ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2024 р. м. Львів Справа №914/153/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді І.Б. Малех

суддів В.М. Гриців

І.Ю. Панова

секретар судового засідання Фарина Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортна компанія Сармат б/н від 27.06.2024 року (вх. № 01-05/1845/24 від 28.06.2024 року)

на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 06.06.2024 року (суддя Н.Є.Березяк; повний текст додаткового рішення складено 11.06.2024 року)

у справі №914/153/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортна компанія Сармат (надалі ТзОВ Транспортна компанія Сармат), м. Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Вуд-Львів (надалі ТзОВ Вуд-Львів), м. Львів

про стягнення 767922,45 грн.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: Талалаєва О.Ю. адвокат (ордер серія ВС №1292362 від 27.06.2024);

від відповідача: Шегинський Р.А. адвокат (ордер серія ВС №1308195 від 06.09.2024);

ВСТАНОВИВ:

17.01.2024 на розгляд Господарського суду Львівської області поступила позовна заява ТОВ Транспортна компанія Сармат до ТОВ Вуд-Львів про стягнення 987 496,28 грн. пені, яка була нарахована у відповідності до п. 5.3. договору №16.03.2022-1 про транспортно-експедиційні послуги, які в подальшому було зменшено до 767 922,45 грн. пені.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 23 травня 2024 року у справі №914/153/24 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 06 червня 2024 року у справі №914/153/24 заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу за вх. №2078/24 від 29.05.2024 задоволено; стягнуто з ТОВ «Транспортна компанія «Сармат» на користь ТОВ «Вуд-Львів» 85 000,00 грн. витрат на правову (правничу) допомогу.

Позивач ТОВ «Сармат», не погодившись з винесеним додатковим рішення подав апеляційну скаргу в якій посилається на те, що таке прийнято з порушенням норм процесуального права та з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи, а саме, вказує, що ним зверталась увага на неналежне оформлення документів, якими відповідач обґрунтовував фактично понесені витрати на правову допомогу, звертав увагу на відсутність детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для правничої допомоги, що вартість, яка була визначена відповідачем, не є співмірною із складністю справи, відсутність рахунку та не підтвердження відповідачем ,що грошові кошти, які були перераховані адвокатському об`єднанню, в дійсності були перераховані саме за надання послуг в межах даної справи.

Відповідно до цього просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 06.06.2024 у справі №914/153/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із безпідставністю. При цьому, також вказує, що якщо суд прийде до переконання про наявність підстав для стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу з позивача, то просить зменшити розмір таких витрат до реального, справедливого та співмірного розміру; судові витрати просить стягнути з відповідача.

15.10.2024 в канцелярію суду від представника скаржника поступили додаткові пояснення у справі, б/н від 15.10.2024 (вх. № апеляційного суду 01-04/6839/24 від 15.10.2024), з врахуванням положень ст. 221 ГПК України та правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду від 06.02.2024 у справі №910/9714/22.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 08 липня 2024 року у справі №914/153/24 (головуючий суддя Малех І.Б., судді Гриців В.М., Панова І.Ю.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ Транспортна компанія Сармат, б/н від 27.06.2024 року (вх. № 01-05/1845/24 від 28.06.2024 року) на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 06.06.2024 року у справі №914/153/24; витребувано матеріали справи №914/153/24 з Господарського суду Львівської області.

20.08.2024 в канцелярію суду поступили матеріали справи №914/153/24.

В подальшому, ухвалою суду від 22 серпня 2024 року розгляд справи №914/153/24 щодо оскарження додаткового рішення призначено до розгляду в судове засідання на 25 вересня 2024 року.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу в судовому засіданні 25.09.2024 оголошено перерву до 16.10.2024 року.

В судове засідання 16.10.2024 з`явились представники учасників процесу, які підтримали свої доводи і заперечення, які були викладені ними в попередньому судовому засіданні.

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою, оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників учасників процесу, судова колегія Західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку про не відповідність додаткового рішення від 06 червня 2024 року Господарського суду Львівської області у справі №914/153/24 нормам чинного матеріального та процесуального права, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

Згідно з ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).

У постанові Верховний Суд від 11.06.2021 у справі № 34-16/17-3683-2011 висловлено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, визначеними у ч. 4 ст. 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто критерії, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені ч. 5 ст. 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Витрати на професійну правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

Представником в суді першої інстанції від відповідача був адвокат - Шегинський Р.А. на підставі ордеру серія ВС №1259676 від 08.02.2024, виданого АО «Потинський та партнери» (Т-2, а.с.118, 215).

У відзиві на позов представником відповідача зазначено, що такий у зв`язку із розглядом справи очікує понести 100 000,00 грн. витрат (а.с.221-223).

В подальшому, в строк визначений процесуальним законодавством, після винесення рішення, представником відповідача подана заява про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №914/153/24, згідно якої просить ухвалити додаткове рішення і стягнути з позивача на користь відповідача 85 000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу (Т-2, а.с.113-116). В обгрунтування даного до заяви долучено: договір №07/02/24 про надання юридичних послуг від 07 лютого 2024 року; акт здачі-приймання наданих послуг №28/05-24 від 28 травня 2024 року; платіжна інструкція №772 від 28 травня 2024 року; ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВС № 1259676 від 08 лютого 2024 року; платіжну інструкцію №805 від 31 травня 2024 року.

