ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2024 р. Справа№ 910/18675/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сибіги О.М.

суддів: Кравчука Г.А.

Вовка І.В.

секретар судового засідання: Король Д.А.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 09.10.2024

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром»

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2024

повний текст рішення складено та підписано 27.05.2024

у справі № 910/18675/23 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром»

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним та скасування рішення

та за зустрічним позовом Антимонопольного комітету України

до Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром»

про стягнення штрафу в розмірі 510 000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Публічне акціонерне товариство «Сумихімпром» (позивач за первісним позовом) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України (відповідач за первісним позовом) про визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України № 232 від 31.08.2023.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення є протиправним, оскільки винесено відповідачем за неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи, і як наслідок неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2024 (суддя Підченко Ю.О.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

В подальшому, Антимонопольний комітет України (позивач за зустрічним позовом) звернувся до Господарського суду міста Києва з зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром» (відповідач за зустрічним позовом) про стягнення штрафу в розмірі 510 000,00 грн.

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що відповідачем не було виконано рішення Антимонопольного комітету України «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» № 232-р від 31.08.2023 у справі № 24-26.13/45-10, у зв`язку з чим позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 510 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2024 зустрічний позов Антимонопольного комітету України до Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром» про стягнення штрафу в розмірі 510 000,00 грн об`єднано в одне провадження з первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром» до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України № 232 від 31.08.2023 по справі № 910/18675/23.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.05.2024 по справі №910/18675/23 у задоволенні первісного позову Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром» відмовлено. Зустрічний позов Антимонопольного комітету України задоволено повністю.

В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що ПАТ «Сумихімпром» та ПАТ «ДАК «Титан» здійснили концентрацію шляхом створення ПАТ «ДХК «Титан України» без отримання відповідного дозволу органів Антимонопольного комітету України, наявність якого була необхідною. Оскільки ПАТ «Сумихімпром» та ПАТ «ДАК «Титан» на дату здійснення концентрації шляхом передання 100 відсотків їх акцій до статутного капіталу новоствореного ПАТ «ДХК «Титан України» належали до сфери управління Мінпромполітики, саме ПАТ «Сумихімпром» та ПАТ «ДАК «Титан» є учасниками концентрації у вигляді створення суб`єкта господарювання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром» та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 16.05.2024 по справі № 910/18675/23, 17.06.2024 Публічне акціонерне товариство «Сумихімпром» звернулось з апеляційною скаргою №960/85 від 10.06.2024, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва по справі № 910/18675/23 від 16.05.2024 року повністю, ухваливши нове, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром» задовольнити, а у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що оскаржуване рішення ухвалено місцевим господарським судом без з`ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2024, матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром» по справі № 910/18675/23 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Палій В.В., Вовк І.В.

26.06.2024 ухвалою Північного апеляційного господарського суду витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/18675/23.

04.07.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/18675/23.

15.07.2024 ухвалою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2024 по справі №910/18675/23 залишено без руху та зазначено, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали Публічне акціонерне товариство «Сумихімпром», має право усунути недоліки, а саме подати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у розмірі 2295,00 грн та надати докази відправки копії апеляційної скарги Антимонопольному комітету України.

29.07.2024 Публічне акціонерне товариство «Сумихімпром» (23.07.2024 згідно поштової накладної на конверті, в якому направлено апеляційну скаргу до суду) звернулось до Північного апеляційного господарського суду з заявою про усунення недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2024 у справі № 910/18675/23 та призначено її до розгляду на 11.09.2024.

В судовому засіданні 11.09.2024 оголошувалася перерва до 09.10.2024.

25.09.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Антимонопольного комітету України надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечує та просить відмовити у її задоволенні повністю. При цьому відповідач стверджував, що оскаржуване рішення є обґрунтоване та винесене без порушення норм матеріального та процесуального права, за результатом всебічного та повного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з відставкою судді Палія В.В.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2024 справу № 910/18675/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Сибіги О.М., суддів Вовка І.В., Кравчука Г.А.

01.10.2024 ухвалою Північного апеляційного господарського суду новоутвореною колегією суддів прийнято до свого провадження справу № 910/18675/23 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2024.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром» слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2024 без змін, з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно було встановлено Господарським судом міста Києва та перевірено судом апеляційної інстанції, 31.08.2023 Антимонопольним комітетом України за результатами розгляду справи № 24-26.13/45-10 постановлено рішення № 232-р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу».

В п. 1 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 31.08.2023 № 232-р визнано, що Публічне акціонерне товариство «Сумихімпром» та Публічне акціонерне товариство «Державна акціонерна компанія «Титан» вчинили порушення, передбачене пунктом 12 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (надалі-Закон), у вигляді створення Публічного акціонерного товариства «Державна холдингова компанія «Титан України» без отримання відповідного дозволу Антимонопольного комітету України.

За порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накладено на Публічне акціонерне товариство «Сумихімпром» штраф у розмірі 510 000,00 грн.

Спірне рішення мотивовано тим, що:

(1) створення ПАТ «ДХК «Титан України» шляхом передання до статутного капіталу ПАТ «ДХК «Титан України» 100 відсотків акцій, що належать державі у статутних фондах: ПАТ «Сумихімпром» та ПАТ «ДАК «Титан» є концентрацією у розумінні Закону України «Про захист економічної конкуренції», учасниками якої є ПАТ «Сумихімпром» і ПАТ «ДАК «Титан»;

(2) дії ПАТ «Сумихімпром» і ПАТ «ДАК «Титан» у вигляді здійснення концентрації шляхом створення ПАТ «ДХК «Титан України» без отримання відповідного дозволу органів Антимонопольного комітету України, наявність якого необхідна, є порушенням, вимог пункту 12 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

У зв`язку з наведеним на ПАТ «Сумихімпром» накладено штраф у розмірі 510 000,00 грн.

Позивач не погоджуючись з висновками Антимонопольного комітету України про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у справі № 24-26.13/45-10, на підставі ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання протиправним та скасування рішення № 232-р від 31.08.2023 з підстав порушення та неправильного застосування відповідачем норм матеріального та процесуального права.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Так, предметом первісного позову у справі є вимоги позивача до відповідача про визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України № 232 від 31.08.2023 про порушення Публічним акціонерним товариством "Сумихімпром" законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Причиною виникнення спору у справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України № 232 від 31.08.2023 про порушення Публічним акціонерним товариством "Сумихімпром" законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням Антимонопольного комітету України (надалі - Комітет) є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; сприяння розвитку добросовісної конкуренції; методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель; проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження, зокрема: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; розглядати справи про адміністративні правопорушення, приймати постанови та перевіряти їх законність та обґрунтованість; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

В оскаржуваному рішенні Антимонопольним комітетом України встановлено наступне.

25.02.2009 Постановою Кабінету Міністрів України № 154 (надалі - Постанова) було утворено Державну холдингову компанію «Титан України».

Пунктом 1 Постанови визначено, що Кабінет Міністрів України (надалі - КМУ) погодився з пропозицією Міністерства промислової політики України щодо утворення Державної холдингової компанії «Титан України» (надалі - Компанія), статутний фонд якої формується шляхом передачі до нього 100 відсотків акцій, що належать державі у статутних фондах відкритих акціонерних товариств «Сумихімпром» і «ДАК «Титан».

Відповідно до п. 2 постанови, засновником Компанії є держава в особі Міністерства промислової політики України; повноваження з управління корпоративними правами держави щодо Компанії здійснюються Міністерством промислової політики України.

Пунктом 4 постанови визначено, що КМУ погодилось з пропозицією Фонду державного майна України стосовно передачі Міністерству промислової політики України у двотижневий строк повноважень з управління корпоративними правами держави щодо відкритих акціонерних товариств «Сумихімпром» і «ДАК «Титан» з подальшим включенням пакетів акцій, що належать державі у статутних фондах цих товариств, до статутного фонду Компанії.

Пунктом 5 постанови доручено Міністерству промислової політики України затвердити статут Компанії та здійснити організаційні заходи, пов`язані з її утворенням.

15.06.2009 Фондом державного майна України передано до Міністерства промислової політики України пакет акцій ВАТ «Сумихімпром», обсягом 100% статутного капіталу відповідно до акту приймання-передачі акцій ВАТ «Сумихімпром».

23.12.2009 Наказом Міністерства промислової політики України № 921 «Щодо деяких питань зі створення ПАТ «Державна холдингова компанія «Титан України» внесено до статутного капіталу останньої пакет акцій ВАТ «Сумихімпром». На виконання цього наказу складено Акт приймання-передачі №1 від 29.12.2009.

За результатом розгляду заяви та зібраних матеріалів Антимонопольний комітет України дійшов висновку, що матеріали справи не містять доказів того, що Мінпромполітики, як орган державної влади, який здійснює відповідно до законодавства функції з управління об`єктами державної власності, що належать до сфери його управління, і ПАТ «Сумихімпром» та ВАТ «ДАК «Титан» пов`язані відносинами контролю у значенні статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 22 Закону України "Про захист економічної конкуренції" концентрацією визнається, зокрема, створення суб`єкта господарювання двома і більше суб`єктами господарювання, який протягом тривалого періоду не буде самостійно здійснювати господарську діяльність, але при цьому таке створення не призводить до координації конкурентної поведінки між суб`єктами господарювання, що створили цей суб`єкт господарювання, або між ними та новоствореним суб`єктом господарювання.

За приписами ст. 22, 24 Закону України "Про захист економічної конкуренції" зазначена концентрація могла бути здійснена лише за умови отримання відповідного дозволу Антимонопольного комітету України чи адміністративної колегії Антимонопольного комітету України, оскільки відповідні вартісні показники учасників концентрації, з урахуванням відносин контролю, за підсумками 2009 року перевищувати порогові значення, визначені частиною першою статті 24 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (в редакції, що діяла на момент здійснення концентрації).

Частиною п`ятою статті 24 Закону України "Про захист економічної конкуренції" унормовано, що концентрація, яка потребує дозволу, забороняється до надання дозволу на її здійснення.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з висновком Антимонопольного комітету України, що створення ПАТ «ДХК «Титан України» шляхом передання до статутного капіталу ПАТ «ДХК «Титан України» 100 відсотків акцій, що належать державі у статутних фондах: ПАТ «Сумихімпром» та ПАТ «ДАК «Титан», є концентрацією, у розумінні Закону України «Про захист економічної конкуренції», учасниками якої є ПАТ «Сумихімпром» та ВАТ «ДАК «Титан».

05.08.2009 до Антимонопольного комітету України надійшла заява Мінпромполітики від 04.08.2009 про надання дозволу на створення ПАТ «ДКХ «Титан Україна». Комітетом під час розгляду такої заяви виявлено необхідність проведення складного дослідження, у зв`язку з чим розпорядженням державного уповноваженого від 03.09.2009 № 12/186-р розпочато розгляд справи № 24-25/135-09 про концентрацію у вигляді створення ПАТ «ДХК «Титан України».

Під час розгляду справи № 24-25/135-09 здійснено державну реєстрацію ПАТ «ДХК «Титан України» (15.01.2010) без отримання відповідного дозволу органів Антимонопольного комітету України. У зв`язку з вказаними обставинами було розпочато розгляд справи № 24-26.13/45-10 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Отже, створення ПАТ «ДХК «Титан України» ПАТ «Сумихімпром» та ПАТ «ДАК «Титан» потребувало попереднього дозволу Антимонопольного комітету України.

За встановлених обставин, Антимонопольний комітет України дійшов обґрунтованого висновку, що ПАТ «Сумихімпром» та ПАТ «ДАК «Титан» здійснили концентрацію шляхом створення ПАТ «ДХК «Титан України» без отримання відповідного дозволу.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (в редакції, чинній на момент здійснення концентрації), коли одним із засновників є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, орган адміністративно-господарського управління та контролю, учасником концентрації вважається також суб`єкт господарювання, активи (майно), частки (акції, паї) якого вносяться до статутного фонду новостворюваного суб`єкта господарювання.

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Перевіривши юридичну оцінку обставин справи Антимонопольного комітету України та повноту їх встановлення в оскаржуваному рішенні, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Комітетом дотримано вимоги Закону України "Про захист економічної конкуренції", всебічно, повно і об`єктивно розглянуто обставини справи, досліджено подані документи, належним чином проаналізовано відносини сторін, отже, рішення Антимонопольного комітету України № 232-р "Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу" від 31.08.2023 прийнято у межах визначених законом повноважень.

Щодо зустрічних позовних вимог колегія суддів зазначає наступне.

Як вже було встановлено судом вище, 31.08.2023 Антимонопольним комітетом України за результатами розгляду справи № 24-26.13/45-10 постановлено рішення № 232-р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», яким визнано, що Публічне акціонерне товариство «Сумихімпром» та Публічне акціонерне товариство «Державна акціонерна компанія «Титан» вчинили порушення, передбачене пунктом 12 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді створення Публічного акціонерного товариства «Державна холдингова компанія «Титан України» без отримання відповідного дозволу Антимонопольного комітету України.

За вказане порушення на Публічне акціонерне товариство «Сумихімпром» накладено штраф у розмірі 510 000,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Відповідно до частини 3 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Cупровідним листом 12.10.2023 № 126-26.13/01-10926е позивачем було направлено на адресу відповідача копію рішення від 31.08.2023 № 232-р у справі № 24-26.13/45-10.

Рішення Антимонопольного комітету України від 31.08.2023 № 232-р у справі № 24-26.13/45-10 було вручено ПАТ «Сумихімпром» 17.10.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 275.

Кінцевий строк для добровільної сплати штрафу, накладеного рішенням від 31.08.2023 № 232-р, закінчився 18.12.2023.

Згідно п. 8 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Проте, у матеріалах справи відсутні докази надсилання ПАТ «Сумихімпром» Антимонопольному комітету України документів, що підтверджують сплату штрафу.

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення Комітету повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

В той же час, ПАТ «Сумихімпром» 05.12.2023 (відповідно до відбитку календарного штемпеля на конверті) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення Комітету № 232 від 31.08.2023 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

За результатами розгляду вказаних позовних вимог, суд першої інстанції, з яким також погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про відсутність підстав для визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України № 232 від 31.08.2023 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу та відмовив у задоволенні первісного позову.

За змістом частини четвертої статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення Комітету зупиняє виконання зазначеного рішення Комітету на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо Комітету відповідно до частини 3 статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

З системного аналізу частини першої та четвертої 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» слідує, що оскарження рішення Комітету повністю або частково до господарського суду має відбуватися у двомісячний строк з дня одержання такого рішення, який (строк) не може бути відновлено, тоді як порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним такого рішення, а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє лише примусове виконання зазначеного рішення Комітету на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду та не зупиняє і не перериває визначений частиною третьої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» двомісячний строк для сплати штрафу.

Положеннями статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» не передбачено переривання чи зупинення двомісячного строку, відведеного для добровільної сплати штрафу, накладеного рішенням Комітету, а передбачено лише переривання строку для нарахування пені у зв`язку з оскарженням такого рішення до суду; у свою чергу, положеннями статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено лише зупинення примусового виконання рішення Комітету у разі його оскарження в двомісячний строк з дня одержання такого рішення, такий строк є присічним і відновленню не підлягає, а Закон України «Про захист економічної конкуренції» не містить положень щодо переривання або зупинення його перебігу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 910/4081/18.

Таким чином, приписи частини четвертої статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» щодо зупинення виконання рішення Комітету на час розгляду господарським судом справи про визнання такого рішення недійсним не позбавляє право Комітету звернутись із зустрічним позовом про стягнення штрафу за цим рішенням, і після вирішення питання про наявність або відсутність підстав для визнання недійсним оспорюваного рішення вирішити позовні вимоги в частині стягнення штрафу.

У постанові Вищого господарського суду України від 06.07.2010 у справі № 9/96-09 зазначено, що передбачене частиною четвертою статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» зупинення виконання рішення Комітету на час розгляду господарським судом справи про визнання цього рішення недійсним не обмежує права Комітету на звернення до господарського суду з позовом (зустрічним позовом) про стягнення штрафу та пені після закінчення двомісячного строку з дня одержання відповідним суб`єктом господарювання рішення про накладення штрафу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зустрічні позовні вимоги Антимонопольного комітету України про стягнення з ПАТ «Сумихімпром» штрафу в розмірі 510 000,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У контексті доводів апеляційної скарги та підстав апеляційного оскарження, визначених скаржником колегія суддів зазначає про те, що апеляційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог апеляційної скарги, наведених скаржником і які стали підставою для відкриття апеляційного провадження.

Колегія суддів зауважує, що Верховним Судом у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошено на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначено, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

У свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу). Концепція негативного доказу не може тлумачитися так, що певна обставина вважається доведеною, допоки інша сторона її не спростувала, оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

У контексті наведених у апеляційній скарзі доводів колегія суддів наголошує на тому, що законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення обумовлюється, зокрема, порядком оцінки доказів поданих сторонами і визначенням відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України їх якості з точки зору належності, допустимості, достовірності, та сукупності зібраних доказів - з точки зору вірогідності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, враховуючи вищевикладене та встановлені судом першої інстанції обставини справи, а також правове регулювання спірних правовідносин, місцевий господарський суд дійшов заснованого на законі висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Комітету на підставі статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції", та наявність правових підстав для стягнення з ПАТ «Сумихімпром» на користь Антимонопольного комітету України штрафу у розмірі 510 000,00 грн.

За таких обставин, оскаржуване рішення від 31.08.2023 № 232-р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» прийнято Антимонопольним комітетом України з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням та доведенням обставин, які мають значення для справи, а також з відповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

Встановивши обставини даної справи та надавши відповідну правову оцінку зібраним у справі доказам, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, колегія суддів дійшла висновку, що скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі.

На переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром».

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Отже, в задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром» слід відмовити, а рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2024 залишити без змін.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2024 у справі № 910/18675/23 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2024 у справі № 910/18675/23 - залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги розподіляється відповідно до ст.ст. 129 та 282 Господарського процесуального кодексу України.

4. Матеріали справи № 910/18675/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А. у відрядженні та відпустці, повний текст постанови складено та підписано 30.10.2024.

Головуючий суддя О.М. Сибіга

Судді Г.А. Кравчук

І.В. Вовк