 місто Нікополь та Нікопольська територіальна громада знаходиться під постійними обстрілами ворожих військ з окупованих територій, які знаходяться на протилежному березі Каховського водосховища. Відповідні факти не потребують доказування оскільки неодноразово та майже кожен день висвітлюються українськими та закордонними засобами масової інформації. У зв`язку з наведеними обставинами Нікопольська міська територіальна громада станом на 23.07.2022 включена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 27 липня 2022 року N 169). За період з 12 липня до кінця травня 2023 року виробничі цехи та будівлі ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» зазнали пошкоджень у результаті обстрілів майже 60 разів, які зафіксовані відповідними актами. За всіма випадками ушкоджень виробничих будівель внаслідок обстрілів подано відповідні заяви до правоохоронних органів, відповідні відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Виробнича діяльність ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» дотепер повністю не відновлена через ризики пошкодження або повного знищення товарів та обладнання у процесі поставки та збуту продукції, порушення логістичних маршрутів, безпечного проїзду співробітників на підприємство, особливо з ближніх населених пунктів, повітряних тривог та збоїв в енергопостачанні. Виробничий процес увесь час дії воєнного стану в Україні не є стабільним та постійно переривається через повітряні тривоги та загрози артилерійських обстрілів, під час яких виробництво зупиняється, а працівники евакуюються до укриттів.

Ситуація з постачанням електроенергії у Дніпропетровській області нестабільна, тому підприємство не має можливості в звичному режимі здійснювати виробничу діяльність, пристосовуючи потреби виробництва під умови графіків та йдучи на штучне зупинення виробництва задля забезпечення електрикою та потужностями населення міста та району.

Крім того, відповідач зазначає, що відповідно підпункту 6. пункту 6.5.1. Договору: "Biдвaнтaження тa вiдпpaвкa Товару Пocтaчaльникoм Пoкyпцю здiйснюється тiльки пiсля oтpимaння Пoкyпцем звiтy нeзaлежної інспекційної компанії тa пoгoдження Пoкyпцем вiдвaнтaжeння." Обидві сторони намагалися мінімізувати негативні наслідки впливу форс-мажорних обставин на обидві сторони, що підтверджується у листуванні сторін з узгодженням нових термінів постачання. Враховуючи вимоги п.6.5.1. Договору та неможливість відвантаження продукції без погодження з Покупцем, трубна продукція була відвантажена у нові погоджені покупцем терміни. Відповідачем надані копії електронних листів позивача з погодженням нових термінів постачання продукції, які відрізняються від термінів, зазначених у договорі. Позивачем не спростовується дана обставина. Таким чином, застосування відповідальності за порушення термінів постачання є неправомірним.

Отже, відповідач стверджує, що усі наведені фактори призвели до того, що відповідач під час виконання Договору з Акціонерним Товариством «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» несвоєчасно виконав свої зобов`язання з поставки Товару за на суму 144 768 072,64 грн. відносно строків, узгоджених Договором №УБГ386/015-21 від 20.12.2021, але в межах строків, узгоджених сторонами договору під час електронного листування в умовах впливу форс-мажорних обставин.

Таким чином, відповідач вважає, що ним було вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення тому підстави для покладення на нього господарської відповідальності відсутні.

В судовому засіданні, 25.07.2024р., суд визнав причини пропуску подачі відзиву на позовну заяву поважними, продовжив строки для подачі відповіді на відзив та заперечень, про що винесено протокольну ухвалу.

25.07.2024р. до суду від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду не підлягає задоволенню, про що винесено протокольну ухвалу 25.07.2024р.

25.07.2024р. до суду від відповідача надійшло клопотання про продовження строку в підготовчому провадженні у справі № 904/2344/24 на 30 днів, у зв`язку з необхідністю надання строку сторонам для формування правової позиції по справі та надання відповідних доказів.

В судове засідання з`явились представники всіх сторін.

Ухвалою суду від 25.07.2024р. було відкладено підготовче засідання по справі на 27.08.2024р. о 11:30год.

12.08.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що надані відповідачем документи не спростовуються та не підтверджують неможливість виконання ним свого зобов`язання з поставки товару за договором у строки, визначені Графіком поставки товару, внаслідок настання форс-мажорних обставин, тому відсутні підстави для звільнення відповідача від відповідальності.

20.08.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог оскільки жодна з сторін господарських зобов`язань не могла передбачити виникнення форс-мажорних обставин та початку повномасштабного вторгнення рф на територію України, тому намагання представити штрафні санкції у даному позові як звичайний ризик господарської діяльності - безпідставні.

26.08.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли пояснення в яких зазначає, що позиція відповідача є суперечливою, позаяк з одного боку, останній посилається на обставини непереборної сили, які по суті унеможливлюють виконання зобов`язання в принципі, а з іншого боку, незважаючи на вказані обставини «непереборної сили», відповідач виконав зобов`язання. Відповідач не довів безпосередній зв`язок наданих документів із неможливістю вчасно виконати конкретне зобов`язання за спірним договором.

В судове засідання з`явились представники всіх сторін.

В судовому засіданні 27.08.2024р. оголошено перерву до 24.09.2024р. о 11:30год.

В судове засідання 24.09.2024р. з`явились представники всіх сторін.

