ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.11.2024 м. ДніпроСправа № 904/4042/24

За позовом Комунального підприємства "Дніпровський електротранспорт" Дніпровської міської ради (49038, м. Дніпро, пр. Яворницького Дмитра, буд. 119-А; ідентифікаційний код 32616520)

до Фізичної особи-підприємця Лещенко Євгена Павловича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про визнання недійсним договору поставки від 13.12.2019 №71/3

Суддя Загинайко Т.В.

Без участі представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Комунальне підприємство "Дніпровський електротранспорт" Дніпровської міської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№3858/24 від 13.09.2024) до Фізичної особи-підприємця Лещенко Євгена Павловича про визнання договору поставки від 13.12.2019 №71/3 недійсним з моменту укладення.

Також просить стягнути з відповідача судовий збір за подання позовної заяви.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтями 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2024 про залишення позовної заяви без руху позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У подальшому, позивачем подано заяву (вх.№45040/24 від 25.09.2024) про усунення недоліків, відповідно до якої було усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою господарського суду від 18.09.2024.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у запереченні (вх.№50576/24 від 01.11.2024) проти розгляду справи за правилами спрощеного провадження просить: - поновити відповідачу строк для подання заперечень щодо розгляду справи №904/4042/24 у спрощеному провадженні; - перейти до розгляду справи №904/4042/24 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, посилаючись на те, що: - про ухвалу суду від 30.09.2024 відповідач дізнався з Єдиного реєстру судових рішень, лише 30.10.2024, на поштову адресу відповідача ухвала не надходила; - спір не належить до малозначних на підставі ціни договору, який визнається позивачем недійсним.

Розглянувши заперечення відповідача, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2024 було запропоновано відповідачу, зокрема, надати заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, протягом 5-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Пунктом 5 частини 4 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про фізичну особу - підприємця зокрема, про місцезнаходження (адреса місця проживання, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем);

На підтвердження адреси відповідача судом долучено до матеріалів справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з якого вбачається, що місцезнаходженням відповідача є 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Гвоздична, буд. 16, на яку і була направлена кореспонденція господарського суду відповідачу (а.с. 27).

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з частиною 6 статті 242 цього Кодексу днем вручення судового рішення є, окрім іншого, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Слід відзначити, що поштове відправлення на адресу відповідача, в якому містилася ухвала суду від 30.09.2024, було повернуто за зворотною адресою з довідкою АТ "Укрпошта" форми 20 від 08.10.2024 "Адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 43-47)

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

При цьому, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її офіційним місцезнаходженням, визначеним у відповідному державному реєстрі) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

Крім того, частиною 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Відповідно до статті 169 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань; заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі; заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Згідно з частинами 1, 3, 4, 6 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення; якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи; одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк; про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Частиною 5 статті 254 Цивільного кодексу України визначено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

З урахуванням викладеного, останнім днем строку для надання відповідачем заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження є 14.10.2024 (08.10.2024 + 5 календарних днів - 13.10.2024 (неділя - вихідний, перший за ним робочий день - 14.10.2024)).

Отже, встановлений судом процесуальний строк для надання заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження є таким, що пропущений відповідачем.

Враховуючи вищевикладене та з метою об`єктивного, повного та всебічного розгляду справи клопотання Фізичної особи - підприємця Лещенко Євгена Павловича щодо поновлення процесуального строку для подання заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження слід задовольнити.

Відповідно до частини 4 статті 250 Господарського процесуального кодексу України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Щодо переходу до розгляду справи №904/4042/24 за правилами загального позовного провадження, то відповідачем у заяві взагалі не наведено обґрунтувань необхідності розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження.

Так, наведені у заяві посилання на норми процесуального закону не є достатніми та не обґрунтовують необхідність для переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, справа є незначної складності, пов`язана з визнанням недійсним договору поставки від 13.12.2019 №71/3, визнана судом малозначною.

Всі заперечення по суті відповідач може подати у письмовому вигляді.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Тому суд не вбачає підстав для переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Керуючись статтями 234, 235, 250 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання Фізичної особи-підприємця Лещенко Євгена Павловича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) щодо поновлення строку на подання заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

2. Поновити Фізичній особі-підприємцю Лещенко Євгену Павловичу ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) процесуальний строк на подання заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

3. Відмовити Фізичній особі-підприємцю Лещенко Євгену Павловичу ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) у переході до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 06.11.2024.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Загинайко