УХВАЛА

29 жовтня 2024 року

м. Київ

cправа № 918/133/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І. С. - головуючого, Берднік І. С., Зуєва В. А.,

розглядаючи матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.09.2024 і рішення Господарського суду Рівненської області від 22.05.2024 у справі

за позовом керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Здолбунівської міської ради Рівненського району

до: (1) ОСОБА_1 і (2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Акріс Агро Груп"

про витребування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

1. Рішенням Господарського суду Рівненської області від 22.05.2024, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.09.2024 позовні вимоги керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Здолбунівської міської ради Рівненського району у цій справі задоволено. Витребувано з володіння ОСОБА_1 і Товариства з обмеженою відповідальністю "Акріс Агро Груп" у комунальну власність на користь Здолбунівської міської територіальної громади в особі Здолбунівської міської ради земельну ділянку площею 2,8438 га, кадастровий номер :00:001:0326.

2. Не погодившись із прийнятими рішеннями, 25.10.2024 ОСОБА_1 (в інтересах, якої діє адвокат Януль-Сидорчук Христина Вікторівна), звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати, провадження у цій справі закрити, позов залишити без розгляду. У випадку розгляду справи по суті - рішення судів попередніх інстанцій скасувати та прийняти нове рішення про відмову у позові. У касаційній скарзі заявлено також клопотання про зупинення виконання оскаржуваних рішень і про звільнення скаржниці від сплати судового збору за подання скарги.

3. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2024 для розгляду касаційної скарги у справі № 918/133/24 визначено колегію суддів у складі: Міщенко І. С. - головуючий, Берднік І. С., Зуєв В. А.

4. Вирішуючи питання щодо прийнятності касаційної скарги та наявності підстав для відкриття/відмови у відкритті касаційного провадження, дослідивши доводи касаційної скарги у контексті оскаржуваних судових рішень у даній справі, колегія суддів Касаційного господарського суду у наведеному складі дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

5. Так, пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

6. Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", частина перша статті 17 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

7. Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, що передбачені законом.

8. Приписами пункту 1 частини першої статті 287 ГПК України унормовано, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

9. Відповідно ж до приписів пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

10. Згідно з частиною п`ятою статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

11. За змістом частини сьомої статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

12. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено, що у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня становить 3 028 гривні. Звідси сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 302 800 грн.

13. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 163 ГПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

14. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25.08.2020 у справі №910/13737/19 зазначила, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

15. Предметом позову у цій справі є вимога про витребування земельної ділянки, а відтак ця вимога є вимогою майнового характеру. При цьому, з доданої до позовної заяви копії Витягу № НВ-024 (сформований 02.02.2024) із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок слідує, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0326 (тобто спірної) становить 129 535, 02 грн.

16. Таким чином, ціна заявленого у цій справі позову становить 129 535, 02 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2024 - 302 800, 00 грн), а тому справа № 918/133/24 є малозначною згідно з наведеними приписами ГПК України.

17. Виходячи з наведеного, звертаючись до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою у малозначній справі № 918/133/24 скаржниця повинна була належним чином обґрунтувати наявність підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України, які давали б касаційному суду можливість здійснити касаційний перегляд прийнятих у ній (оскаржуваних) рішень.

18. Водночас у поданій касаційній скарзі скаржниця жодним чином не обґрунтовує необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі (з урахуванням її малозначності), не доводить та не обґрунтовує наявність передбачених підпунктами "а", "б", "в", "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України підстав, хоча процесуальним Законом тягар доказування наявності згаданих підстав покладається саме на скаржника.

19. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

20. Оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 не містить обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів "а", "б", "в", "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вважає, що скаржницею не дотримано умову допуску цієї справи до касаційного оскарження.

21. У постанові від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що тенденції нормативно-правового регулювання національної моделі касаційного оскарження свідчать про перехід на конституційному рівні до моделі обмеженої касації, що реалізується, зокрема, за допомогою введення переліку випадків, коли рішення підлягає касаційному оскарженню, а також низки процесуальних фільтрів. Встановлення в процесуальному кодексі виняткових підстав для касаційного оскарження у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним, має слугувати формуванню дієвої судової системи, що гарантуватиме особі право на остаточне та обов`язкове судове рішення. Введення процесуальних "фільтрів" не порушує право на доступ до суду, оскільки таке право вже реалізоване при зверненні до суду першої та апеляційної інстанцій, та можна стверджувати, що введення процесуальних "фільтрів" допуску до перегляду судових рішень касаційним судом не порушує право доступу до правосуддя.

22. З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.09.2024 і рішення Господарського суду Рівненської області від 22.05.2024 у справі № 918/133/24, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

23. У зв`язку з наявністю підстав для відмови у відкритті касаційного провадження, заявлені у скарзі клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень і про звільнення від сплати судового збору, залишаються судом касаційної інстанції без розгляду.

За викладеного, керуючись статтями 12, 163, 234, 235, 287, 293 ГПК України, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.09.2024 і рішення Господарського суду Рівненської області від 22.05.2024 у справі № 918/133/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І. С.

Судді Берднік І. С.

Зуєв В. А.