З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Дніпрі у Господарському суді Дніпропетровської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак, справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

В судовому засіданні 24.09.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, заслухавши представників сторін, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Між Акціонерним товариством «Укргазвидобування» (далі - АТ «Укргазвидобування», Покупець, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб» (далі - ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб», ТОВ «НІКО», Постачальник, Відповідач), укладений Договір поставки № УБГ386/015-21 від 20.12.2021 р. (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві Лот №1 Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (Труби обсадні, безшовні з різьбою типу Батресс групи міцності Р-110) (далі-Товар), зазначений в специфікаціях, що додається до Договору, а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар.

Найменування/асортимент Товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю Товару та загальна ціна Договору вказані у специфікації, яка є Додатком №1 до Договору. Строк поставки Товару визначається графіком поставки Товару, який є Додатком № 3 до Договору та є його невід`ємною частиною.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що строк поставки, умови та місце поставки Товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується в Специфікації та Графіку поставки до цього Договору.

Згідно із п. 5.2 Договору датою поставки Товару є дата підписання уповноваженими представниками Сторін акту приймання-передачі Товару, форма якого наведена в Додатку №4 до цього Договору, який є його невід`ємною частиною (для Постачальників, що не є резидентами України) або видаткової накладної. Право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця з дати підписання Сторонами акту приймання-передачі Товару або видаткової накладної (при наявності двох дат, датою підписання акту приймання-передачі Товару або видаткової накладної вважається дата підписання Покупцем).

Відповідно до пп. 6.3.1 п. 6.3 Договору, Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку Товару у строки, встановлені цим Договором.

Пунктом 7.9. Договору визначено, що у разі невиконання постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки товару у строки, зазначені у Графіку поставки товару до даного договору, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості із врахуванням ПДВ непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості із врахуванням ПДВ непоставленого або несвоєчасно поставленого товару.

Пунктом 8.1. Договору встановлено, що Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею Сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо).

Пункт 8.2. Договору передбачає, що Сторона, яка не може виконувати зобов`язання за цим договором внаслідок обставин непереборної сили, повинна не пізніше, ніж протягом 7 днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі.

Згідно із п. 8.3 Договору, доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою України або іншим уповноваженим на це органом України та/або країни, у якій виникли такі обставини, або яка постраждала внаслідок таких обставин.

У разі, коли строк дії обставин непереборної сили продовжується більше ніж 60 днів, кожна із сторін має право розірвати цей договір шляхом направлення повідомлення (цінним листом з описом вкладення) про відмову від договору в односторонньому порядку з наданням документу, виданого Торгово-промисловою України або іншим уповноваженим на це органом України та/або країни, у якій виникли такі обставини, або яка постраждала внаслідок таких обставин, яким засвідчується існування обставин непереборної сили та те, що такі обставини тривають більше ніж 60 днів поспіль. В такому випадку Договір припиняє свою дію з дати, зазначеної у повідомленні про відмову від договору але не раніше дати отримання повідомлення (п. 8.4. Договору).

Специфікацією №1 від 20.12.2021 р. (Додаток №1 до Договору №УГВ498/30-21 від 16.12.2021р.) визначено кількість товару - 7280 тон, ціна за одиницю без ПДВ - 56430,00 грн. Пунктом 1 даної Специфікації передбачено, що загальна вартість Товару, що постачається за цією Специфікацією складає до: 492 972 480,00 грн., у тому числі ПДВ 82 162 080,00 грн., а згідно із п. З цієї Специфікації строк поставки Товару: відповідно до Графіка поставки Товару.

Положеннями Графіка поставки Товару (Додаток №3 до Договору № УБГ386/015-21 від 20.12.2021) визначено строк поставки Товару: 50% обсягу має бути поставлено протягом 180 календарних днів з дати укладання договору (гранична дата поставки 18.06.2022); інші 50% обсягу протягом 240 календарних днів з дати укладання договору (гранична дата поставки 17.08.2022). Дострокова поставка дозволена.

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін (за наявності) за умови надання постачальником забезпечення виконання своїх зобов`язань по договору, які відповідають вимогам, вказаним у п. 10.2. цього договору і діє до 28.02.2023 (п. 10.1 Договору).

В пункті 11.13 Договору сторонами врегульовано: якщо договором передбачено направлення листів, повідомлень в електронному вигляді на електронні адреси сторін, такі листи, повідомлення вважаються належним чином направленими, якщо вони направлені в електронному вигляді на всі електронні адреси одночасно, вказані в розділі XIV даного договору.

