ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення заяви про відкриття провадження

у справі про неплатоспроможність без руху

31 жовтня 2024 року Справа № 926/2730-б/24

Суддя Господарського суду Чернівецької області Ковальчук Т.І., розглянувши матеріали

за заявою фізичної особи ОСОБА_1 , м. Заставна, Чернівецького району Чернівецької області,

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи,

ВСТАНОВИВ :

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Чернівецької області із заявою без дати (вхідний суду № 2730 від 28.10.2024) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи і просить відкрити провадження у справі про його неплатоспроможність, керуючим реструктуризацією боргів призначити арбітражного керуючого Бурму Сергія Валерійовича.

Підставами звернення до господарського суду із заявою про неплатоспроможність заявник вказав те, що він має податкову заборгованість перед ГУ ДПС у Чернівецькій області, яка виникла під час здійснення ним підприємницької діяльності, на загальну суму 1106318,67 грн., у тому числі заборгованість за основним зобов`язанням 257779,60 грн. та 848539,07 грн. штрафу і пені, яку не сплачує більше двох місяців через відсутність грошових доходів і майна.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2024 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи передано на розгляд судді Ковальчук Т.І.

Дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 , суд встановив, що заява не відповідає вимогам Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ, Кодекс).

Відповідно до преамбули КУзПБ встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Положеннями Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства визначено особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця.

Згідно зі статтею 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Вимоги до заяви боржника фізичної особи про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначені статтею 116 КУзПБ.

Відповідно до частини 1 статті 116 КУзПБ заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 3 частини 2 цієї статті Кодексу у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначаються: виклад обставин, що стали підставою для звернення до суду.

У заяві ОСОБА_1 зазначає, що неспроможний сплатити податковий борг у зв`язку з відсутністю у нього грошових доходів та майна, про що надає документальне підтвердження, а також вказує, що не працевлаштований, безоплатно проживає у будинку його матері.

Однак у заяві відсутній виклад інформації про причини, з яких боржник не має можливості заробляти на життя, отримувати грошові доходи та погашати борги, чому заявник, наприклад, не може працевлаштуватися, стати на облік як особа, яка шукає роботу, і отримувати відповідну грошову допомогу від держави, чи здійснювати підприємницьку діяльність.

Відповідно до пункту 11 частини 3 статті 116 КУзПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства.

Згідно вимог частини 5 статті 116 КУзПБ декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували року подання до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Боржник також подає декларацію про майновий стан за рік, в якому подається заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, станом на перше число місяця, що передує місяцю подання заяви до суду.

Форма декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність затверджена наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5 Про затвердження форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність.

Оглянувши додану до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи декларацію ОСОБА_1 , суд констатує, що заявником подано декларацію не станом на 01.09.2024 року, як це передбачено частиною 5 статті 116 КУзПБ, а за 2024 рік.

Крім того, у жодній декларації не вказано відомостей про фінансові зобов`язання боржника та членів його сім`ї (Розділ ХІV декларації), при тому, що ОСОБА_1 заявляє про наявність податкової заборгованості у сумі 1106318,67 грн., яка виникла ще 2021 року.

Відповідно до абзацу 2 частини 5 статті 116 КУзПБ до членів сім`ї боржника належать особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких з боржником не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

У заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 зазначив осіб, які є членами його сім`ї: батьки, два сини та дружина, шлюб з якою розірвано за рішенням суду у липні 2024 року.

При цьому, до заяви додані документи, які засвідчують родинні зв`язки заявника із задекларованими членами його сім`ї, однак відсутні докази, на підставі яких можливо перевірити інформацію ОСОБА_1 про членів сім`ї та інших осіб, з якими він проживає спільно за місцем його реєстрації.

За змістом статті 116 КУзПБ відомості про осіб, які є членами сім`ї боржника у розумінні абзацу 2 частини 5 цієї статті Кодексу, включаються до декларації про майновий стан боржника. Отже, належним доказом підтвердження зазначених відомостей є наданий за зверненням заявника витяг з реєстру територіальної громади, виданий Центром надання соціальних послуг Заставнівської міської ради.

Частиною 4 статті 116 КУзПБ передбачено, що разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

Приписами частини 2 статті 124 КУзПБ визначено, що у плані реструктуризації боргів боржника зазначаються: 1) обставини, які спричинили неплатоспроможність боржника; 2) інформація про визнані судом вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та черговості задоволення; 3) інформація про майновий стан боржника за результатами проведених заходів з виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації); 4) інформація про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів; 5) розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів; 6) вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів; 7) розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб, у розмірі не менше одного прожиткового мінімуму на боржника та на кожну особу, яка перебуває на його утриманні.

Частиною 3 статті 124 КУзПБ передбачено, що план реструктуризації боргів боржника може містити положення про: 1) реалізацію в процедурі реструктуризації боргів частини майна боржника, у тому числі того, що є предметом забезпечення, черговість, строки реалізації такого майна та кошти, які планується отримати від його реалізації; 2) зміну способу та порядку виконання зобов`язань, у тому числі розміру та строків погашення боргів; 3) відстрочення чи розстрочення або прощення (списання) боргів чи їх частини; 4) виконання зобов`язань боржника третіми особами, зокрема шляхом укладення договору поруки, гарантії та інших правочинів згідно з цивільним законодавством; 5) інші заходи, спрямовані на покращення майнового стану боржника та задоволення вимог кредиторів (перекваліфікація, працевлаштування тощо).

Ознайомившись з доданими до заяви ОСОБА_1 Пропозиціями щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації), суд констатує, що складений заявником проект плану реструктуризації боргів наведеним вимогам частин 2, 3 статті 124 КУзПБ не відповідає, не містить інформації про джерела доходів боржника, що будуть використані для сплати реструктуризованої (розстроченої) суми основного боргу, розміру суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб, заходів, спрямованих на покращення майнового стану боржника та задоволення вимог кредиторів.

Більш того, у заяві ОСОБА_1 вказав і додав на підтвердження документи про те, що він не має ані грошових доходів, ані майна, ані будь-яких інших активів.

Таким чином, пропозиції заявника щодо реструктуризації боргів є формальними, не мають під собою ніякого майнового підгрунтя, тому виглядають як такі, що складені про людське око.

При цьому, суд зазначає, що із заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і доданих неї документів видно, що боржник є людиною основного працездатного віку (13.11.1985 року народження), відомості про його непрацездатність у заяві відсутні, однак у плані реструктуризації не вказано ані про намір бути працевлаштованим, ані про намагання стати на облік як безробітний та отримувати допомогу по безробіттю (з наданням відповідних доказів), не зазначено ніяких інших способів, які б надали можливість провести реструктуризацію боргів.

У постанові Верховного Суду від 25.08.2021 у справі № 925/473/20 викладено правовий висновок про те, що суть відновлення платоспроможності боржника полягає у створенні можливості відновити його задовільний фінансовий стан без оголошення банкрутом. У справі про неплатоспроможність обов?язково відбувається судова процедура реструктуризації боргів боржника з метою відновлення його платоспроможності (що випливає з ч. 4 ст. 116, ст. 124, ст.ст. 126-129 Кодексу) та може запроваджуватися процедура погашення боргів боржника внаслідок визнання фізичної особи-боржника банкрутом (ст. 130 Кодексу).

У силу частини першої статті 124 КУзПБ план реструктуризації боргів боржника розробляється з метою відновлення платоспроможності боржника у відповідності до вимог закону щодо форми і змісту проекту плану, що дасть змогу розгляду такого плану реструктуризації зборами кредиторів, можливості прийняття рішення про його схвалення та подання на затвердження господарському суду або відхилення і прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів.

Таким чином, при поданні до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність обов`язком боржника є складення реального (виконуваного) проекту плану реструктуризації, який після розгляду господарським судом грошових вимог та формування реєстру кредиторів розробляється, уточнюється та погоджується з кредиторами.

З огляду на вищенаведене, відсутність розробленого боржником реального та обґрунтованого проекту плану реструктуризації та його неподання на розгляд кредиторам свідчить, що мета процедури реструктуризації боргів, передбачена КУзПБ, не виконується. Невиконання мети попередньої процедури (реструктуризації боргів) виключає можливість переходу до іншої процедури (погашення боргів) у провадженні про неплатоспроможність фізичної особи.

В контексті задекларованої заявником відсутності доходів та будь-якого майна, за рахунок яких можливо оплачувати витрати в процедурах неплатоспроможності, суд критично оцінює укладений між ОСОБА_1 і арбітражним керуючим Бурмою С.В. договір від 28.10.2024 про виконання арбітражним керуючим повноважень у справі про неплатоспроможність, можливість укладення якого передбачено пунктом 16 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ.

Згідно з пунктом 12 частини 3 статті 116 КУзПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

В абзаці 6 пункту 16 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ передбачено, що стосовно боржника справу про банкрутство (неплатоспроможність) може бути відкрито без здійснення авансування передбаченої цим Кодексом винагороди арбітражному керуючому на депозитний рахунок суду. У такому разі до заяви про відкриття справи про банкрутство (неплатоспроможність) додається копія укладеної заявником угоди з обраним ним арбітражним керуючим про виконання арбітражним керуючим повноважень у справі про банкрутство (неплатоспроможність) до її закриття з виплатою на умовах, визначених цією угодою, винагороди в розмірі, що не має перевищувати розмір, встановлений цим Кодексом.

У пункті 37 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 910/726/20 від 19.11.2020 зазначено, що боржник не позбавлений можливості укласти угоду з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи та відповідного звернення обох осіб (боржника та арбітражного керуючого) до суду про призначення його керуючим реструктуризацією у справу про банкрутство фізичної особи, яке подається разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Місцевий суд може розглянути подані документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи.

Відтак, допускається можливість мирного врегулювання між боржником та арбітражним керуючим у питанні авансування грошової винагороди, однак така можливість ставиться у залежність від наявності у боржника майна, яке буде реалізовано у перспективі (відстрочка платежу) у справі про неплатоспроможність. Крім того, Верховний Суд зазначив, що місцевий суд приймає рішення про надання такої можливості за результатами дослідження усієї сукупності наданих документів.

