ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.11.2024 р. справа № 914/4127/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., за участю секретаря Клим О. Ю. розглянувши матеріали справи за позовом: Керівника Львівської обласної прокуратури, м. Львів, в інтересах держави в особі

позивача-1: Кабінету Міністрів України, м. Київ;

позивача-2: Національної академії наук України, м. Київ;

позивача-3: Львівської обласної державної адміністрації, м. Львів;

до відповідача-1: Карпатського відділення Інституту геофізики ім. С.І. Субботіна НАН України, м. Львів;

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю Едбуд-Львів, м. Львів;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів: Міністерство культури та інформаційної політики України, м. Київ;

про визнання недійсним договору та додаткових угод до цього договору.

За участю представників сторін:

від прокуратури: Мацюра Ярослав Романович;

від позивача-1: Луценко Анастасія Сергіївна - представник;

від позивача-2: Подлящук Оксана Петрівна - представник;

від позивача-3: не з`явився;

від відповідача-1: Сапужак Олег Ярославович - представник;

від відповідача-2: Лазор Андрій Олегович - представник;

від третьої особи: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

На новий розгляд Господарського суду Львівської області поступив позов Керівника Львівської обласної прокуратури, м. Львів, в інтересах держави в особі позивача-1: Кабінету Міністрів України, позивача-2: Національної академії наук України, позивача-3: Львівської обласної державної адміністрації до відповідача-1: Карпатського відділення Інституту геофізики ім. С.І. Субботіна НАН України, до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю Едбуд-Львів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів: Міністерство культури та інформаційної політики України про визнання недійсним договору та додаткових угод до цього договору.

Процесуальний хід розгляду справи відображено в попередніх ухвалах суду та протоколах судових засідань. Ухвалою суду від 08.10.2024р. відкладено розгляд справи на 05.11.2024р.

Через канцелярію суду відповідач-2 подав клопотання за вх.№23145/24 та №23198/24 про залишення позовної заяви без руху та подав клопотання за вх.№24459/24 про витребування оригіналів доказів. Через канцелярію суду позивач 1 подав заперечення за вх. № 24358/24. Через систему «Електронний суд» прокурор подав заперечення за вх. № 24375/24 на клопотання про залишення позовної заяви без руху та подав клопотання за вх. № 24857/24 про долучення документів до матеріалів справи.

Прокурор в підготовче засідання 05.11.2024р. з`явився, надав усні пояснення щодо предмета спору, заперечив проти клопотання про залишення позовної заяви без руху.

Представник позивача-1 в підготовче засідання 05.11.2024р. з`явився, надав усні пояснення щодо предмета спору, заперечив проти клопотання про залишення позовної заяви без руху.

Представник позивача-2 взяв участь в підготовчому засіданні 05.11.2024р. в режимі відеоконференції, надав усні пояснення щодо предмета спору.

Позивач-3 явки повноважного представника в підготовче засідання 05.11.2024р. не забезпечив, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце підготовчого засідання, шляхом скерування ухвали суду від 08.10.2024р. до електронного кабінету позивача-3, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Представник відповідача-1 в підготовче засідання 05.11.2024р. з`явився, надав усні пояснення щодо предмета спору, підтримав клопотання відповідача - 2 про залишення позовної заяви без руху.

Представник відповідача-2 взяв участь в підготовчому засіданні 05.11.2024р. в режимі відеоконференції, підтримав заявлені клопотання.

Третя особа явки повноважного представника в підготовче засідання 05.11.2024р. не забезпечила, причин неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце підготовчого засідання.

Розглянувши клопотання відповідача 2 про залишення позовної заяви без руху та заслухавши представників сторін, суд зазначає наступне. Клопотання відповідача 2 обґрунтоване тим, що прокурором заявлено три позовні вимоги немайнового характеру, однак сплачено судовий збір лише як за одну немайнову вимогу станом на 2021 рік.

