ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2024 р. Справа№ 910/18656/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.М.

представники:

від позивача: Накоп`юк Я.В. в режимі відеоконференції

від відповідача: Гуменюк І.П. в режимі відеоконференції

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2024

у справі № 910/18656/23 (суддя Ярмак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про зобов`язання внести зміни до особового рахунку,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскаржуваного додаткового рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 17.05.2024 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" щодо судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/18656/23. Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" 9672,19 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Приймаючи додаткове рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку про відповідність заявленого позивачем розміру витрат на професійну правову допомогу в сумі 9672,19 грн критеріям, які визначені ст. 126 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із прийнятим додатковим рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2024 у справі № 910/18656/23. Прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у стягненні понесених останнім витрат на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Апеляційна скарга мотивована тим, що присуджена в оскаржуваному додатковому рішенні сума витрат на професійну допомогу суперечить принципу співмірності, та на думку відповідача, є необґрунтованою і непропорційною з ціною даного позову.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач наголошує на тому, що витрати понесені ним на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції підтверджуються наданими до матеріалів справи належними та допустимими доказами, та вказані витрати є реальними, розумними і співмірними.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 27.05.2024, апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2024 у справі № 910/18656/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді: Тищенко А.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/18656/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2024 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2024 у справі № 910/18656/23 залишено без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

До Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої долучено документи, що підтверджують повноваження представника на представництво скаржника саме у Північному апеляційному господарському суді.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2024 у справі № 910/18656/23; розгляд апеляційної скарги призначено на 25.09.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.10.2024 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції у справі № 910/18656/23; вирішено проводити судове засідання у справі № 910/18656/23 за участю представника позивача в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2024 задоволено заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 910/18656/23; вирішено проводити судове засідання у справі № 910/18656/23 за участю представника відповідача в режимі відеоконференції.

У зв`язку з перебування головуючого судді Іоннікової І.А. у відпустці, розгляд справи 25.09.2024 не відбувся, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2024 було призначено справу № 910/18656/23 до розгляду на 16.10.2024.

В судове засідання, яке відбулося 16.10.2024, з`явилися представники позивача та відповідача в режимі відеоконференції, які підтримали свої правові позиції щодо апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (відповідача) про зобов`язання останнього внести зміни до особового рахунку позивача № 2829531 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 31 031,28 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.04.2024 у справі № 910/18656/23 позов задоволено повністю. Вирішено: зобов`язати Акціонерне товариство "Українська залізниця" внести зміни до особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" № 2829531 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми в розмірі 31 031,00 грн; стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" витрати зі сплати судового збору в розмірі 2147,20 грн.

03.04.2024 до суду першої інстанції від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, зокрема, покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9672,19 грн, з яких: 7500,00 грн - витрати за надані юридичні послуги, 2172,19 грн - "гонорар успіху", що складає 7% від ціни позову.

05.04.2024 від відповідача до місцевого господарського суду надійшло клопотання про зменшення судових витрат.

Додатковим рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2024 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" щодо судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/18656/23. Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" 9672,19 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, відзиву, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного додаткове рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржуване додаткове рішення місцевого господарського суду не підлягає скасуванню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин, помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Зміст цієї норми може тлумачитися розширено, зокрема як те, що детальний опис робіт (наданих послуг) може міститися як в окремо оформленому документі, поданому стороною до суду, так і в інших наданих стороною доказах. Подання стороною доказів, що містять у собі детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, є таким, що відповідає положенням ч.ч. 2 та 3 ст. 126 та ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом яких сторони мають подати суду докази в підтвердження факту понесення судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру.

Аналогічні висновки наведені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.11.2021 у справі №910/4317/21.

Водночас, за змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейського суду з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас, колегія суддів наголошує, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

Судова колегія констатує, що позивачем на підтвердження понесених ним судових витрат було долучено до матеріалів справи: договір про надання правової допомоги № 17-01 від 04.01.2021, додаткову угоду від 07.07.2021 до договору про надання правової допомоги № 17-01 від 04.01.2021, копію акта виконаних робіт (наданих послуг) № 17-01/228 від 06.12.2023, копію рахунку на оплату юридичних послуг № 17-01/228 від 06.12.2023, копію платіжної інструкції № 7348 від 06.12.2023 на суму 5000, 00 грн, копію акта виконаних робіт (наданих послуг) № 17-01/265 від 29.03.2024, копію рахунку на оплату юридичних послуг № 17-01/265 від 29.03.2024, копію платіжної інструкції № 6684 від 29.03.2024 на суму 2000,00 грн, копію акта виконаних робіт (наданих послуг) № 17-01/267 від 02.04.2024, копію рахунку на оплату юридичних послуг № 17-01/267 від 02.04.2024, копію платіжної інструкції № 6718 від 02.04.2024 на суму 2672,19 грн.

