ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.11.2024р. Справа №905/1126/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,

Розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянсбуд», м.Дружківка, Донецька область,

до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Облдоррембуд» в особі Селидовського підрядного спеціалізованого дорожнього ремонтно-будівельного відокремленого підрозділу, м. Селидове, Донецька область,

про стягнення заборгованості в розмірі 1169848,7 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Альянсбуд звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю Облдоррембуд в особі Селидовського підрядного спеціалізованого дорожнього ремонтно-будівельного відокремленого підрозділу заборгованості в сумі 1169848,7 грн, з яких: 731637,86 грн основний борг, 319172,46 грн - інфляційних втрат, 65928,74 грн - 3% річних, 53109,64 грн пені.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №2/16 від 03.02.2021, в частині оплати поставленого товару, що також стало підставою для нарахування штрафних санкцій.

Хід розгляду справи та процесуальні дії.

Ухвалою суду від 02.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1126/24, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно з частиною одинадцятою статті 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Судом встановлено, що відповідач у справі електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» не зареєстрував.

03.09.2024 копія ухвали господарського суду про відкриття провадження у справі направлена поштовим відправленням відповідачу на адресу відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак, поштовий конверт повернуто органом поштового зв`язку із довідкою ф. 20 з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Згідно із положеннями частини шостої статті 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Виходячи зі змісту статей 120, 242 ГПК, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил Правила надання послуг поштового зв`язку, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у низці постанов, а саме від 17.11.2021 у справі №908/1724/19, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, від 13.01.2020 у справі №910/22873/17, від 07.09.2022 у справі №910/10569/21, від 01.03.2023 у справі №910/18543/21, від 30.03.2023 у справі № 910/2654/22.

Задля повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі, на офіційному сайті Господарського суду Донецької області на веб-порталі Судова влада було опубліковано оголошення зі змістом резолютивної частини ухвали про відкриття провадження у справі. Роздруківка оголошення наявна в матеріалах справи.

Також, згідно ч. 1, 2 ст. 3 Закону України Про доступ до судових рішень для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України Про доступ до судових рішень).

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про розгляд справи.

Станом на дату ухвалення рішення відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Відповідно до статті 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Будь-яких заяв або клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до статті 252 ГПК України від учасників справи на адресу суду не надходило.

За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду даної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, суд розглядає справу в порядку частини 8 статті 252 ГПК України за наявними в ній матеріалами в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Суть спору та зміст спірних правовідносин.

За змістом позовної заяви, суть спору полягає у спонуканні відповідача до виконання грошових зобов`язань на користь позивача, що виникли внаслідок поставки товару позивачем за Договором поставки № 2/16 від 03.02.2021.

Відносини, що склалися між сторонами підпадають під правове регулювання ст. 6, 11, 509, 530, 655, 692, 712 Цивільного кодексу України та ст. 173-175, 193, 265 Господарського кодексу України, за змістом яких, зокрема, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлі-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За сукупністю положень ст. 2, 13, 73, 76, 78 ГПК України, на позивача покладається обов`язок доведення належними та допустимими доказами факту існування між сторонами договірних відносин, здійснення поставки, а також настання строку виконання зобов`язань відповідачем.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Встановлені судом обставини справи.

03.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянсбуд» (далі постачальник, позивач) та Товариством з додатковою відповідальністю «Облдоррембуд» в особі Селидовського підрядного спеціалізованого дорожнього ремонтно-будівельного відокремленого підрозділу (далі замовник, відповідач) укладений договір поставки № 2/16, відповідно до пунктів 1.1, 1.2. якого, Постачальник зобов`язується поставити матеріал відповідно до специфікації (надалі - Товар) та видаткової накладної у власність Замовника, а Замовник зобов`язується прийняти Товар в кількості згідно Видаткової накладної та сплатити за Товар на умовах Договору. Поставка Товару здійснюється за заявкою Замовника. Заявка надсилається не пізніше ніж за 3 три дні до моменту поставки Товару.