Відповідач 2 вказує, що відповідно до абзацу 2 ч.7 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру. Таким чином, на думку відповідача 2, при поданні позовної заяви прокурором в інтересах трьох відповідачів у даній справі сума судового збору, яка підлягала сплаті складала 20430,00грн., а сума недоплаченого судового збору станом на дату подання позову становить 18160,00 грн. Відповідач 2 стверджує, що за приписами частини третьої статті 162 ГПК України якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них (пункт 4) та зазначає, що позов пред`явлено до двох відповідачів, однак прокурором не вказано зміст позовних вимог, який заявлено до кожного з відповідачів. Відтак, відповідач 2 вважає, що позовну заяву подано без додержання вимог частини третьої статті 162 ГПК України. Додатково, відповідач 2 звертає увагу на недоліки позовної заяви в частині неналежного оформлення доказів надіслання учасникам справи позовної заяви з додатками та в частині засвідчення доказів, доданих до позову.

У запереченнях за вх. № 24375/24 від 08.10.2024р. прокурор зазначив, що у даній справі позовною вимогою є визнання недійсним договору та додаткових угод до нього. Прокурор вважає, що позовну вимогу про визнання недійсним додаткової угоди до договору обов`язково зумовлює вимога про визнання недійсним основного договору. Відтак, за такого правового регулювання вимога про визнання недійсним додатковї угоди не є об`єктом, за який справляється судовий збір, водночас за вимогу, яка її зумовлює, такий платіж сплачується. Прокурор вказує, що під час розгляду справи в суді фактичною стороною в спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган, а тому обласною прокуратурою не порушено вимоги ч. 2 ст. 123 ГПК України та абз. 2 ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір». Прокурор стверджує, що одна вимога адресується декільком відповідачам, позов у даній справі обґрунтовується однорідними обставинами та нормами права, тобто має єдині підстави позову, та вважає, що обласною прокуратурою заявлено одну вимогу немайнового характеру до відповідачів та в повному обсязі сплачено судовий збір за подання даного позову. Прокурор зазначає, що обласною прокуратурою додатки по позовної заяви засвідчено відповідно до приписів чинного законодавства та вказує, що незалежно від порядку засвідчення копій, учасник справи, як зацікавлена сторона, бере на себе відповідальність за те, що такі копії дійсно відповідають оригіналу.

Прокурор стверджує, що у даній справі відповідач-2 скерував до Господарського суду Львівської області у справі № 914/4127/21 відзив на позовну заяву від 07.02.2024, в якому зазначив про отримання копії позовної заяви та зауважує, що у матеріалах справи наявні докази отримання копії позовної заяви з додатками всіма учасниками справи. З огляду на наведене, прокурор вважає, що правові підстави для залишення позовної заяви у справі № 914/4127/21 без руху відсутні.

Позивач 1 у запереченнях за вх. № 24358/24 від 07.10.2024р. зазначив, що як вбачається з позовних матеріалів, позов подано однією особою керівником Львівської обласної прокуратури в інтересах держави, в особі Кабінету Міністрів України, Львівської міської ради, Національної академії наук України та саме цією особою підписано позовну заяву. Позивач 1 вказує, що Велика Палата Верховного Суду в рамках справи № 923/199/21, досліджувала питання щодо суб`єктності сплати судового збору при зверненні прокурора з позовом в інтересах держави та дійшла висновку, що звертаючись із позовом в інтересах держави, прокурор є суб`єктом сплати судового збору та самостійно здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з абзацом 2 частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір», в редакції чинній на момент подання позову, у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п. 32 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.05.2024р. у справі № 914/4127/21 Керівник Львівської обласної прокуратури звернувся до суду з цим позовом, заявленим в інтересах держави в особі: Кабінету Міністрів України, НАН України та Львівської обласної державної адміністрації до відповідачів: Карпатського відділення Інституту геофізики ім. С.І. Субботіна НАН України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Едбуд-Львів" про визнання недійсним договору від 04.08.2016 № 1, укладеного між Карпатським відділенням Інституту геофізики ім. С.І. Субботіна НАН України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Едбуд-Львів", а також додаткових угод до цього договору від 17.12.2018 та від 29.12.2020.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеною в постанові від 23.10.2024р. у справі № 910/3287/24 додаткові угоди до договору, про визнання недійсними яких заявлені позовні вимоги, є правочинами, до яких можуть застосовуватися положення про нікчемність чи недійсність. Колегія суддів зазначила, що прокурор самостійно визначив предмет позову та просив суд визнати недійсним договір підряду від 21.09.2020 № 20 та додаткові угоди від 15.12.2020 № 1, від 10.08.2021 № 2, від 24.12.2021 № 3, від 30.06.2021 № 4, від 30.12.2022 № 5 до договору підряду від 21.09.2020 № 20, укладені між Управлінням ЖКГ та ТОВ "БК "Віват Груп", що є правочинами, про недійсність яких стверджує прокурор. Тому доводи скаржника про те, що позовна заява в частині визнання недійсним договору підряду від 21.09.2020 № 20 та додаткових угод до нього містить фактично один об`єкт вимоги, є необґрунтованими. Отже, позовні вимоги про визнання недійсними додаткових угод від 15.12.2020 № 1, від 10.08.2021 № 2, від 24.12.2021 № 3, від 30.06.2021 № 4, від 30.12.2022 № 5 до договору підряду від 21.09.2020 № 20 є самостійними вимогами прокурора, тому суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованих висновків про те, що прокурор повинен був сплатити судовий збір з огляду на заявлені ним 6 немайнових вимог, а також майнову вимогу.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 05.10.2022р. у справі № 923/199/21 в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах. Тобто під час розгляду справи в суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган. Отже, звертаючись до суду з позовом в інтересах держави в особі відповідного уповноваженого органу, прокурор не замінює цей орган у судовому процесі, однак і не виконує функцію його представництва, оскільки представляє державу та є окремим самостійним суб`єктом звернення. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що звертаючись із позовом в інтересах держави, прокурор є суб`єктом сплати судового збору та самостійно здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат.