Зі змісту укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" (клієнтом, позивачем) та Адвокатським об`єднанням "Право, бізнес і фінанси" (об`єднанням) договору про надання правової допомоги № 17-01 від 04.01.2021 в редакції додаткової угоди № 1 від 07.07.2021 (надалі - договір в редакції додаткової угоди) вбачається, що за п. 1.1 якого клієнт доручає, а об`єднання бере на себе зобов`язання всіма законними методами та способами надавати клієнту правову допомогу у всіх справах, які пов`язані або можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних чи не визначених прав та законних інтересів клієнта в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

З метою здійснення захисту клієнта та представництва його інтересів, об`єднання доручає здійснення усіх необхідних дій, пов`язаних з виконанням даного договору, адвокату Накоп`яку Я.В. (надалі - адвокат) - п. 1.2 договору в редакції додаткової угоди.

Відповідно до умов п. 4.3 договору в редакції додаткової угоди вартість однієї години роботи адвоката складає 1000,00 грн.

Зі змісту п. 4.4 договору в редакції додаткової угоди вартість представництва інтересів клієнта у суді за одне судове засідання складає: 1000,00 грн - у суді, який територіально розташований у межах міста Черкаси; 1500,00 грн - у суді, який територіально розташований у межах Черкаської області; 2000,00 грн - у суді, який територіально розташований у межах міста Києва; 1500,00 грн та компенсація вартості витрат на прибуття - у суді , який не передбачений цим пунктом.

У п. 4.7 договору в редакції додаткової угоди сторони домовились про "гонорар успіху" , якщо для клієнта прийнято позитивне рішення. Розмір "гонорару успіху" складає 7 % від ціни позову.

На підставі актів виконаних робіт (наданих послуг) об`єднанням було надано, а клієнтом було прийнято (отримано) наступні юридичні послуги (правову допомогу),а саме:

1) за актом № 17-01/228 від 06.12.2023 загальна вартість юридичних послуг склала 5000,00 грн, з яких:

- правовий аналіз договору № 43-41564379/2020-001 та його редакцій, Переліків, Накопичувальних карток, Актів загальної форми ГУ-23, перевізних документів, консультація;

- підготовча робота для складання позовної заяви: аналіз законодавства та судової практики, зокрема постанов Великої Палати Верховного Суду у справах № 904/5743/16, № 917/1739/17, № 129/1033/13-ц, Верховного Суду у справах № 910/17085/17, № 910/18036/17, № 917/1307/18, Вищого господарського суду України у справі № 12/85/07 та ін.; здійснення розрахунку збору за зберігання вантажів у вагонах;

- складання позовної заяви про зобов`язання АТ "Українська залізниця" внесення змін до особового рахунку шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 31 031,28 грн.

2) за актом № 17/01/265 від 29.03.2024 вартість юридичної послуги стосовно складання відповіді на відзив склала 2000,00 грн;

3) за актом № 17-01/267 від 02.04.2024 2023 загальна вартість юридичних послуг склала 2672,19 грн, з яких:

- складання клопотання про розподіл судових витрат - 500 грн;

- "гонорар успіху" у розмірі 7 % від ціни позову склав - 2172,19 грн.

Отже, за наслідками розгляду даної справи судом першої інстанції об`єднанням було надано позивачу послуги з правничої (правової) допомоги на загальну суму 9672,19 грн.

З урахуванням наданих доказів, позивачем було заявлено витрати на правову допомогу у сумі 9672,19 грн.

Водночас, колегія суддів, враховуючи правову позицію, викладену у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, зазначає, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Як уже зазначалось вище, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на послуги адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи те, що позивачем підтверджено співмірність розміру в частині суми 9672,19 грн з урахуванням ціну позову, складність та об`єм справи, кількість та обсяг підготовлених адвокатом позивача процесуальних документів з наданими послугами та норми ст.ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що витрати позивача на правову допомогу в частині 9672,19 грн є обґрунтованими та правомірно покладені на відповідача.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Таким чином доводи наведені відповідачем у апеляційній скарзі не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для зміни чи скасування додаткового рішення місцевого господарського суду.

В свою чергу, викладені позивачем у відзиві на апеляційну скаргу доводи є документально обґрунтованими та такими, що належним чином досліджені місцевим господарським судом при розгляді даної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи, підтверджуються достовірними доказами, а тому додаткове рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству України, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга є необґрунтованими та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2024 у справі № 910/18656/23 - без змін.

Матеріали справи № 910/18656/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 28.10.2024 після повернення суддів: Іоннікової І.А., Тищенко А.І. з відпусток, та після повернення судді Михальської Ю.Б. з відрядження.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська