номер провадження справи 22/118/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.11.2024 Справа № 908/1135/24

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Ярешко О.В.,

При секретарі судового засідання Литвинюк А.О.

За участі представників учасників справи:

Від заявника (позивача): не з`явився

Від відповідача: не з`явився

Від третьої особи: не з`явився

Від заінтересованої особи: не з`явився

Розглянувши в судовому засіданні матеріали заяви вих. № б/н від 29.10.2024 Запорізької міської ради про зміну порядку та способу виконання ухвали від 21.10.2024 у справі № 908/1135/24

за позовом: Запорізької міської ради (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Медіус (вул. Тбіліська, буд. 9-А, м. Запоріжжя, 69001)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Головне управління ДПС у Запорізькій області (, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166)

про стягнення 252 341,13 грн.

заінтересована особа: Виконавчий комітет Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.10.2024 у справі № 908/1135/24 повернуто з Державного бюджету України на користь Запорізької міської ради судовий збір у розмірі 879,25 грн. (вісімсот сімдесят дев`ять грн. 25 коп.), сплачений згідно платіжної інструкції № 441 від 10.04.2024.

29.10.2024 через систему Електронний суд від Запорізької міської ради надійшла заява (вих. № б/н від 29.10.2024) про зміну способу і порядку виконання ухвали від 21.10.2024 у справі № 908/1135/24, відповідно до якої заявник просить суд змінити порядок виконання ухвали, зазначивши:

Повернути Виконавчому комітету Запорізької міської ради (69126, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 206, ) сплачену суму судового збору у розмірі 879,25 грн. (вісімсот сімдесят дев`ять грн. 25 коп.) згідно із платіжною інструкцією № 441 від 10.04.2024, за подання позовної заяви, які перераховані до ГУК у Зап.обл. (м. Зап.Возн.), код отримувача 37941997, банк отримувача Казначейство України, призначення платежу судовий збір, на наступні банківські реквізити: - UA0034816 в Державній казначейській службі України м. Київ, .

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 291.10.2024, заяву передано на розгляд судді Ярешко О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 29.10.2024 у справі № 908/1135/24 вказана заява прийнята до розгляду суддею Ярешко О.В., судове засідання з розгляду заяви призначено на 05.11.2024, про що ухвалою суду повідомлено учасників справи та заінтересовану особу: Виконавчий комітет Запорізької міської ради.

29.10.2024 вказана ухвала доставлена до зареєстрованих електронних кабінетів у системі «Електронний суд» позивача та заінтересованої особи, що підтверджується довідками про доставку електронних листів.

У судове засідання 05.11.2024 представники сторін та заінтересованої особи не з`явилися.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, фіксування судового засідання здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ч. 2 ст. 331 ГПК України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи встановлений законодавством десятиденний строк розгляду заяви про зміну способу або порядку виконання судового рішення, суд визнав можливим розглянути заяву за відсутності представників, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалася.

Розглянувши матеріали заяви, всебічно й повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, суд дійшов висновку про її задоволення, виходячи з такого.

Згідно ч.ч. 1 , 3 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Зміна способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу виконання рішення, ухвали, постанови, вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом на гарантування виконання рішення (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2015 № 11-рп/2012).

Суд зазначає, що зміна способу або порядку виконання рішення, здійснена судом в порядку, визначеному статтею 331 ГПК України, не є прийняттям нового рішення, яке підлягає окремому виконанню, але означає прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, встановлений у рішенні, та припинення здійснення тих заходів, які були визначені рішенням та здійснення їх у спосіб, встановлений ухвалою, винесеною відповідно до норм процесуального права. Отже, така ухвала є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання судового рішення та спрямована на забезпечення повного виконання рішення суду і відповідного судового наказу.

За приписами ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод виконання рішення, ухваленого будь - яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду. У рішенні від 17 травня 2005 року по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграф 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 7 червня 2005 року у справі Фуклев проти України, заява № 71186/01, п. 84).

Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції.

Статтею 1 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

У відповідності до ст. 51 цього Закону, виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.

Згідно з ч. 2 ст. 64 вказаного Закону, сільські, селищні, міські, районні в містах (у разі їх створення) ради та їх виконавчі органи самостійно розпоряджаються коштами відповідних місцевих бюджетів, визначають напрями їх використання.

Статтею 2 Бюджетного Кодексу України визначено, що головні розпорядники бюджетних коштів - бюджетні установи в особі їх керівників, які відповідно до статті 22 цього Кодексу отримують повноваження шляхом встановлення бюджетних призначень.

Згідно з ст. 22 Бюджетного Кодексу України, за обсягом наданих повноважень розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня. Головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно: за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

Виконавчий комітет Запорізької міської ради є виконавчим органом Запорізької міської ради.

Як вбачається з даних Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, доступ до якого в мережі Інтернет є відкритим, на обслуговуванні в Управлінні державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області знаходиться Виконавчий комітет Запорізької міської ради, вид бюджету: бюджет міської територіальної громади.

Відтак, з урахуванням того, що Запорізька міська рада, не є розпорядником коштів місцевого бюджету м. Запоріжжя та не має рахунків в органах державного казначейства (протилежного суду не надано), суд вважає, що з метою захисту прав позивача та подальшого реального виконання ухвали суду в цій справі, повернення з Державного бюджету України сплаченого судового збору слід здійснювати на рахунок розпорядника бюджетних коштів місцевого бюджету міста Запоріжжя - Виконавчого комітету Запорізької міської ради, який був платником судового збору.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 14.05.2020 року у справі № 916/1952/17.

У судовому засіданні 05.11.2024 судом підписано вступну та резолютивну частини цієї ухвали.

Керуючись ст.ст. 232, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Запорізької міської ради про зміну порядку та способу виконання ухвали від 21.10.2024 у справі № 908/1135/24 задовольнити.

Змінити порядок і спосіб виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 21.10.2024 у справі № 908/1135/24, постановивши повернути з Державного бюджету України на користь Виконавчого комітету Запорізької міської ради (69126, м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 206, ) судовий збір у розмірі 879,25 грн. (вісімсот сімдесят дев`ять грн. 25 коп.), сплачений згідно платіжної інструкції № 441 від 10.04.2024, за подання позовної заяви, які перераховані до ГУК у Зап.обл. (м. Зап.Возн.), код отримувача 37941997, банк отримувача Казначейство України, призначення платежу судовий збір, на наступні банківські реквізити: - UA0034816 в Державній казначейській службі України м. Київ, .

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.ст. 255, 256 ГПК України. Повний текст ухвали складено та підписано 06 листопада 2024.

Суддя О.В. Ярешко