ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" жовтня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/2523/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковський С.В.

при секретарі судового засідання Черновою В.О.

та за участю:

розпорядника майна - Кошовського С.В.,

розглянувши заяву ТОВ "Енерджі Трейд Груп", м. Київ (вх.№ 10894 від 02 травня 2023 р.) з грошовими вимогами до боржника по справі

за заявою Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут"
про визнання банкрутом Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод"

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ТА ПІДСТАВИ ВИМОГ ЗАЯВНИКА

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.03.2023 відкрито провадження у справі №922/2523/22 про банкрутство Приватного акціонерного товариства Харківський підшипниковий завод. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, який передбачає зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Введено процедуру розпорядження майном боржника. Призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Кошовського Сергія Васильовича (свідоцтво №923 від 14.05.2013).

На виконання вимог ухвали суду від 23.03.2023 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України http://www.arbitr.gov.ua/pages/157 - 24.03.2023 опубліковано повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство за номером №70275.

На адресу господарського суду після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про визнання банкрутом надійшла заява ТОВ "Енерджі Трейд Груп", м. Київ (вх.№ 10894 від 02 травня 2023 р.) з грошовими вимогами до боржника на суму 608545,19 грн та 5368 грн судового збору.

В подальшому до суду від заявника надійшли доповнення до заяви із грошовими вимогами до боржника (вх. №13078 від 23.05.2024).

Ухвалою від 03.05.2023 суд прийняв заяву ТОВ "Енерджі Трейд Груп", м. Київ (вх. № 10894 від "02" травня 2023 р.) з грошовими вимогами до боржника до розгляду в попередньому засіданні господарського суду. Однак, в судовому засіданні 19.09.2024 суд дійшов висновку, що, в зв`язку з тим, що ТОВ "Енерджі Трейд Груп" звернувся до суду 28.04.2023 (за штемпелем на конверті), тобто після закінчення строку, встановленого для подання заяв з грошовими вимогами до боржника, розгляд заяви ТОВ "Енерджі Трейд Груп" слід здійснювати в порядку ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.09.2024 вищезазначену заяву було призначено до розгляду в судовому засіданні.

Розпорядником майна Кошовським С.В. у письмовому повідомленні про розгляд вимог ТОВ "Енерджі Трейд Груп" (вх. № 26587 від 22.10.2024) вимоги заявника визнано частково в розмірі 505 632,15 грн. (основний борг - 4 черга, без права вирішального голосу), а також 5368,00 грн. судовий збір (1 черга). Решту вимог відхилено, у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Боржником у уточненому відзиві на заяву із грошовими вимогами визнано суму основного боргу у розмірі 505632,15 грн та 100000,00 грн. штрафу. Суму у розмірі 2913,04 грн. основного боргу не визнано, у зв`язку із арифметичною помилкою заявника, а саме неправильним підрахунком різниці між сумою, на яку було поставлено природний газ та сумами оплат, здійснених боржником.

Присутній в судовому засіданні розпорядник майна підтримав свої доводи, викладені у повідомленні про результат розгляду вимог кредитора.

Заявник - ТОВ "Енерджі Трейд Груп" в судове засідання 22.10.2024 не з`явився, будь-яких заперечень стосовно розгляду вимог розпорядником майна та боржником не надав, про причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, як вбачається з довідки про доставку електронного листа, ухвала суду від 19.09.2024 була доставлена до Електронного кабінету ТОВ "Енерджі Трейд Груп" 23.09.2024.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 13 та ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені всі належні умови для надання доказів у справі, неявка ТОВ "Енерджі Трейд Груп", який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає вирішенню спору та є підстави для розгляду заяви ТОВ "Енерджі Трейд Груп" з грошовими вимогами до боржника за наявними у справі матеріалами.

Одночасно, застосовуючи положення Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, суд зазначає, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, який кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Враховуючи, що у суду достатньо документів для розгляду заяви кредитора ТОВ "Енерджі Трейд Груп", суд вважає за можливе розглянути заяву ТОВ "Енерджі Трейд Груп" з грошовими вимогами до боржника в даному судовому засіданні по суті.

Розглянувши матеріали справи, заяву ТОВ "Енерджі Трейд Груп" з грошовими вимогами до ПрАТ "Харківський підшипниковий завод", надані суду документи, вислухавши пояснення розпорядника майна, здійснивши оцінку всіх доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

ЩОДО ПОРЯДКУ РОЗГЛЯДУ ГРОШОВИХ ВИМОГ КРЕДИТОРІВ.

Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство та розгляду судом відповідних заяв регламентовані, зокрема, нормами статей 45, 46, 47, ч.1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ, Кодекс).

Відповідно до положень частин 1, 3, 5 статті 45 КУзПБ:

- конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство;

- до заяви в обов`язковому порядку додаються, зокрема, документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника;

- заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Приписами ч.1 ст. 46 цього Кодексу передбачено, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 статті 47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч.1 статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Крім того, суд вважає за необхідне звернутися до усталених правових висновків Верховного Суду стосовно порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство, ролі та обов`язків суду на цій стадії провадження у справі про банкрутство, за якими:

- заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги (постанови ВС: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- обов`язок здійснення правового аналізу заявлених у справі кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (Постанови ВС: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (Постанови ВС: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- у попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником (постанови ВС: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18).

- завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, та/або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (постанови ВС: від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №908/710/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17).

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

Як було вказано вище, до Господарського суду Харківської області надійшла заява ТОВ "Енерджі Трейд Груп" з грошовими вимогами до боржника, відповідно до якої заявник-кредитор просить суд визнати вимоги на загальну суму 608545,19 грн, з яких 508545,19 грн основного боргу та 100000,00 грн штрафу.

Підставою подання заяви кредитора ТОВ "Енерджі Трейд Груп" з грошовими вимогами до боржника стала наявність заборгованості ПрАТ "Харківський підшипниковий завод" перед ТОВ "Енерджі Трейд Груп" у розмірі 608545,19 грн, яка виникла за договором про постачання природного газу №П-27/2016 від 20.05.2016 року та додаткової угоди №2021/12/01 до договору постачання природного газу №П-27/2016 від 20.05.2016 року

Судом встановлено, що 20.05.2016 року між ТОВ "Енерджі Трейд Груп" (далі - постачальник) та ПрАТ "Харківський підшипниковий завод" (далі - Споживач) укладено договір про постачання природного газу № П-27/2016.

Згідно з п. 1.1 договору Постачальник зобов`язується поставити Споживачу у 2016 році природний газ, в обсягах та порядку, передбачених даним договором, а Споживач зобов`язується прийняти газ і оплатити Постачальнику його вартість у розмірах, строки, порядку та на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до п.2.1 та 2.2 Договору Постачальник передає Споживачу природний газ в обсягах 245 тис. куб. метрів. Вказані обсяги природного газу є плановими та можуть зменшуватись або збільшуватись. Обсяг газу, що має бути поставлений Постачальником підтверджується на підставі письмових оригінальних заявок Споживача, які подаються не пізніше 20 числа місяця, що передує місяцю поставки. Дані заявки є невід`ємною частиною договору. У разі відсутності письмової заявки підтвердженням обсягу газу є плановий обсяг, визначений п.2.1 даного договору

Згідно з п.п. 1.2.2 п. 1.2 Договору обсяги постачання природного газу Постачальником Споживачу в кожному розрахунковому періоді (місяці) визначаються на підставі письмової заявки Споживача на адресу Постачальника та можуть відрізнятись від обсягів, зазначених у п. 1.2 Договору.

Порядок та умови постачання, приймання та обліку газу врегульовано розділом 3 даного договору.

Так, відповідно до п. 3.4 договору приймання-передача газу, поставленого Постачальником та прийнятого Споживачем у звітному місяці, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою щомісячних актів приймання-передачі, які є невід`ємними частинами цього договору, і які є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Акти приймання-передачі природного газу складаються постачальником, підписуються та скріплюються його печаткою та направляються споживачу до 5 (п`ятого) числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п.3.4.1 договору)

Згідно з п. 3.5.1 договору Споживач зобов`язаний підписати та скріпити печаткою до 10 (десятого) числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу. Підписані та скріплені печаткою акти приймання - передачі природного газу, Споживач зобов`язаний направити на адресу Постачальника.

Відповідно до п. 3.8 договору Споживач зобов`язується прийняти та оплатити в повному обсязі газ у відповідності до умов договору.

Згідно з п. 4.1 договору ціна газу на момент укладення договору становить 5300,00 грн. за 1000 куб. м., крім того ПДВ 1060 грн, всього 6360,00 грн. Ціна зазначена в п. 4.1 договору може змінюватись протягом дії договору. Зміна ціни узгоджується сторонами шляхом підписання додаткової угоди до цього договору (п.4.2).

Відповідно до п.5.1.1 договору остаточний розрахунок здійснюється на підписаного сторонами акту приймання-передачі газу (за звітний місяць) до 10-го числа місяця, наступного за звітним (місяцем поставки).