Постачальник несвоєчасно виконав свої зобов`язання з поставки Товару за Договором №УБГ386/015-21 від 20.12.2021 на суму 144 768 072,64 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними: №0602087 від 08.07.2022; №0602088 від 08.07.2022; №0602917 від 22.08.2022; №0602916 від 22.08.2022; №0602926 від 22.08.2022; №0602927 від 22.08.2022; №0602922 від 22.08.2022; №0602925 від 22.08.2022; №0602914 від 22.08.2022; №0602920 від 22.08.2022; №0603026 від 23.08.2022; №0603030 від 23.08.2022; №0603036 від 23.08.2022; №0603037 від 23.08.2022; №0603038 від 23.08.2022; №0603039 від 23.08.2022; №0603040 від 23.08.2022; №0603070 від 24.08.2022; №0603071 від 24.08.2022; №0603066 від 25.08.2022; №0603065 від 25.08.2022; №0603246 від 01.09.2022; №0603251 від 01.09.2022; №0603259 від 01.09.2022; №0603271 від 02.09.2022; №0603272 від 02.09.2022; №0603318 від 05.09.2022; №0603310 від 05.09.2022; №0603298 від 05.09.2022; №0603344 від 06.09.2022; №0603346 від 07.09.2022; №0603337 від 07.09.2022; №0603333 від 07.09.2022; №0603332 від 07.09.2022; №0603349 від 07.09.2022; №0603327 від 07.09.2022; №0603350 від 07.09.2022; №0603326 від 07.09.2022; №0603321 від 07.09.2022; №0603317 від 07.09.2022; №0603306 від 07.09.2022; №0603302 від 07.09.2022; №0603356 від 07.09.2022; №0603358 від 07.09.2022; №0603363 від 07.09.2022; №0603369 від 07.09.2022; №0603375 від 07.09.2022; №0603383 від 07.09.2022; №0603384 від 07.09.2022; №0603289 від 12.09.2022; №0603390 від 12.09.2022; №0603406 від 12.09.2022; №0603484 від 16.09.2022; №0603494 від 16.09.2022; №0603493 від 16.09.2022; №0603495 від 16.09.2022; №0603558 від 19.09.2022; №0603529 від 19.09.2022; №0603507 від 23.09.2022; №0603516 від 23.09.2022; №0603510 від 23.09.2022; №0603515 від 23.09.2022; №0603517 від 23.09.2022; №0603570 від 23.09.2022; №0603586 від 23.09.2022; №0603574 від 23.09.2022; №0603598 від 23.09.2022; №0603758 від 28.09.2022; №0603772 від 28.09.2022; №0603775 від 28.09.2022; №0603759 від 28.09.2022; №0603773 від 28.09.2022; №0603728 від 28.09.2022; №0603727 від 28.09.2022; №0603742 від 28.09.2022; №0603774 від 28.09.2022; №0603771 від 28.09.2022; №0603743 від 28.09.2022; №0603736 від 28.09.2022; №0603908 від 04.10.2022; №0603958 від 04.10.2022; №0603848 від 04.10.2022; №0603843 від 04.10.2022; №0603822 від 04.10.2022; №0603799 від 04.10.2022; №0603829 від 04.10.2022; №0603955 від 04.10.2022; №0603847 від 04.10.2022; №0603836 від 04.10.2022; №0603813 від 04.10.2022; №0603808 від 04.10.2022; №0603844 від 04.10.2022; №0603807 від 07.10.2022; №0604204 від 18.10.2022; №0604206 від 18.10.2022; №180-1-15866 від 19.12.2022; №0605017 від 27.12.2022; №0600024 від 05.01.2023; №0600094 від 30.01.2023.

Таким чином, зобов`язання з поставки Товару загальною вартістю 144 768 072,64 грн. Відповідач виконав несвоєчасно, чим порушив п. 5.1, пп. 6.3.1 п. 6.3 Договору.

Позивач направив Відповідачу претензію №305.4-305-2-2469 від 09.04.2024 про сплату пені - 4 396 599,78 грн. та штрафу - 4 769 684,13 грн. (всього: 9 166 283,91 грн).

У відповіді на претензію №474 від 10.05.2024 Відповідач зазначив, що претензія не підлягає задоволенню, у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин, долучивши копію сертифікату Торгово-промислової палати Дніпропетровської області №1200-24-0920 від 03.05.2024 вих. 256/08-15.

Наведене стало причиною звернення Позивача до суду з позовом про стягнення з Відповідача пені в розмірі 4 396 599,78грн. та штрафу у розмірі 4 769 684,13грн.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом доказування у даній справі є встановлення факту правомірності нарахування штрафних санкцій за договором поставки № УБГ386/015-21 від 20.12.2021 р.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частинами 1, 6 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

За приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 663 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами за результатами тендеру UA-2021-09-09-007417-с, оголошеного та проведеного у системі Прозоро, уклало договір поставки трубної продукції (згідно з графіком) № УБГ386/015-21 від 20.12.2021

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві Лот №1 Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (Труби обсадні, безшовні з різьбою типу Батресс групи міцності Р-110) (далі-Товар), зазначений в специфікаціях, що додається до Договору, а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар.

Як вже було вище зазначено положеннями Графіка поставки Товару (Додаток №3 до Договору №УБГ386/015-21 від 20.12.2021) визначено строк поставки Товару: 50% обсягу має бути поставлено протягом 180 календарних днів з дати укладання договору (гранична дата поставки 18.06.2022); інші 50% обсягу протягом 240 календарних днів з дати укладання договору (гранична дата поставки 17.08.2022).