Орієнтовна Ціна на Товар встановлюється згідно зі Специфікацією. Остаточна ціна та розрахунок здійснюється на підставі усіх видаткових накладних. Загальна сума Договору складається із вартості всіх партій Товару зазначених у видаткових накладних (пункти 2.1, 2.2. Договору).

Згідно пунктів 3.1., 3.2., 3.3., 3.4. Договору, товар повинен бути поставлений на склад Замовника (м.Селидове, Донецька область) в строк 4 календарних дні з моменту підтвердження заявки Постачальником. Приймання-передача Товару по кількості та якості здійснюється Сторонами у порядку, передбаченому чинним законодавством та умовами визначеними даним Договором. При прийманні Товару представник Замовника зобов`язаний проконтролювати кількість, якість та асортимент Товару. Претензії по кількості, якості та асортименту Товару не приймаються Постачальником після поставки Товару Замовнику. Відповідно до умов Договору днем поставки Товару рахується день фактичної передачі Товару Замовнику. Постачальник передає Замовнику Товар, що є предметом поставки за даним Договором з належним оформленням необхідних накладних. Постачальник здійснює поставку кожної партії Товару разом з необхідною документацією на Товар: - видаткова накладна, - рахунок, - ТТН.

Згідно п.4.2. Договору, замовник зобов`язаний прийняти переданий Товар. Товар вважається прийнятим з моменту підписання видаткової накладної.

За змістом п.5.1. Договору, оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 4 (чотирьох) днів з моменту поставки Товару.

До обов`язків замовника належить оплата Товару в порядку та у строки, передбачені даним Договором (п.6.2.2. Договору).

Пунктом 7.1. Договору передбачено, що у випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність визначену чинним законодавством України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 31.12.2021 року та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 8.1 Договору).

Договір підписаний представниками сторін.

На виконання умов договору позивач у період з 05.02.2021 по 12.04.2021 здійснив поставку відповідачу товару на суму 731637,86 грн, що підтверджується:

1. видатковою накладною №201 від 05 лютого 2021 року на суму 62 732,76 грн з ПДВ. Рахунок на оплату №201 від 05 лютого 2021 року на суму 62 732,76 грн з ПДВ. Товарно-транспортна накладна №0502/04 від 05 лютого 2021 року на суму 30 136,56 грн з ПДВ, №0502/07 від 05 лютого 2021 року на суму 32 596,20 грн з ПДВ;

2. видатковою накладною №202 від 08 лютого 2021 року на суму 63 425,28 грн з ПДВ. Рахунок на оплату №202 від 08 лютого 2021 року на суму 63 425,28 грн з ПДВ. Товарно-транспортна накладна №0802/07 від 08 лютого 2021 року на суму 31 903,68 грн з ПДВ. Товарно-транспортна накладна №0802/04 від 08 лютого 2021 року на суму 31 521,60 грн з ПДВ;

3. видатковою накладною №203 від 10 лютого 2021 року на суму 69 067,75 грн з ПДВ. Рахунок на оплату №203 від 10 лютого 2021 року на суму 69 067,75 грн з ПДВ. Товарно-транспортна накладна №1002/04 від 10 лютого 2021 року на суму 34 905,50 грн з ПДВ. Товарно-транспортна накладна №1002/07 від 10 лютого 2021 року на суму 34 162,25 грн з ПДВ;

4. видатковою накладною №204 від 11 лютого 2021 року на суму 69 755,95 грн з ПДВ. Рахунок на оплату №204 від 11 лютого 2021 року на суму 69 755,95 грн з ПДВ. Товарно-транспортна накладна №1102/07 від 11 лютого 2021 року на суму 33 556,63 грн з ПДВ. Товарно-транспортна накладна №1102/04 від 11 лютого 2021 року на суму 36 199,32 грн з ПДВ;

