ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2024 р. Справа№ 910/4265/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сибіги О.М.

суддів: Вовка І.В.

Кравчука Г.А.

Розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Комунального підприємства "Вишгородтепломережа" Вишгородської міської ради

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2024

у справі № 910/4265/24 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом Комунального підприємства "Вишгородтепломережа" Вишгородської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК Консалтінг"

про стягнення 82 443,72 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Комунальне підприємство "Вишгородтепломережа" Вишгородської міської ради (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК Консалтінг" (відповідач) про стягнення збитків у розмірі 82 443,72 грн, завданих внаслідок завищення вартості робіт за договором про закупівлю послуг №ПВН-22/307 від 05.12.2022.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем завищено вартість виконаних робіт за договором №ПВН-22/307 від 05.12.2022 на загальну суму 82 443,72 грн, внаслідок чого позивачу завдано збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 по справі №910/4265/24 у задоволенні позову Комунального підприємства "Вишгородтепломережа" Вишгородської міської ради відмовлено.

В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що (1) виявлені у акті ревізії Північного офісу Державної аудиторської служби України №11-30/29 від 30.01.2024 порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати; (2) позивачем не доведено належними та допустимими доказами завищення вартості виконаних робіт на загальну суму 82 443,72 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 по справі №910/4265/24, 11.07.2024 Комунальне підприємство "Вишгородтепломережа" Вишгородської міської ради (через систему "Електронний суд") звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 у справі № 910/4265/24 ухваливши нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням матеріального права, внаслідок неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, що є підставою для його скасування.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.07.2024, матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства "Вишгородтепломережа" Вишгородської міської ради по справі № 910/4265/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Кравчук Г.А., Вовк І.В.

15.07.2024 ухвалою Північного апеляційного господарського суду витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/4265/24.

25.07.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/4265/24.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Вишгородтепломережа" Вишгородської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 у справі № 910/4265/24, ухвалено справу № 910/4265/24 за цією апеляційною скаргою розглядати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

22.08.2024 до Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК Консалтінг» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечує та наводить власні на їх спростування, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення - без змін. Відповідачем наголошено на тому, що акт Північного офісу Державної аудиторської служби України №11-30/29 від 30.01.2024 не є належним доказом факту завищення вартості виконаних робіт за договором №ПВН-22/307 від 05.12.2022, оскільки виявлені порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу Комунального підприємства "Вишгородтепломережа" Вишгородської міської ради слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 по справі №910/4265/24 без змін, з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно було встановлено Господарським судом міста Києва та перевірено судом апеляційної інстанції, 05.12.2022 між Комунальним підприємством "Вишгородтепломережа" Вишгородської міської ради (надалі - позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СПМК Консалтінг" (надалі - відповідач, постачальник) укладено договір про закупівлю послуг №ПВН-22/307 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати послуги із встановлення та налагодження роботи дизель-генераторів для облаштування котелень № 1,2,3 та бойлерних КП "Вишгородтепломережа" ВМР за кодом ДК 021:20-6 послуги зі встановлення електричного обладнання, види (найменування), кількість та ціна яких визначається згідно додатку №1 до договору, який є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 3.2. договору після завершення надання послуг виконавець надсилає замовнику акт приймання наданих послуг. Замовник протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання акту розглядає його, підписує, та направляє виконавцю один примірник акту, або направляє в цей же строк виконавцю мотивовану відмову від його підписання.

В пункті 4.1. договору визначено, що ціна складається із загальної вартості послуг згідно технічної специфікації, яка є додатком №1 до договору, і становить 550 000,00 грн. До вартості кожної послуги входить навчання персоналу замовника, а до послуг №1, №2, №3 додатково - перше сервісне обслуговування за заявкою замовника.

На виконання умов договору №ПВН-22/307 від 05.12.2022 відповідачем виконано, а позивачем прийнято послуги на загальну суму 550 000,00 грн, що підтверджується актами виконаних будівельних робіт № 1, № 2, № 3, № 4 за грудень 2022 року. Надані відповідачем послуги оплачено позивачем у повному обсязі, відповідне не заперечується сторонами.

30.01.2024 Північним офісом Державної аудиторської служби України за результатом ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства "Вишгородтепломережа" Вишгородської міської ради складено акт №11-30/29, в якому зафіксовано, що відповідачем в порушення п. 6.4 Кошторисних норм України «Настанова з визначення вартості будівництва» завищено вартість виконаних робіт з встановлення та налагодження роботи дизель-генераторів на загальну суму 82 443,72 грн, внаслідок чого позивачу завдано збитків у вказаному розмірі.

За результатами зустрічної звірки, проведеної у ТОВ "СПМК Консалтінг", встановлено розбіжності у вартості матеріальних ресурсів, врахованих в акті виконаних робіт форми КБ-2в, на загальну суму 82 443,72 грн.

01.03.2024 за наслідками проведеної ревізії Північним офісом Державної аудиторської служби України позивачу надіслано лист №262611-14/1618-2024 з вимогою про вжиття заходів щодо відшкодування ТОВ "СПМК Консалтінг" завищеної вартості робіт та наданих послуг за договором №ПВН-22/307 від 05.12.2022 на суму 82 443,72 грн.