Однак, поставка визначеного сторонами у Договорі Товару у передбачені Договором строки не була здійснена у повному обсязі, що підтверджується як матеріалами справи, так і не заперечується сторонами, у зв`язку з чим Позивач нарахував та просить стягнути з Відповідача пеню в розмірі 4 396 599,78 грн. та штраф у розмірі - 4 769 684,13 грн.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Поряд із засадою цивільного законодавства свобода договору (пункт 3 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України) також містить таку засаду як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6). Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Принцип справедливості, добросовісності і розумності є проявом категорій справедливості, добросовісності і розумності як суті права загалом. Принцип добросовісності є одним із засобів утримання сторін від зловживання своїми правами. Основне призначення цього принципу вбачається в наданні суддям більше можливостей з`ясовувати в повному обсязі фактичні обставини справи і, насамкінець, встановити об`єктивну істину. Загалом зміст цих принципів (справедливості, добросовісності і розумності) полягає в тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту та нормам закону (правова позиція, викладена у постанові об`єднаної плати Верховного Суду Касаційного господарського суду від 06.12.2019 у справі № 910/353/19).

Відповідно до частини 3 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За загальним правилом обов`язковою передумовою для покладення відповідальності за порушення зобов`язання є вина особи, яка його порушила (частина 1 статті 614 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У пункті 1 частини 1 статті 263 Цивільного кодексу України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути.

За змістом частини 2 статті 218 Господарського кодексу України підставою для звільнення від відповідальності зокрема є непереборна сила, що одночасно має ознаки надзвичайності та невідворотності.

Так, частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Ознаками форс-мажорних обставин є такі елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за конкретних умов господарської діяльності. Тобто ознаками форс-мажорних обставин є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також непередбачуваність (пункт 6.9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 910/7495/16).

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (пункт 38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі № 912/3323/20).

Разом з тим форс-мажорні обставини мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін. Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Тобто мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18, від 30.11.2021 у справі № 913/785/17, від 25.01.2022 в справі № 904/3886/21, від 30.05.2022 у справі № 922/2475/21, від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21).

При цьому, в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 зазначено, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

У постанові від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21 Верховний Суд виснував, що між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин.

Посилання на наявність обставин форс-мажору використовується стороною, яка позбавлена можливості виконувати договірні зобов`язання належним чином, для того, щоб уникнути застосування до неї негативних наслідків такого невиконання. Інша ж сторона договору може доводити лише невиконання/неналежне договору контрагентом, а не наявність у нього форс-мажорних обставин (як обставин, які звільняють сторону від відповідальності за невиконання). Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору (постанови Верховного Суду від 15.06.2018 у справі №915/531/17, від 26.05.2020 у справі №918/289/19, від 17.12.2020 у справі №913/785/17, від 30.11.2021 у справі №913/785/17 та від 07.06.2023 у справі №906/540/22).

Нормами глави 48 Цивільного кодексу України визначено такі принципи (умови) належного виконання зобов`язання: виконання зобов`язання належними сторонами (ст. 527 ЦК України); виконання у належний спосіб (ст. 529 ЦК України - виконання зобов`язання частинами); належний строк (термін) виконання зобов`язання (ст. 530 ЦК України); належне місце виконання зобов`язання (ст. 532 ЦК України), а також щодо належного предмета. (постанова Верховного суду від 05.04.2018 р. по справі № 910/1027/16).

Для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання згідно зі статтями 617 Цивільного кодексу України, 218 Господарського кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, повинна довести: 1) наявність обставин непереборної сили; 2) їх надзвичайний характер; 3) неможливість попередити за даних умов завдання шкоди; 4) причинний зв`язок між цими обставинами і понесеними збитками (постанова Верховного Суду України від 10.06.2015 у справі № 904/6463/14 (3-216гс15)).

Відповідно до частини 2 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Президент України видав Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", на підставі якого в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан.

Відповідно по листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, яке було розміщено на її сайті, Торгово-промислова палата України засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили). Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Вказаний лист Торгово-промислової палати України адресований "Всім, кого це стосується", тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні.

Зазначений лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.

Згідно висновку у постанові Верховного Суду від 14.03.2023 у справі № 923/878/21, згідно з якими: «той факт, що "28 лютого 2022 року Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022", - сам по собі не є підставою для звільнення або зменшення відповідальності за невиконання/неналежне виконання договірних зобов`язань. Наявність причинно-наслідкового зв`язку між відповідними обставинами та невиконанням/неналежним виконанням таких зобов`язань підлягала доведенню Відповідачем у судах попередніх інстанцій на загальних підставах».

Судом встановлено, що відповідачем було отримано Сертифікат №1200-24-0920 від 03.05.2024 вих. 256/08-15. про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), видані Дніпропетровською торгово-промисловою палатою. Даним Сертифікатом встановлено дію форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) при виконанні Договору № УБГ386/015-21 від 20.12.2021року, про настання форс-мажорних обставин позивача повідомлено своєчасно.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 29.06.2023 у справі № 922/999/22 наявність сертифікату Торгово-промислової палати України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами.

Так, відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням викладеного суд приймає до уваги, що факт впливу форс-мажорних обставин на неможливість виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором підтверджується також наступним.

Як встановлено судом, Договір укладений сторонами 20.12.2021р., виходячи з умов та обставин, які існували станом на дату укладення.

Однак, 24 лютого 2022 року Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб було введено в Україні воєнний стан, у зв`язку з широкомасштабним вторгненням РФ. У подальшому, відповідними Указами Президента України було продовжено дію воєнного стану на території України.

