РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.11.2024Справа № 910/9943/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" (м. Суми)

до Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (м. Київ)

про стягнення 1 378 417,86 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники учасників судового процесу: не викликались.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення про стягнення 1 378 417,86 грн, з яких: 1 343 962,69 грн заборгованості за спожиту електричну енергію з договором №301000128 від 18.12.2023, 24 786,90 грн інфляційних втрат та 9 668,27 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2024 відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, встановлено сторонам процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, заяв і клопотань.

03.09.2024 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення на позовну заяву.

04.09.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив та клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення 300 000,00 грн заборгованості.

23.10.2024 до суду від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі в частині стягнення 598 008,30 грн.

01.11.2024 від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі в частині стягнення 1 343 962,69 грн заборгованості за спожиту електричну енергію з договором №301000128 від 18.12.2023.

З моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк (з урахуванням воєнного стану на території України), для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та доводи відповідача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

18.12.2023 між позивачем (Постачальник) та відповідачем (Споживач) укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу №301000128 (далі - Договір), відповідно до умов Комерційної пропозиції, що є Додатком № 2 до Договору.

Умови Договору розроблені з урахуванням вимог Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312 (далі - Правила), та є однаковими для всіх споживачів (п. 1.2. Договору).

Відповідно до пункту 2.1. Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набуває чинності з дати подання Споживачем заяви-приєднання (п. 13.1 Договору). У додатку №1 до Договору, яким є заява - приєднання, зазначено, серед іншого, що початок постачання електричної енергії - 01.01.2024.

У результаті укладення договору про постачання електричної енергії позивачем було відкрито відповідачу особовий рахунок за №1020367.

Згідно з п. 6.2. Договору Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п.5.1. Договору споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього договору.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 5.5 Договору).

Пунктом 5.7. Договору передбачено, що оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 робочих днів з моменту отримання його Споживачем або протягом 5 робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого Споживачем.

У комерційній пропозиції (додаток 2 до Договору) зазначено, що оплата електричної енергії здійснюється споживачем плановими платежами за наступним графіком:

- до 24 числа місяця, що передує розрахунковому періоду - 50% вартості заявлених обсягів на розрахунковий період з урахуванням ПДВ;

- до 10 числа звітного розрахункового періоду - 50% вартості заявлених обсягів на розрахунковий період з урахуванням ПДВ;

З остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку.

Планові платежі здійснюються до 24 числа, що передує розрахунковому періоду, та до 10 числа розрахункового періоду у розмірах, кожний з яких визначається за наведеною формулою.

У випадку зміни ціни на електричну енергію за розрахунковий період, у тому числі внаслідок зміни регульованих складових цін (тарифів на послуги з передачі та/або розподілу електричної енергії) та/або змін у нормативно-правових актах щодо формування цієї ціни, Постачальник проводить перерахунок попередньої оплати та надає споживачу коригуючий платіжний документ.

Відповідно до п. 7.2. Договору Постачальник зобов`язується нараховувати і виставляти рахунки Споживачу за електричну енергію відповідно до вимог та у порядку, передбачених Правилами та цим Договором.

Згідно п. 4.13 Правил для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Платіжний документ (рахунок) формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу (п. 4.14 Правил).

Згідно з п. 6.2. Договору Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору.

Згідно з умовами комерційної пропозиції до Договору ("Спосіб оплати") оплата електричної енергії здійснюється Споживачем плановими платежами за наступним графіком: - до 24 числа місяця, що передує розрахунковому періоду 50% вартості заявлених обсягів на розрахунковий період з урахуванням ПДВ; - до 10 числа звітного розрахункового періоду 50% вартості заявлених обсягів на розрахунковий період з урахуванням ПДВ; з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку. Планові платежі здійснюються до 24 числа, що передує розрахунковому періоду та до 10 числа розрахункового періоду в розмірах, кожний з яких визначається за формулою визначеною у Комерційній пропозиції.

Відповідно до комерційної пропозиції до Договору ("Термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та термін його оплати"), рахунок надається Споживачу протягом 5 робочих днів від дня отримання Постачальником даних від Оператора системи розподілу інформації про обсяги спожитої (розподіленої) електричної енергії протягом розрахункового періоду, але не пізніше десятого календарного дня місяця, наступного за розрахунковим. Оплата рахунка Постачальника за Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не більше 5 робочих днів від дати його отримання Споживачем.

Частинами 1 та 2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у державних стандартах або технічних умовах.

Частинами 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначає Закон України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 (далі - Закон).

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 4 Закону учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема, договір про постачання електричної енергії споживачу.