В подальшому, 25.11.2021 року сторони уклали додаткову угоду №2021/12/01 до договору про постачання природного газу № П-27/2016 від 20.05.2016 року, якою узгодили, що ціна на природний газ, який буде постачатися з 01 грудня 2021 року за 1000 куб.м. встановлюється в національній валюті - гривні і складає без урахування вартості податку на додану вартість 30 927,85 грн. Крім того ПДВ- 20 % - 6185,57 грн. Разом за 1000 куб.м. - 37 113,42 грн.

З матеріалів заяви вбачається, що постачальник здійснив у грудні 2021 року поставку природного газу споживачу у кількості 33,92096 тис. куб.м., що підтверджується актом приймання- передачі природного газу №0 від 31.12.2021 на суму 1 258 922,83 грн з ПДВ, плата за добовий небаланс газу 57709,32 грн, а всього на суму 1 316 632,15 грн, остаточний розрахунок до 10 січня 2022 року.

Проте, боржником в порушення строків оплати, визначених умовами договору, не була здійснена оплата своєчасно та в повному обсязі. Так, боржником були здійснені наступні оплати :

- 14.01.2022 року у розмірі 100 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №357 від 14.01.2022 року;

- 21.01.2022 на суму 200 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 768 від 21.01.2022;

- 28.01.2022 на суму 200 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1105 від 28.01.2022;

- 04.02.2022 на суму 300 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1450 від 04.02.2022;

- 30.09.2022 на суму 5000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3642 від 30.09.2022 року;

- 25.10.2022 на суму 3000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4010 від 25.10.2022;

- 07.11.2022 на суму 3000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4163 від 07.11.2022 року.

Отже, згідно з вищевказаними платіжними документами, боржник здійснив оплату за поставлений природний газ на загальну суму 811 000,00 грн.

Відтак, розмір заборгованості боржника перед ТОВ Енерджі Трейд Груп становить : 1 316 632,15 (сума поставленого природного газу згідно з актом від 31.12.2021) - 811 000,00 грн. (сума оплат, проведених боржником, за поставлений природний газ) = 505 632,15 грн.

Разом із тим, ТОВ "Енерджі Трейд Груп" невірно визначений розмір основної заборгованості боржника за поставку природного газу за договором № П-27/2016 від 20.05.2016 року та зазначено в поданій заяви із грошовими вимогами до боржника основний борг у розмірі 508 545,19 грн., проте будь-яких обґрунтованих пояснень щодо розміру основного зобов`язання, заявником не надано.

Таким чином, документально підтверджений розмір основного боргу боржника за поставку природного газу за договором № П-27/2016 від 20.05.2016 року складає 505 632,15 грн

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав заявлених вимог, суд виходить з наступного.

За положеннями ч. 1 ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Аналогічні за змістом норми містяться і в ст.ст. 509,526 Цивільного кодексу України.

До вимог господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з врахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами правочин є договором поставки.

В силу ст. 712 ЦК України, ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 530 ЦК України обумовлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін ).

При цьому, приписи ч. 7 ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами заяви та доданими до неї документами підтверджується, що боржник в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання щодо оплати вартості природного газу у визначений договором строк не виконав, у зв`язку з чим на час розгляду поданої заяви, заборгованість ПрАТ "Харківський підшипниковий завод" за поставлений йому природний газ за договором № П-27/2016 від 20.05.2016 року становить 505 632,15 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість грошових вимог ТОВ Енерджі Трейд Груп в частині розміру основної заборгованості за договором постачання природного газу № П-27/2016 від 20.05.2016 року на суму 505 632,15 грн, решту заявлених вимог на суму 2913,04 грн. не визнає, у зв`язку з їх недоведеністю та необґрунтованістю.

ЩОДО ЗАЯВЛЕНИХ ШТРАФНИХ САНКЦІЙ.

В поданій заяві із грошовими вимогами до боржника, ТОВ "Енерджі Трейд Груп" просить суд, у тому числі визнати 100 000,00 грн. штрафу, зазначеного у Додатковій угоді №1/12 від 15.12.2022 до договору про постачання природного газу №П-27/2016 від 20.05.2016.

В пункті 1 додаткової угоди від 15.12.2022 №1/12 до договору постачання природного газу №П-27/2016 від 20.05.2016 зазначено, що у зв`язку з простроченням Споживачем виконання зобов`язань з оплати поставленого природного газу Споживач відповідно до п.6.2. Договору зобов`язується сплатити Постачальнику штрафні санкції в розмірі 100 000 грн.

Відповідно до п.п. 6.2.1. пункту 6.2 договору постачання природного газу №П-27/2016 від 20.05.2016, у разі порушення Споживачем порядку та строків оплати поставленого Постачальником газу, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня. Пеня нараховується від суми простроченого платежу за кожен день протягом всього періоду прострочення і не обмежується 6-місячним строком згідно ч.6 ст.232 Господарського кодексу України.