03.03.2022р. Запорізька АЕС разом з містом-супутником Енергодар (відстань до яких від м. Нікополь складає 4-6 км) було окуповано військовими силами російської федерації, встановлений контроль над атомною станцією, перетворивши її на військову базу, розмістивши там озброєння та замінувавши місцевість, а також постійно обстрілюючи з її території сусідні міста Нікополь і Марганець.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 27 липня 2022 року N 169) 23.07.2022 р. Нікопольська міська територіальна громада включена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). В подальшому даний наказ був скасований наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами відповідно Наказу № 19 від 25 січня 2024 року), яким Нікопольська територіальна громада включена до розділу 3. «Території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси», з датою завершення бойових дій - «не зазначено», тож бойові дії на цій території тривають станом на дату ухвалення цього рішення.

Судом взято до уваги фактичні обставини справи, які полягають у тому, що за Договором № УГВ УБГ386/015-21 від 20.12.2021 року постачанню підлягав Товар у вигляді труб в асортименті, які тільки підлягали виробництву та постачанню протягом 2022 року відповідно до узгодженого сторонами договору графіку.

Очевидними також є обставини, що задля виробництва трубної продукції необхідно наявність та поєднання багатьох сукупних складових, як-от наявність трубної заготовки, працююче відповідне обладнання, кваліфікований персонал у відповідній кількості, наявність та якість забезпечення енергоносіїв, тощо. Відповідачем надано належних доказів щодо впливу форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) на усі складові виробництва.

На підставі наказу №445 від 24.02.2022 року після початку повномасштабного вторгнення з боку російської федерації на територію України, та введення воєнного стану із 05 години 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, виробнича діяльність ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» була призупинена у всіх структурних підрозділах підприємства з 24.02.2022 року, а увесь персонал підприємства переведений у режим простою з місцезнаходженням поза територією підприємства. Повна зупинка виробничих процесів на підприємстві тривала до 15 квітня 2022 року.

Відповідачем також надано довідку щодо зменшення чисельності персоналу за період березень-грудень 2022 року на 312 осіб, що складає понад 10 % (з причин полишення населенням небезпечного регіону), та крім того, довідку про чисельність мобілізованого персоналу відповідача за період з 24.02.2022 року до кінця 2022 року, яка склала 374 особи, які обліковувалися за відповідачем, але не виконували свої посадові обов`язки.

Суд погоджується з очевидними доводами відповідача, що в умовах військового часу відсутня швидка та своєчасна можливість заміни звільненого та мобілізованого персоналу працівниками, які б мали необхідні професійно-технічні кваліфікації у зв`язку з тим що люди масово виїхали за межі Нікополя та Нікопольського району.

З матеріалів справи вбачається, що Наказом № 502 від 18.04.2022 року «Про заходи безпеки персоналу підприємства від збройних уражень у воєнний час» відповідачем введено в дію «Інструкцію щодо дій персоналу ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» у воєнний час», відповідно якої при спрацюванні сигналу повітряної тривоги, працівникам належить здійснити відключення електроенергії, здійснити зупинку транспортуючих пристроїв, агрегатів, перекриття газових комунікацій, зібрати особисті документи, залишити робоче місце, та не користуючись ліфтами, спуститися до захисних споруд.

Згідно витягу з ресурсу https://alarmmap.online/region/nikopolskyy-rayon/nikopolska-terytorialna-hromada/ статистики повітряних тривог по Нікопольській територіальній громаді за період від 24.02.2022 до 31.12.2022 року, тривалість дії повітряних тривог складає 3 місяці, 19 днів, 2 години, 36 хвилин (протягом 2022 року), тобто час впливу склав 34.86%. Таким чином, доведеною є обставина, що доступний час задля здійснення господарсько-виробничої діяльності зменшився у даний період часу сумарно на 34,86%.

В обґрунтування своєї позиції Відповідачем надано також повідомлення від виробника трубної заготовки - ТОВ «Металургійний завод «Дніпросталь», про настання форс-мажорних обставин, яке також призупинило виробництво через вплив дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), та копію наказу № 70 від 24.02.2022 р. ТОВ «МЗ «Дніпросталь» «Про режим роботи підприємства в умовах воєнного стану».

Судом взято до уваги фактичні обставини перебування території та будівель Відповідача під систематичними артилерійськими обстрілами та завдання ними їм пошкоджень та руйнувань. Відповідачем надано копії наказів, складених за результатами обстрілів у разі наявності руйнувань та пошкоджень будівель та споруд, копії актів комісійного обстеження об`єкта пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації, складених комісією, призначеною розпорядженням начальника військової адміністрації та копії витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо розслідування кримінальних правопорушень за фактами обстрілів збройними силами російської федерації та спричинених ними ушкоджень - Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації №344 від 12.08.2022; Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації №345 від 12.08.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації №346 від 12.08.2022 16, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації №347 від 12.08.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації №348 від 12.08.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації №349 від 12.08.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації №350 від 12.08.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації №351 від 12.08.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації №352 від 12.08.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації №1513 від 09.09.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації №1514 від 09.09.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації №1515 від 09.09.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації №1516 від 09.09.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації №1517 від 09.09.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації №1609 від 20.10.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації №1610 від 20.10.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації №1611 від 20.10.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації №1612 від 20.10.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації №1741 від 20.12.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації №1742 від 20.12.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації №1743 від 20.12.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації №1744 від 20.12.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації №1745 від 20.12.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації №1746 від 20.12.2022 , Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000766 від 16.07.2022, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000770 від 18.07.2022, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000774 від 19.07.2022, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000890 від 09.08.2022, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000952 від 26.08.2022, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань 0001049 від 17.09.2022, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000248 від 27.09.2022, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000292 від 12.10.2022, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000295 від 13.10.2022, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000361 від 08.11.2022, Копія наказу по ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» № 502 від 18.04.2022, Копія наказу по ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» № 778 від 18.07.2022, Копія наказу по ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» № 927/1 від 09.08.2022, Копія наказу по ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» № 963/1 від 17.09.2022, Копія наказу по ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» № 1223 від 27.09.2022, Копія наказу по ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» № 1337 від 12.10.2022, Копія наказу по ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» № 1339 від 13.10.2022, Копія наказу по ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» № 1524 від 08.11.2022, Копія наказу по ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» № 1646 від 28.11.2022.

Таким чином, факт безпосереднього впливу форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) на виробничу діяльність Відповідача та неможливість відповідача уникнути цього впливу доведена належними доказами.

Суд також бере до уваги посилання Відповідача на загальновідомі факти наявності так званих «блекаутів» (планових відключень світла), які застосовувалися в Україні у зв`язку з пошкодженням енерговиробляючої інфраструктури країни. Відповідачем надано до матеріалів справи копії повідомлень від ДТЕК про застосування графіку обмежень використання електричної енергії від 26.08.2022, про введення в дію графіків обмеження споживання електричної потужності від 20.10.2022; про введення в дію графіків обмеження споживання електричної енергії та електричної потужності від 28.10.2022 щодо запровадження графіків використання електричної енергії та електричної потужності зважаючи на енергоємність виробництва та пріоритетність забезпечення енергоносіями та потужностями населення міста та району в першу чергу.

Про наявність об`єктивних обставин неможливості Відповідача виконати свої зобов`язання за Договором (в тому числі в частині своєчасності поставки Товару), Позивача було повідомлено направленням засобами електронної пошти листом-повідомленням про настання форс-мажорних обставин вих № 075/65-22 від 25 лютого 2022 року. Серед адресатів, які отримали е-мейл з повідомленням про настання форс-мажорних обставин: ІНФОРМАЦІЯ_3, який вказано в якості офіційної електронної адреси АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» як сторони по договору в розділі 14 Договору «Реквізити сторін». Інша адреса ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4) - є контактною особою в цілому по закупівлі UA-2021-09-09-007417-с, та цю інформацію розміщено на сторінці закупівлі https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-09-09-007417-c

Пунктом 8.2. Договору встановлено, що Сторона, що не може виконувати свої зобов`язання за договором внаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше, ніж протягом 7 днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі.

Судом встановлено, що сторонами під час укладання договору не було погоджено конкретних додаткових вимог щодо шляхів, засобів та інших вимог до оформлення повідомлення про настання обставин непереборної сили. При цьому суд прийшов до висновку про відповідність направленого листа-повідомлення вих.№ 075/65-22 від 25.02.2022 року критерію «письмова форма», оскільки в силу своїх властивостей таке повідомлення виконує усі функції письмового повідомлення, а саме: 1) повідомлення забезпечує придатний до однакового прочитання обома сторонами запис інформації, що становить зміст повідомлення; 2) така інформація є доступною для подальшого використання, зокрема, існує можливість збереження повідомлення у тому форматі, в якому воно отримано, та наявне програмне забезпечення, необхідне для обробки повідомлення; 3) наявна інформація, яка дозволяє встановити походження та призначення повідомлення (відправника та адресата), а також дату та час його відправлення та отримання.

Позивачем не спростовується отримання та відповідне розуміння змісту направлених з боку ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» повідомлень про настання та про подовження дії форс-мажорних обставин. Також позивачем надано до матеріалів справи копії цих повідомлень, які містять відповідні відмітки з вхідними номерами № УБГ527с від 01.03.2022 року та № УБГ958с від 24.05.2022 р. відповідно.

Судом також враховано позицію Верховного Суду, який в постанові від 31.08.2022 у справі №910/15264/21 звернув увагу, що потрібно розрізняти вчасне повідомлення сторони про виникнення форс-мажорних обставин (яке сторона має зробити у передбачений договором строк) від звернення до ТПП за отриманням сертифікату, яке є можливим лише після порушення виконання зобов`язання. Через це сертифікат ТПП може бути отриманий значно пізніше за дату, коли сторона з`ясувала неможливість виконання договору через вплив форс-мажорних обставин. Саме ж повідомлення про форс-мажор має бути направлено іншій стороні якнайшвидше. Хоча й форс-мажорні обставини впливають, як правило, на одну сторону договору (виконавця), але вони мають негативні наслідки насамперед для іншої сторони договору, яка не отримує його належне виконання. Отже, своєчасне повідомлення іншої сторони про настання форс-мажорних обставин спрямоване на захист прав та інтересів іншої сторони договору, яка буде розуміти, що не отримає вчасно товар (роботи послуги) та, можливо, зможе зменшити негативні наслідки форс-мажору.

У Принципах міжнародних комерційних договорів (Принципи УНІДРУА в редакції 2016 року) у ч.3 ст.7.1.7 "Непереборна сила (форс-мажор)" вказано, що сторона, яка не виконала зобов`язання, має повідомити іншу сторону про виникнення перешкоди та її вплив на здатність виконувати зобов`язання. Якщо повідомлення не отримане іншою стороною протягом розумного строку після того, як сторона, яка не виконала, дізналася або могла дізнатися про перешкоду, вона несе відповідальність за збитки, які стали результатом неотримання повідомлення. У Принципах Європейського договірного права (ст.8.108(3)), присвячених питанням форс-мажору, вказано, що невиконуюча зобов`язання сторона має впевнитися у тому, що повідомлення про перешкоду та її вплив на виконання отримане іншою стороною впродовж розумного строку після того, як невиконуюча сторона дізналася або повинна була дізнатися про ці перешкоди.

Суд вважає, що при дослідженні обставин направлення повідомлення про настання форс-мажорних обставин необхідно враховувати, в тому числі, обставини, що можуть перешкоджати здійсненню самого письмового повідомлення про настання таких обставин та в певних випадках суто формальний підхід в цій частині не можна вважати виправданим та справедливим.

Таким чином, критерієм для оцінки правомірності та добросовісності поведінки сторони, яка через дію непереборних обставин не може своєчасно виконати свої зобов`язання за договором, є вчинення нею заходів якнайшвидшого (тобто в розумні строки за існуючих умов) повідомлення контрагента про настання таких обставин.

Суд враховує загальновідомі обставини, що у вказаний період розпочалася неочікувана, раптова широкомасштабна військова агресія російської федерації на територію України. Зокрема, велика територія України піддалася швидкому навальному захопленню ворогом, що спричинило масову міграцію населення, та певний хаос. Внаслідок ворожих авіабомбардувань та артобстрілів розпочалися перебої з постачанням електроенергії та зв`язком. Перебування на відкритих територіях чинило небезпеку життю та здоров`ю людей.

Суд погоджується із доводами щодо непрогнозованості на початку широкомасштабної воєнної агресії у березні 2022 року тривалості воєнних дій, характеру їх впливу на населення, інфраструктуру, та те, у якому населеному пункті зупиниться окупаційна армія рф і чи зупиниться вона взагалі. Початок агресії російської федерації має відношення до всієї країни, втім необхідно взяти до уваги, що певні регіони в перші, особливо важкі тижні війни перебували у більш вразливому становищі, спричиненому, зокрема, безпосередніми бойовими зіткненнями, проведенням безпосередніх військових дій в таких регіонах, хаотичним та навіть панічним переміщенням людей із таких регіонів у більш безпечні місця, що не могло не вплинути на організацію виробництва, здійснення органами управління суб`єктів господарювання своїх функцій. До таких регіонів можна дійсно віднести і місто Нікополь (місцезнаходження адміністративного управління і виробництва відповідача).

Суд критично ставиться до твердження Позивача щодо того, що непереборна сила робить неможливим виконання господарського зобов`язання в принципі, а отже може застосовуватися тільки до випадків повного невиконання зобов`язань.

Відповідно підпункту 6 пункту 6.5.1 Договору: "Відвантаження тa вiдпpaвкa Товару Пocтaчaльникoм Пoкyпцю здiйснюється тiльки пiсля oтpимaння Пoкyпцем звiтy нeзaлежної інспекційної компанії тa пoгoдження Пoкyпцем вiдвaнтaжeння та відправки Товару щодо якого отримано Звіт незалежної інспекційної компанії.".

Судом взято до уваги намагання обох сторін мінімізувати негативні наслідки впливу форс-мажорних обставин на обидві сторони, що підтверджується у листуванні сторін з узгодженням нових термінів постачання. Враховуючи вимоги п.6.5.1. Договору та неможливість відвантаження продукції без погодження з Покупцем, трубна продукція була відвантажена у нові погоджені Покупцем терміни. В матеріалах справи містяться копії електронних листів Позивача з погодженням нових термінів постачання продукції, які відрізняються від термінів, зазначених у договорі (а.с.35-38 т.4). Позивачем не спростовується дана обставина. Таким чином, застосування відповідальності за порушення термінів постачання є неправомірним.

За змістом частини другої статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. До таких підстав відносять, зокрема: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти (частина друга статті 11 ЦК України).

Зобов`язання в залежності від підстави виникнення поділяються на договірні, що виникають з угоди, домовленості сторін, та позадоговірні, що виникають незалежно від волі учасників, породжуються іншими юридичними фактами (завдання шкоди, набуття/збереження майна без достатньої правової підстави тощо).