Частиною 1 ст. 53 Закону встановлено, що функції адміністратора комерційного обліку покладаються на оператора системи передачі.

Відповідно до пункту 10 постанови НКРЕП від 14.03.2018 № 312 до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу (ОСР).

Відповідно до ч. 1-2 ст. 56 Закону постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як вказує позивач, він належним чином виконував умови Договору та здійснював постачання електричної енергії відповідачу, а відповідач споживав електричну енергію, що підтверджується листами про переданий обсяг розподіленої електричної енергії № 53/8449 від 15.07.2024 та № 53/5088 від 29.04.2024 АТ "Сумиобленерго", №ЕЕЦ-17/833 від 05.07.2024 та №ЕЕЦ-17/597 від 15.05.2024 ВП "Київського регіонального відділення "Енергозбут" філії "Енергозбут" АТ "Укрзалізниця", які на ринку електричної енергії України виконують функції адміністратора комерційного обліку (АКО), відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311, а саме: здійснює надання сертифікованих даних комерційного обліку (остаточного набору даних комерційного обліку за встановлений період для точки комерційного обліку, що використовується всіма учасниками для розрахунків на ринку електричної енергії).

Відповідачем було фактично спожито поставлену позивачем електричну енергію в таких обсягах:

- за березень 2024 - в об`ємі 74 421 кВт*год (73 831 кВт*год + 590 кВт*год);

- за квітень 2024 - в об`ємі 57 702 кВт*год (56 837 кВт*год + 865 кВт*год);

- за травень 2024 - в об`ємі 63 356 кВт*год (62 803 кВт*год + 553 кВт*год).

Відповідачу за спожиту активну електричну енергію було нараховано:

- за березень 2024 - 533 552 грн 14 коп. з ПДВ (рахунок №1-1, 09.04.2024 отриманий представником відповідача наручно);

- за квітень 2024 - 444 409 грн 50 коп. з ПДВ (рахунок №1-1, 08.05.2024 отриманий представником відповідача наручно);

- за травень 2024 - 555 263 грн 29 коп. з ПДВ (рахунок №1-1, 10.06. отриманий представником відповідача наручно).

На момент звернення до суду з цим позовом заборгованість Концерну РРТ перед позивачем за спожиту активну електричну енергію за березень-травень 2024 року становила 1 343 962,69 грн.

Під час розгляду справи відповідачем було сплачено в повному обсязі заборгованість перед споживачем (30.08.2024 сплачено 300 000,00 грн, 17.10.2024 - 298 008,30 грн, 31.10.2024 - 745 954,39 грн).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки відповідачем було сплачено позивачу заборгованість за спірний період у повному обсязі, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 1 343 962,69 грн заборгованості за спожиту електричну енергію з договором №301000128 від 18.12.2023, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Як вказує позивач, у зв`язку з порушенням відповідачем встановлених строків розрахунків за Договором, ним нараховано та пред`явлено до стягнення з відповідача також 24 786,90 грн інфляційних втрат та 9 668,27 грн 3% річних.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки сум 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив їх правильність та арифметичну вірність.

Відповідно до статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За частиною 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи встановлені при розгляді даної справи обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 24 786,90 грн інфляційних втрат та 9 668,27 грн 3% річних є обґрунтованими та доведеними, а відтак позов у цій частині підлягає задоволенню. В частині позовних вимог про стягнення основного боргу суд закриває провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету (ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суд повертає суму судового збору в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У зв`язку із наявністю відповідного клопотання, суд дійшов висновку про повернення позивачу з Державного бюджету України судового збору в розмірі 13 513,01 грн, про що після набрання законної сили рішенням у даній справі слід постановити відповідну ухвалу.

Судовий збір в розмірі 3 028,00 грн відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі №910/9943/24 в частині позовних вимог про стягнення з Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення 1 343 962,69 грн заборгованості.

2. Позов задовольнити.

3. Стягнути з Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, 10; ідентифікаційний код 01190043) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" (40004, м. Суми, вул. Реміснича, 35; ідентифікаційний код 41884537) 24 786 (двадцять чотири тисячі сімсот вісімдесят шість) грн 90 коп. інфляційних втрат, 9 668 (дев`ять тисяч шістсот вісімдесят вісім) грн 27 коп. 3% річних та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. судового збору.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" (40004, м. Суми, вул. Реміснича, 35; ідентифікаційний код 41884537) з Державного бюджету України 13 513 (тринадцять тисяч п`ятсот тринадцять) грн 01 коп. судового збору, про що після набрання рішенням законної сили постановити відповідну ухвалу.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко