ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"01" листопада 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/888/24

Суддя Господарського суду Закарпатської області Сисин С.В., розглянувши матеріали справи

по заяві: Товариства з обмеженою відповідальністю Нутрікс Україна(79017, Львівська область, місто Львів, вулиця Теліги О, будинок 2, квартира, 5, код ЄДРПОУ - 43951704)

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю Превеншн (88000, Закарпатська область, Ужгородський район, місто Ужгород, вулиця Швабська, будинок 70, квартира 12, код ЄДРПОУ - 41136847)

за вимогою про стягнення заборгованості в розмірі 28700,10 гривень за поставлений товар у зв`язку з неналежним виконанням договору про поставку товару № 1 від 02.02.2022,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Нутрікс Україна, від імені та в інтересах якого діє адвокат Котовщиков Роман Анатолійович (згідно ордеру на надання правової допомоги серії ВС № 1321130 від 29.10.2024), через систему Електронний суд подало до Господарського суду Закарпатської області заяву про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю Превеншн заборгованості в розмірі 28700,10 гривень за поставлений товар у зв`язку з неналежним виконанням договору про поставку товару № 1 від 02.02.2022.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено головуючого суддю Сисина С.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2024.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу Товариства з обмеженою відповідальністю Нутрікс Україна до Товариства з обмеженою відповідальністю Превеншн (зареєстрована за вхідним номером № 02.3.1-05/949/24 від 29.10.2024), суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з таких підстав.

Згідно зі статтею 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього кодексу Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України, у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

Згідно з приписами частин п`ятої, шостої статті 6 ГПК України:

- суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням ЄСІТС або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів);

- електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) ЄСІТС, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів ЄСІТС або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу;

- адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку;

- процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат;

- якщо реєстрація електронного кабінету в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю Нутрікс Україна як юридична особа згідно з наведеними приписами ГПК зобов`язана зареєструвати свій електронний кабінет в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі) в обов`язковому порядку.

Однак, заявник не зареєстрував електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС, що підтверджується відповіддю (яка сформована засобами підсистеми «Електронний суд») №4857191 від 30.10.2024 про відсутність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС, з якої встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Нутрікс Україна, код ЄДРПОУ - 43951704 не має зареєстрованого електронного кабінету.

Відсутність зареєстрованого заявником (ТОВ Нутрікс Україна) електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС з огляду на приписи пункту 2-1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України є підставою відмови у видачі судового наказу.

Так, відповідно до п. 2-1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Щодо подачі через систему «Електронний суд» заяви про видачу судового наказу від імені Товариства з обмеженою відповідальністю Нутрікс Україна його представником адвокатом Котовщиковим Р.А., то наявність у адвоката зареєстрованого електронного кабінету, не спростовує висновків суду про відсутність обов`язку ТОВ «Нутрікс Україна» зареєструвати електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС, а відтак і підстав для відмови у видачі судового наказу з врахуванням приписів абзацу 2 частини 6 статті 6 ГПК України, згідно з яким процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу, за яким звернувся заявник.

Згідно з ч.1 ст.153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 6, 150, 151, 152, 153, 154, 234, 235 ГПК України, господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Нутрікс Україна (79017, Львівська область, місто Львів, вулиця Теліги О, будинок 2, квартира, 5, код ЄДРПОУ - 43951704) у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Превеншн заборгованості в розмірі 28700,10 гривень за поставлений товар у зв`язку з неналежним виконанням договору про поставку товару № 1 від 02.02.2022. .

2. Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду, згідно зі статтею 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали).

3. Ухвала складена і підписана 01.11.2024.

Суддя С.В. Сисин