Стаття 610 ЦК України містить норму-дефініцію, яка закріплює легальне визначення поняття «порушення зобов`язання»: порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, зобов`язання вважається порушеним у разі його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Зазначений підхід був прийнятий сторонами при укладанні договору, пунктами 8.1. та 8.2. якого сторони передбачили порядок дій у разі форс-мажорних обставин та порядок звільнення від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили. Підписанням цього Договору Сторони погодилися із твердженням абзацу другого пункту 8.2 Договору, згідно з яким дії обставин непереборної сили можуть бути причиною невиконання чи порушення строків виконання зобов`язань.

Також суд звертає увагу на те, що у даному конкретному випадку Відповідач неодноразово повідомляв Позивача про об`єктивну неможливість вчасно виготовити та поставити товар за Договором, у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин, що здійснювалися внаслідок обстрілів як підприємства, так і міста в цілому.

У свою чергу, Позивач не заявляв безальтернативної вимоги про розірвання договору та про свою відмову від поставки Відповідачем товару у зв`язку з простроченням строків поставки.

Таким чином, доводи Позивача стосовно наявності підстав для стягнення пені та штрафу суперечать його попередній поведінці, яка полягала у доведенні до відома Відповідача саме зацікавленості стосовно отримання товару та відсутності вимоги щодо повернення попередньої оплати.

Також судом критично сприймаються подані Позивачем в якості доказів договори, укладені між ним і Відповідачем та іншими юридичними особами протягом 2023 року, оскільки укладання договорів та планові терміни постачання за ними знаходяться поза межами термінів виконання договору №УБГ386/015-21 від 20.12.2021р.

Крім того, зважаючи на те, що Позивач достеменно знає, що підприємство Відповідача знаходиться у м. Нікополь, який перебуває під постійними щоденними обстрілами, про прострочення виконання Відповідачем попередніх договорів, суд приходить до висновку, що Позивач усвідомлено допускає можливість прострочення виконання Відповідачем своїх обов`язків за договорами, і тим не менш погоджується на їх укладання.

17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 №132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України та змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

У частині 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

За змістом статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Тому, суд вважає, що з огляду на очевидність, надзвичайність та невідворотність цих обставин, Відповідач має право посилатися на них, як на форс-мажорні та як на правомірну підставу несвоєчасного виконання своїх обов`язків у договірних взаємовідносинах з Позивачем.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, в тому числі, Сертифікат №1200-24-0920 від 03.05.2024 ТПП про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), обставини та умови здійснення господарської діяльності підприємства відповідача у м. Нікополі, суд вважає, що у даному конкретному випадку військова агресія російської федерації проти України і ведення воєнних (бойових) дій, зокрема, на території м. Нікополя є надзвичайною за даних умов подією, яку сторони не могли ані передбачити, ані відвернути.

Таким чином, суд встановив, що Відповідачем доведено, у розумінні статті 218 Господарського кодексу України те, що обставини, на які він посилається в обґрунтування своїх заперечень, є непередбачуваними, невідворотними, надзвичайними обставинами із очевидним причинно-наслідковим зв`язком між введенням 24.02.2022 в Україні воєнного стану та неможливістю вчасного виконання відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем за договором №УБГ386/015-21 від 20.12.2021р. за даних умов здійснення господарської діяльності, що в своїй сукупності становить форс-мажорні обставини, про які останній добросовісно повідомляв Позивача. При цьому, договірні зобов`язання Відповідачем виконані, заперечень щодо виконання договору у Позивача відсутні, товар отриманий позивачем у повному обсязі.

Суд також приймає до уваги позицію Верховного Суду у справі №910/8741/22 від 13.09.2023 в якій звертається увага на те, що форс-мажор не звільняє сторін договору від виконання зобов`язань і не змінює строків такого виконання, цей інститут спрямований виключно на звільнення сторони від негативних наслідків, а саме від відповідальності за невиконання чи прострочення виконання зобов`язань на період існування форс-мажору.

З урахуванням встановлених обставин, зважаючи на виконання Відповідачем своїх обов`язків по договору в повному обсязі, хоча й з простроченням відносно термінів узгоджених у договорі, що не заперечується Позивачем, зважаючи на докази, надані сторонами в обґрунтування своїх позицій, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення Відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання за договором на підставі п. 5.1, пп.п 6.3.1.,п. 6.3., п. 7.9. договору та положень ст. 617 ЦК України та ст. 218 ГК України у вигляді стягнення пені та штрафу, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Судом також враховано, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. У мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У даному випадку, суд керується завданням господарського судочинства, яким є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Під час розгляду справи суд зобов`язаний забезпечити повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин справи, оскільки обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

В аспекті зазначеного господарський суд вважає за доцільне звернутись також до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, пункт 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, пункт 33, 08.12.2016). Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/10965/17, 03.12.2018 у справі № 904/5995/16 та ухвалі Верховного Суду від 06.03.2020 у справі № 911/1974/18.

Таким чином, під час прийняття рішення у даній справі судом було враховано та надано оцінку всім наявним в матеріалах справи на час прийняття рішення у справі доказам та поясненням.

Зважаючи на викладене, суд відмовляє в задоволенні позову про стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі - 4 396 599,78 грн. та штрафу в розмірі 4 769 684,13 грн. (всього: 9 166 283,91 грн).

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" про стягнення пені у розмірі 4 396 599,78 грн та штрафу у розмірі 4 769 684,13 грн - відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04.11.2024

Суддя С.П. Панна