Відповідно до ч. 11 ст. 176 ГПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Як вбачається із позовних матеріалів прокурором здійснено оплату судового збору в розмірі 2270,00грн., що підтверджується долученим до позовної заяви платіжним дорученням №3035 від 28.12.2021р. Згідно змісту позовної заяви, прокурором заявлено позовні вимоги про визнання недійсним договору від 04.08.2016 № 1, укладеного між Карпатським відділенням Інституту геофізики ім. С.І. Субботіна НАН України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Едбуд-Львів", а також додаткових угод до цього договору від 17.12.2018 та від 29.12.2020

Відтак, беручи до уваги правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеною в постанові від 23.10.2024р. у справі № 910/3287/24, із вище наведеного вбачається, що позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру про визнання недійсним договору від 04.08.2016 № 1, про визнання недійсною додаткової угоди від 17.12.2018р. до договору від 04.08.2016 № 1 та про визнання недійсною додаткової угоди від 29.12.2020р. до договору від 04.08.2016 № 1. Таким чином, сума судового збору що підлягала до сплати прокурором становила 6810,00грн., відтак з огляду на вищенаведене, належить до сплати судовий збір у розмірі 4540,00 грн.

Щодо покликань відповідача 2 на недоліки позовної заяви в частині неналежного оформлення доказів надіслання учасникам справи позовної заяви з додатками та в частині засвідчення доказів, доданих до позову, прокуратурою додатково скеровано позовні матеріали та докази долучено до справи, питання належності доказів в підтвердження обставин справи є предметом дослідження на стадії розгляду справи по суті.

Враховуючи наведене вище, беручи до уваги встановлені в судовому засіданні недоліки позовної заяви, що є підставою для залишення позовної заяви без руху, а саме недоплату прокурором судового збору за подання позову у встановленому розмірі, заява відповідача 2 підлягає частковому задоволенню, а позов підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. ст. 164, 176, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Керівника Львівської обласної прокуратури, в інтересах держави в особі позивача-1: Кабінету Міністрів України, позивача-2: Національної академії наук України, позивача-3: Львівської обласної державної адміністрації до відповідача-1: Карпатського відділення Інституту геофізики ім. С.І. Субботіна НАН України, до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю Едбуд-Львів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів: Міністерство культури та інформаційної політики України про визнання недійсним договору та додаткових угод до цього договору залишити без руху.

Надати Львівській обласній прокуратурі строк, що становить п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків зазначених у даній ухвалі.

При надісланні суду заяви про усунення недоліків, додати докази скерування іншим учасникам справи копії такої заяви із додатками.

У разі невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява залишається без розгляду.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки передбачені ст. 235 ГПК України.

Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua.

Суддя Іванчук С.В.