07.02.2024 ТОВ «Вуд-Львів» (замовник) та АО «Потинський та партнери» (об`єднання) укладено договір №07/02/24 від 07.02.2024 про надання юридичних послуг, згідно п.1.1. якого замовник доручає, а об`єднання приймає на себе зобов`язання протягом дії цього договору надати замовнику юридичні послуги щодо представництва інтересів замовника у справі №914/153/24 за позовною заявою ТОВ «Транспортна компанія «Сармат» до ТОВ «Вуд-Львів» про стягнення 987 496,28 грн., зокрема здійснити підготовку відзиву на позовну заяву та представляти інтереси замовника як відповідача у вказаній судовій справ.

Згідно вимог п. 3.1. даного договору визначено, що за підготовку відзиву на позовну заяву, у справі вказаній в п.1.1. цього договору, замовник сплачує об`єднанню винагороду в розмірі 25 000,00 грн. За підготовку інших заяв по суті справи від імені замовника, останній сплачує на користь виконавця 15 000,00 грн. За здійснення відповідно до п.1.1. та п.1.2. цього договору представництва інтересів Замовника в господарському суді у судовій справі замовник додатково сплачує об`єднанню винагороду 45 000,00 грн.

Оплата винагороди, визначеної п.1.1. цього договору, здійснюється замовником на підставі рахунку виставленого виконавцем та акту прийняття-передачі виконаних робіт (п.3.2. договору).

Згідно наявного в матеріалах справи акту здачі-приймання наданих послуг №28/05-24 від 28 травня 2024 року відповідачу було надано наступний перелік юридичних послуг (Т-2, а.с.124):

- ознайомлення з матеріалами справи №914/153/24 за позовною заявою ТОВ «Транспортна Компанія «Сармат» до ТОВ «Вуд-Львів» про стягнення 987 496,28 грн.;

- підготовка відзиву ТОВ «Вуд-Львів» на позовну заяву ТОВ «Транспортна Компанія «Сармат» про стягнення пені в розмірі 987 496,28 грн.;

- ознайомлення із заявою ТОВ «Транспортна Компанія «Сармат» про зменшення позовних вимог у справі №914/153/24 за позовною заявою ТОВ «Транспортна Компанія «Сармат» до ТОВ «Вуд-Львів» про стягнення пені;

- підготовка Заперечень від імені ТОВ «Вуд - Львів» на заяву ТОВ «Транспортна компанія «Сармат» про зменшення позовних вимог;

- представництво інтересів ТОВ «Вуд - Львів» у судових засіданнях у справі №914/153/24 за позовом ТОВ «Транспортна компанія «Сармат» до ТОВ «Вуд-Львів» про стягнення пені, які відбувалися 15 лютого 2024 року, 14 березня 2024 року, 11 квітня 2024 року, 16 травня 2024 року, 23 травня 2024 року.

Вартість наданих юридичних послуг, як вказано в акті складає 85 000,00 грн.

В матеріалах справи також наявна копія платіжної інструкції №722 від 28.05.2024 про сплату 50 000,00 грн. в призначенні якої вказано за надання юридичних послуг, згідно рахунку №28/05-24 від 28.05.2024.

Представником позивача через систему електронний суд було подано клопотання, б/н від 05.06.2024 про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (Т-2, а.с.130-136), де звертає увагу суду на те, що відповідачем не подано детального опису виконаних робіт, також відсутнім є рахунок на підставі якого сплачувалось 50 000,00 грн. Також, вказує, на не співмірність суми витрат за складністю справи, невідповідність суми понесених витрат критеріям реальності, принципу пропорційності, справедливості та обґрунтованості .

Суд апеляційної інстанції відмічає, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою (такий правовий висновок викладено в пункті 6.5 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Дослідивши докази, надані відповідачем на підтвердження судових витрат гонорару, в формі передбаченої договором № 07/02/24, зважаючи на незначну складність справи, незначну кількість підготовлених адвокатом Шегинським Р.А. процесуальних документів (заява про надання доступу до електронної справи №914/153/24 на 1 сторінці, відзив обсягом 4 сторінки, заява про відшкодування судових витрат на 4 сторінках), участь в судових засіданнях, беручи до уваги принципи диспозитивності та змагальності господарського судочинства, критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, на що наголошує скаржник в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції з даних підстав та відповідно зменшення суми витрат на правову допомогу на 50% з 85000,00 до 42500,00 грн. (85000,00:2=42500,00).

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 1 ст. ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, враховуючи положення статей 86, 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованою апеляційну скаргу, беручи до уваги при цьому, принципи диспозитивності та змагальності господарського судочинства, критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, подане позивачем клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката в суді першої інстанції та доходить висновку про скасування додаткового рішення Господарського суду Львівської області від 06 червня 2024 року у справі №914/153/24 та прийняття нового про стягнення 42 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, що узгоджується з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 та в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Решту вимог заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 42500,00 грн. слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 275, 277, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортна компанія Сармат б/н від 27.06.2024 року (вх. № 01-05/1845/24 від 28.06.2024 року) задоволити.

2. Додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 06 червня 2024 року у справі №914/153/24 скасувати та прийняти нове рішення.

3. Заяву представника ТОВ «Вуд-Львів», б/н від 28.05.2024 про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №914/153/24 задоволити частково.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Сармат» (79055, м. Львів, вул. Роксоляни, буд. 31, кв. 29; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вуд-Львів» (79069, м. Львів, вул. Шевченка, буд. 329, ) 42 500,00 грн. витрат на правову (правничу) допомогу.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст.ст. 286 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 29.10.2024.

Головуючий суддя І.Б. Малех

Суддя В.М. Гриців

Суддя І.Ю. Панова