5. видатковою накладною №205 від 12 лютого 2021 року на суму 75 454,25 грн з ПДВ. Рахунок на оплату №205 від 12 лютого 2021 року на суму 75 454,25 грн з ПДВ. Товарно-транспортна накладна №1202/04 від 12 лютого 2021 року на суму 37 906,06 грн з ПДВ. Товарно-транспортна накладна №1202/07 від 12 лютого 2021 року на суму 37 548,19 грн з ПДВ;

6. видатковою накладною №206 від 17 лютого 2021 року на суму 28 942,56 грн з ПДВ. Рахунок на оплату №206 від 17 лютого 2021 року на суму 28 942,56 грн з ПДВ. Товарно-транспортна накладна №1702/04 від 17 лютого 2021 року на суму 28 942,56 грн з ПДВ;

7. видатковою накладною №207 від 18 лютого 2021 року на суму 66 123,72 грн з ПДВ. Рахунок на оплату №207 від 18 лютого 2021 року на суму 66 123,72 грн з ПДВ. Товарно-транспортна накладна №1802/07 від 18 лютого 2021 року на суму 32 667,84 грн з ПДВ. Товарно-транспортна накладна №1802/04 від 18 лютого 2021 року на суму 33 455,88 грн з ПДВ;

8. Видаткова накладна №208 від 19 лютого 2021 року на суму 66 004,32 грн з ПДВ. Рахунок на оплату №208 від 19 лютого 2021 року на суму 66 004,32 грн з ПДВ. Товарно-транспортна накладна №1902/04 від 19 лютого 2021 року на суму 32 500,68 грн з ПДВ. Товарно-транспортна накладна №1902/07 від 19 лютого 2021 року на суму 33 503,64 грн з ПДВ;

9. видатковою накладною №209 від 23 лютого 2021 року на суму 62 828,28 грн з ПДВ. Рахунок на оплату №209 від 23 лютого 2021 року на суму 62 828,28 грн з ПДВ. Товарно-транспортна накладна №2302/04 від 23 лютого 2021 року на суму 31 688,76 грн з ПДВ. Товарно-транспортна накладна №2302/07 від 23 лютого 2021 року на суму 31 139,52 грн з ПДВ;

10. видатковою накладною №210 від 24 лютого 2021 року на суму 61 347,72 грн з ПДВ. Рахунок на оплату №210 від 24 лютого 2021 року на суму 61 347,72 грн з ПДВ. Товарно-транспортна накладна №2402/07 від 24 лютого 2021 року на суму 30 614,16 грн з ПДВ. Товарно-транспортна накладна №2402/04 від 24 лютого 2021 року на суму 30 733,56 грн з ПДВ;

11. видатковою накладною №401 від 08 квітня 2021 року на суму 35 208,31 грн з ПДВ. Рахунок на оплату №401 від 08 квітня 2021 року на суму 35 208,31 грн з ПДВ. Товарно-транспортна накладна №0804/04 від 08 квітня 2021 року на суму 35 208,31 грн з ПДВ;

12. видатковою накладною №402 від 12 квітня 2021 року на суму 70 746,96 грн з ПДВ. Рахунок на оплату №402 від 12 квітня 2021 року на суму 70 746,96 грн з ПДВ. Товарно-транспортна накладна №1204/14 від 12 квітня 2021 року на суму 37 300,44 грн з ПДВ. Товарно-транспортна накладна №1204/07 від 12 квітня 2021 року на суму 33 446,52 грн з ПДВ.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, за останнім утворилась заборгованість перед позивачем за поставлений товар на підставі договору поставки у загальному розмірі 731637,86 грн, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 1169848,70 грн, з яких: 731637,86 грн - заборгованості за почавлений товар, 319172,46 грн - інфляційних втрат, 65928,74 грн - 3% річних, 53109,64 грн пені.

Оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Джерела права, акти їх застосування та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного та Господарського кодексів України, а також умовами Договору поставки №2/16 від 03.02.2021.

Частиною 3 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 2 ст. 712 ЦК України встановлює, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Факт поставки позивачем товару відповідачу підтверджений матеріалами справи та відповідачем не оспорений.