Таким чином, суду необхідно встановити наявність у боржника майна, яке може бути реалізоване у справі, та за рахунок якого можливо (з відстроченням) оплатити грошову винагороду керуючому реструктуризацією за три перших місяці.

Проте, як зазначено вище, заявник не має ніякого майна, отже, неспроможний врегулювати питання оплати винагороди арбітражного керуючого шляхом укладення відповідного договору.

Відтак, наданий заявником договір з арбітражним керуючим не може бути прийнятий як належний і допустимий доказ виконання вимог пункту 12 частини 3 статті 116, абзацу 6 пункту 16 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ щодо врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому.

З урахуванням викладеного суд звертає увагу, що частиною 5 статті 34 КУзПБ передбачено, що боржник подає заяву до господарського суду за наявності майна, достатнього для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі, якщо інше не передбачено цим Кодексом. З урахуванням статті 113 КУзПБ дана вимога поширюється і на заяви про неплатоспроможність боржника фізичної особи.

Згідно з частиною 3 статті 37 КУзПБ, яка застосовується судом на підставі статті 113 цього Кодексу, господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Залишення позовної заяви без руху це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України і Кодексом України з процедур банкрутства.

Враховуючи те, що заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи містить вище вказані недоліки, суд доходить до висновку про залишення заяви без руху.

Відповідно до частини 3, 4 статті 174 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Окремо суд вважає за необхідне зазначити таке.

У постанові від 26.05.2022 року у справі № 903/806/20 Верховний Суд звернув увагу на спеціальні вимоги до боржника і зауважив, що тільки добросовісна фізична особа може бути визнана неплатоспроможною. Верховний Суд зазначив, що задля отримання бажаного результату відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів, на боржника покладаються такі обов`язки:

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан і членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4-11 частини третьої статті 116 КУзПБ), у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог.

У контексті вказаних висновків Верховного Суду господарський суд зазначає, що викладені в заяві ОСОБА_1 обставини, які характеризують його майновий стан, викликають сумніви в їх достовірності.

Так, заявник зазначає про відсутність у нього будь-яких майна та доходів протягом періоду з 01.01.2021 року, згідно декларації за 2024 рік єдиним доходом ОСОБА_1 є допомога батьків у сумі 15000,00 грн. Очевидно, що дана сума не є навіть мінімально достатньою для забезпечення особистих і побутових потреб особи за період з 01.01.2024 по 28.10.2024 (день підписання заявником декларації за 2024 рік).

При цьому, з рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 30.07.2024 у справі № 716/1550/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та встановлення факту, що має юридичне значення, копія якого додана до заяви боржника, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , самостійно виховує та утримує малолітню дитину сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У рішенні суду зазначено, що син ОСОБА_3 після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з відповідачем ОСОБА_1 та буде знаходитися на його самостійному утриманні та вихованні, що підтверджується нотаріально завіреним договором між батьками про визначення місця проживання дітей, умов їх утримання та участі батьків у їх вихованні від 03.07.2024.

Як видно, встановлені Заставнівським районним судом Чернівецької області обставини, зокрема, щодо матеріальної забезпеченості сина заявника, який залишається з ним проживати, не вказують на неможливість утримання дитини заявником, однак, у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 зазначає про відсутність у нього будь-якого майна і доходів, що викликає обгрунтовані сумніви у достовірності наданої боржником інформації про його майновий стан.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 37, 113, 115, 116 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 3, 12, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 без дати (вхідний суду № 2730 від 28.10.2024) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи залишити без руху.

2. Встановити заявнику десятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків заяви, а саме подати до Господарського суду Чернівецької області:

2.1) письмове викладення дійсних фактичних обставин, які стали підставою для звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи (з урахуванням наведеного у мотивувальній частині ухвали щодо відсутності в заяві інформації про причини, з яких боржник не працює та не має можливості отримувати грошові доходи);

2.2) витяг з реєстру територіальної громади про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 та про осіб, які з ним проживають;

2.3) докази наявності майна та/або грошових доходів, достатніх для оплати витрат у справі про неплатоспроможність та виплати основної грошової винагороди арбітражному керуючому, з яким укладено договір від 28.10.2024 про виконання арбітражним керуючим повноважень у справі про неплатоспроможність,

або, як альтернатива, докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень (з розрахунку п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень);

2.4) приведену у відповідність до вимог частини 5 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства та наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5 Про затвердження форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність декларацію про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2021 рік, 2022 рік, 2023 рік, станом на 01.09.2024 року із внесенням до відповідного розділу декларації відомостей про фінансові зобов`язання боржника та членів його сім`ї (з урахуванням викладеного в мотивувальній частині даної ухвали);

2.5) проект плану реструктуризації боргів, який би містив інформацію та пропозиції щодо реструктуризації боргів, заходів, спрямованих на покращення майнового стану боржника та задоволення вимог кредиторів, та інші відомості, які визначені у статті 124 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ковальчук Т.І.