В подальшому, позивач звернувся до відповідача з претензією №329/08 про сплату збитків у розмірі 82 443,72 грн, яка залишена ТОВ "СПМК Консалтінг" без відповіді.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Пунктом 2 частини 2 зазначеної статті внормовано, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно частини 1, 2 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу приписів частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вже зазначалося судом вище, 05.12.2022 між позивачем та відповідачем було укладено договір про закупівлю послуг №ПВН-22/307, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати послуги із встановлення та налагодження роботи дизель-генераторів для облаштування котелень № 1,2,3 та бойлерних КП "Вишгородтепломережа" ВМР за кодом ДК 021:20-6 послуги зі встановлення електричного обладнання, види (найменування), кількість та ціна яких визначається згідно додатку №1 до договору, який є його невід`ємною частиною (п. 1.1. договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Сторони на виконання умов договору підписали та скріпили печатками акти № 1, № 2, № 3, № 4 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2022 року на загальну суму 550 000,00 грн.

Надані послуги позивачем оплачено у повному обсязі, що не заперечується сторонами.

За встановлених вище обставин колегія суддів констатує, що сторони укладаючи договір дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору; вартість послуг була встановлена за взаємною згодою сторін, відображена в договорі; договір було виконано обома сторонами; при прийнятті послуг за договором замовником не було заявлено ні про порушення обсягу наданих послуг, ні про їх недоліки, ні про неналежну якість чи порушення строків виконання.

Спір у даній справі, як стверджує позивач, виник у зв`язку із тим, що відповідачем завищено вартість виконаних робіт за договором на суму 82 443,72 грн, чим завдано позивачу збитків на суму 82 443,72 грн, що підтверджується актом №11-30/29 від 30.01.2024 ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства "Вишгородтепломережа" Вишгородської міської ради за період з 01.06.2021 по 30.09.2023, складений Північним офісом Державної аудиторської служби України.

Згідно частин 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

У сфері господарювання щодо відшкодування збитків діють положення Глави 25 Господарського кодексу України. За змістом частини 2 статті 224 Господарського кодексу України, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 статті 225 Господарського кодексу України встановлено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

З огляду на частину 1, 2 статті 217 Господарського кодексу України відшкодування збитків є одним із видів господарських санкцій, як заходів впливу на правопорушника у сфері господарювання. Разом з тим, згідно зі статтею 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: (1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); (2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; (3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; (4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Втім, колегія суддів погоджується із висновками місцевого господарського суду, що акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Таким чином, акт ревізії №11-30/29 від 30.01.2024 Північного офісу Державної аудиторської служби України може бути підставою для вжиття органом державного фінансового контролю в межах своєї компетенції відповідних заходів реагування, в тому числі, притягнення до відповідальності посадових осіб, винних у допущених порушеннях у встановленому чинним законодавством порядку, саме Комунальним підприємством "Вишгородтепломережа" Вишгородської міської ради, а не для встановлення певного зобов`язання в межах господарсько-договірних правовідносин.

Тобто, виявлені Північним офісом Державної аудиторської служби України порушення не впливають на умови укладеного між позивачем та відповідачем договору і не можуть їх змінювати, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у справі № 910/12793/17 від 13.02.2018.

Враховуючи вищевикладене, посилання позивача на акт ревізії №11-30/29 від 30.01.2024 Північного офісу Державної аудиторської служби України, як на підставу задоволення позовних вимог, є необґрунтованими.

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що акт ревізії №11-30/29 від 30.01.2024 Північного офісу Державної аудиторської служби України лише фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась (в даному випадку Комунального підприємства "Вишгородтепломережа" Вишгородської міської ради). Зазначений акт ревізії не може змінювати, припиняти (частково або повністю) договірні правовідносини сторін, зобов`язання, що визначені договором та підтверджені відповідними первинними документами.

Крім того, акт ревізії не може встановлювати обов`язкових правил для сторін за господарсько-правовим договором в силу статті 19 Господарського кодексу України, яка прямо забороняє втручання та перешкоджання господарській діяльності з боку контролюючих органів державної влади.

Колегія суддів відмічає, що зазначений акт ревізії не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних будівельних робіт. Відтак, акт ревізії фінансово-господарської діяльності сам по собі не може бути достатнім доказом порушення відповідачем зобов`язань за договором.

Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.05.2018 у справі №922/2310/17.

Встановивши обставини даної справи та надавши відповідну правову оцінку зібраним у справі доказам, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, колегія суддів дійшла висновку, що скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі.

За висновками колегії суддів, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі про ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення з: порушенням норм матеріального та процесуального права; без належного дослідження та врахування всіх обставин справи, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

На переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Отже, в задоволенні апеляційної скарги Комунального підприємства "Вишгородтепломережа" Вишгородської міської ради слід відмовити, а рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 залишити без змін.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Вишгородтепломережа" Вишгородської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 року у справі №910/4265/24 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 року у справі №910/4265/24 - залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги розподіляється відповідно до ст.ст. 129 та 282 Господарського процесуального кодексу України.

4. Матеріали справи №910/4265/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А. у відпустці, повний текст постанови складено та підписано 29.10.2024.

Головуючий суддя О.М. Сибіга

Судді І.В. Вовк

Г.А. Кравчук