Згідно з нормами ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Враховуючи положення пункту 5.1 договору, відповідач мав розрахуватися протягом 4 (чотирьох) днів з моменту поставки Товару.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України відносно обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України та ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи вище наведені норми законодавства та встановлені судом фактичні обставини щодо отримання відповідачем товару, у останнього виникло зобов`язання з його оплати.

З огляду на наведені норми закону, враховуючи, що відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги не спростовано, доказів оплати товару не надано, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 731637,86 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, позивачем заявлено до стягнення 319172,46 грн - інфляційних втрат за загальний період з вересня 2021 по липень 2024, 65928,74 грн - 3% річних за загальний період з 24.08.2021 по 24.08.2024, 53109,64 грн пені за загальний період з 09.02.2021 по 15.10.2021.

Щодо вимоги позивача про стягнення пені в сумі 53109,64 грн, господарський суд дійшов висновків про відмову в задоволенні позову в цій частині, з огляду на наведене нижче.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Таким чином, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Відповідно до ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За змістом частини другої статті 217 ГК України вбачається, що одним із видів господарських санкцій у сфері господарювання є штрафні санкції, які згідно з частиною першою статті 230 ГК України визначаються у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Законодавець пов`язує можливість застосування штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань саме з умовами їх встановлення у договорі за відсутності законодавчого врегулювання розміру таких санкцій.

Водночас частиною шостою статті 231 ГК України передбачено можливість встановлення санкції за порушення грошових зобов`язань у відсотках до облікової ставки НБУ як одиниці вимірювання такої санкції. Однак саме зобов`язання зі сплати пені має визначатися згідно з укладеним сторонами договором, інакше буде порушуватися принцип свободи договору, оскільки сторони мають право і не встановлювати жодних санкцій за порушення строків розрахунку.

Отже, якщо сторони не передбачили умовами договору можливість сплати пені за порушення строків виконання зобов`язань та не визначали її розміру, то немає підстав для стягнення пені у розмірі, не погодженому в договірному порядку та прямо не встановленому законом.

Таким чином, оскільки сторони не передбачили умовами договору поставки №2/16 можливість сплати пені за порушення строків виконання зобов`язань та не визначали її розміру, позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 53109,64 грн підлягають залишенню без задоволення.

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши за допомогою калькулятора інформаційної бази ЛІГА.ЗАКОН розрахунок 3% річних за загальний період з 24.08.2021 по 11.08.2022, господарський суд встановив, що він є арифметично вірним, у зв`язку з чим вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі в сумі 65928,74 грн.

За наслідками проведеного судом перерахунку інфляційних втрат за допомогою калькулятора інформаційної бази ЛІГА:ЗАКОН за визначені позивачем періоди, судом встановлено, що загальна сума інфляційних втрат перевищує розмір заявлений позивачем, та враховуючи, що згідно ч.2 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, задоволенню підлягає сума інфляційних втрат в заявленому позивачем розмірі 319172,46 грн.

У відповідності до ст. 129 ГПК України, судові витрати у вигляді судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 126, 129, 236-241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянсбуд», до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Облдоррембуд» в особі Селидовського підрядного спеціалізованого дорожнього ремонтно-будівельного відокремленого підрозділу, про стягнення заборгованості в розмірі 1169848,7 грн, задовольнити частково, в сумі 1116734,06 грн.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Облдоррембуд» (84331, Донецька область, м.Краматорськ, вул. Дружби, б. 73; ідентифікаційний код 05505963) в особі Селидовського підрядного спеціалізованого дорожнього ремонтно-будівельного відокремленого підрозділу (85400, Донецька область, м.Селидове, вул. Шевченка, б.114; ідентифікаційний код 20314953) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянсбуд» (84201, Донецька область, м.Дружківка, вул.Привокзальна, б.6, офіс 7; код ідентифікаційний код 37155434) 731637,86 грн заборгованості за договором поставки, 319172,46 грн - інфляційних втрат, 65928,74 грн - 3% річних, 16751,08 грн витрат зі сплати судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя К.С. Харакоз