Отже, п. 6.2. Договору про постачання природного газу №П-27/2016 від 20.05.2016 передбачено можливість нарахування (і відповідно, обов`язок боржника сплатити) виключно пеню.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, пеня та штраф є окремими видами неустойки, відмінними та не тотожними один одному.

Виходячи із змісту п. 6.2 договору, сторони погодили нарахування саме (та виключно) пені, а не штрафу, оскільки розмір нарахувань пов`язано саме з строком прострочення виконання боржником зобов`язань з прив`язкою розрахунку штрафних санкцій до облікової ставки НБУ.

Нарахування саме штрафу (у розумінні ст. 549 ЦК України) у чітко визначеній сумі (як це встановлено у Додатковій Угоді №1/12 від 15.12.2022), основним договором про постачання природного газу №П-27/2016 від 20.05.2016 не передбачено.

До того ж суд звертає увагу на те, що за своєю юридичною природою додаткова угода є правочином, що вносить зміни до вже існуючого договору. І саме до додаткової угоди можуть застосовуватись вимоги статті 654 ЦК України, а також положення про нікчемність (Постанова Верховного Суду від 31.05.2021 справа №917/265/18).

Проте, додаткова угода від 15.12.2022 №1/12 до договору постачання природного газу №П-27/2016 від 20.05.2016 не має ознак внесення змін до договору, в тому числі шляхом викладання окремого пункту в новій редакції або доповнення договору новим пунктом.

Також у наданих до суду доповненнях до заяви із грошовими вимогами до боржника, заявником надано додаткове обґрунтування заявлених штрафних санкцій, зокрема з посиланням на п. 3.1. договору про постачання природного газу, відповідно до якого у випадку порушення Споживачем розміру або строку поставленого позичальником природного газу у відповідному місяці Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення від суми заборгованості, а за прострочення понад 30 календарних днів додатково сплатити штраф у розмірі 7(сім) відсотків від суми простроченого платежу.

Однак, як вбачається з тексту договору постачання природного газу №П-27/2016 від 20.05.2016, пункт 3.1. взагалі не містить положень, про які зазначає ТОВ "Енерджі Трейд Груп". Інших додаткових доказів або обґрунтувань нарахування штрафу не надано.

Крім того, відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. (Постанова ВС від 10.04.2019 у справі №390/34/17)

Додаткова угода від 15.12.2022 №1/12 до договору постачання природного газу №П-27/2016 від 20.05.2016, згідно з якою боржником покладено на себе додаткові необґрунтовані зобов`язання, не передбачені основним договором та яка укладена менше ніж за 4 місяці до відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Харківський підшипниковий завод" не відповідає принципам добросовісності та розумності відповідно до вимог чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо необґрунтованості вимог ТОВ "Енерджі Трейд Груп" в частині заявленого штрафу у розмірі 100 000,00 грн., тому суд відхиляє вимоги заявника в цій частині.

ЩОДО СТРОКУ НА ПОДАННЯ ЗАЯВИ ІЗ ГРОШОВИМИ ВИМОГАМИ.

Суд зазначає, що строк встановлений для подання кредиторами своїх заяв судом встановлено до 24.04.2023, проте заява ТОВ "Енерджі Трейд Груп" була подана до суду 28.04.2023 (за штемпелем на конверті), тобто з пропуском 30-тиденного строку.

Згідно ч. 4 ст. 45 КУзПБ кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Суд звертає увагу на те, пропущений конкурсним кредитором визначений частиною першою статті 45 КУзПБ строк на заявлення грошових вимог до боржника не може бути поновлений судом незалежно від поважності причин його пропуску наведених заявником.

Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.03.2021 у справі № 904/678/20, а також в постанові Верховного суду від 19.01.2023 у справі № 902/207/22.

Отже, вимоги ТОВ "Енерджі Трейд Груп" є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне визнати вимоги кредитора ТОВ "Енерджі Трейд Груп" частково в сумі 505 632,15 грн основного боргу, а також суму судового збору у розмірі 5368,00 грн за подання заяви до боржника з грошовими вимогами у справі про банкрутство, решту заявлених вимог відхилити.

Керуючись ст. ст. 2, 45-47 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 74, 79, 86, 234-235, 236 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати вимоги кредитора товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" частково в сумі 505 632,15 грн., а також 5368,00 грн витрат зі сплати судового збору, що є конкурсними проте без права голосу вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Решту вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" відхилити.

Ухвалу направити кредитору, боржнику, розпоряднику майна.

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, та не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

Ухвала підписана 28.10.2024.

Суддя Міньковський С.В.