ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2024 р. Справа№ 910/340/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Коробенка Г.П.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання Дюкарєвої І.М.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец Тех Захід»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 року

у справі №910/340/23 (суддя Івченко А.М.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец Тех Захід"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зеніт Склад"

про банкрутство

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 07.10.2024

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2023 відкрито провадження у справі № 910/340/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Зеніт Склад" (01014, м. Київ, вул. Звіринецька, буд. 63, ); визнано вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец Тех Захід" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зеніт Склад" на загальну суму 1 099 883,19 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника з 13.09.2023; введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Зеніт Склад" з 13.09.2023; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 17.04.2013 № 241); встановлено розпоряднику майна боржника арбітражному керуючому Василюку Ігорю Миколайовичу розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна боржника із розрахунку трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів авансованих заявником на депозитний рахунок господарського суду; зобов`язано розпорядника майна боржника надати суду не пізніше 20.10.2023 відомості про результати розгляду вимог кредиторів боржника; зобов`язано розпорядника майна боржника у строк до 13.11.2023 організувати та провести інвентаризацію майна боржника; оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Зеніт Склад" у встановленому законодавством порядку; заборонено боржнику та власнику майна (органу уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації боржника, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави; призначено попереднє засідання суду у справі на 15.11.23.

11.06.2024 від ініціюючого кредитора надійшло клопотання про призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Сокотуна В.А.

11.06.2024 від арбітражного керуючого Сокотуна В.А. надійшла заява про участь.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 року у справі №910/340/23, у задоволенні клопотання ініціюючого кредитора про призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Сокотуна В.А. відмовлено. У задоволенні заяви арбітражного керуючого Сокотуна В.А. про участь у справі відмовлено. Призначено розпорядником майна боржника у справі № 910/340/23 арбітражного керуючого Карасюка Олександра Володимировича.

Ключовим мотивом ухвали є:

- ініціюючим кредитором при подачі заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство було додано заяву арбітражного керуючого Василюка І.М., а Кодексом України з процедур банкрутства не передбачено право ініціюючого кредитора повторно подавати кандидатуру арбітражного керуючого для призначення розпорядником майна боржника.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Спец Тех Захід» звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 року у справі №910/340/23 скасувати в частині відмови в призначенні розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Сокотуна В.А. та призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Карасюка О.В. Прийняти нове рішення, яким призначити розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Сокотуна В.А.

Ключовим аргументом скарги є:

- відмовляючи у задоволенні клопотання апелянта як ініціюючого кредитора, судом першої інстанції зазначено доводи, що положення КзПБ не визначають право повторної пропозиції зі сторони ініціюючого кредитора на подання кандидатури арбітражного керуючого у справі. Разом з тим, судом першої інстанції проігноровано відповідні процесуальні права апелянта як учасника справи.

Від арбітражного керуючого Карасюка О.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ключовим аргументом відзиву є:

- обов`язок суду призначити запропонованого ініціюючим кредитором арбітражного керуючого по справі існує лише при відкритті провадження у справі, а тому твердження Скаржника про обов`язковість призначення запропонованого ним арбітражного керуючого під час процедури розпорядження майном не мають правового підґрунтя.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи №910/340/23 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Коробенко Г.П., Остапенко О.М. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019 й може розглядати справи про банкрутство та справи у спорах, які пов`язані з процедурою банкрутства, справи у спорах щодо захисту прав на об`єкти інтелектуальної власності.

Відтак, судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів є судом, встановленим законом, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/340/23, відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

На виконання ухвали від 18.07.2024 з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/340/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец Тех Захід» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 року у справі № 910/340/23, розгляд справи призначено на 07.10.2024.

В силу положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 28 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією визначається судом шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору.

Арбітражний керуючий для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією, у разі відсторонення розпорядника майна або керуючого реструктуризацією від виконання повноважень, керуючий санацією, керуючий реалізацією та ліквідатор призначаються господарським судом за клопотанням комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи) чи зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи).

Місцевим судом здійснено запит на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого. Проте, визначений арбітражний керуючий заяви про участь не подав.

З матеріалів справи вбачається, що до суду надійшла заява арбітражного керуючого Карасюка О.В.

Частиною 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрута встановлено, що розпорядником майна, керуючим реструктуризацією, керуючим санацією, ліквідатором, керуючим реалізацією не можуть бути призначені арбітражні керуючі:

1) які є заінтересованими особами у цій справі;

2) які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня відсторонення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років;

3) яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов`язків, визначених цим Кодексом;

4) які мають конфлікт інтересів;

5) які здійснювали раніше повноваження приватного виконавця щодо примусового виконання судових рішень або рішень інших органів (посадових осіб), у яких боржник був стороною виконавчого провадження;

6) які є близькими особами боржника - фізичної особи.

Відомостей про те, що арбітражний керуючий Карасюк О.В. здійснював управління боржником або ж є заінтересованою особою стосовно боржника та кредиторів, місцевим судом не встановлено, не встановлено також обмежень, визначених ч. 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрута, кандидатура арбітражного керуючого не належить до жодної з категорій осіб, зазначених у вказаній статті.

У зв`язку з чим суд першої інстанції призначив розпорядником майна боржника у справі № 910/340/23 арбітражного керуючого Карасюка О.В.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду.

Щодо аргументів апеляційної скарг про те, що суд першої інстанції проігнорував відповідні процесуальні права апелянта, як учасника справи, оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 42 Господарського кодексу України сторони можуть подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Так, ініціюючим кредитором при подачі заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство було додано заяву арбітражного керуючого Василюка І.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2023 при відкритті провадження у справі про банкрутство було задоволено заяву та призначено арбітражного керуючого Василюка І.М. розпорядником майна боржника.

Кодексом України з процедур банкрутства не передбачено право ініціюючого кредитора повторно подавати кандидатуру арбітражного керуючого для призначення розпорядником майна боржника.

Окрім цього, ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2024 у задоволенні клопотання про призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Сокотуна В.А. відмовлено.

Як було правильно встановлено місцевим судом боржником не розглянуто вимоги кредиторів та не надано суду та кредиторам повідомлення про розгляд, попереднє засідання не проведено, комітет кредиторів не сформовано.

Порядок призначення арбітражного керуючого у справі про банкрутство/ неплатоспроможність у період до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи визначено п. 21 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, яким передбачено таке.

Заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім відомостей, передбачених частиною першою статті 34, частиною другою статті 116 цього Кодексу, повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією.

Ініціюючий кредитор або боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим частиною третьою статті 28 цього Кодексу.

Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), призначає арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, розпорядником майна або керуючим реструктуризацією.

Таким чином, обов`язок суду призначити запропонованого ініціюючим кредитором арбітражного керуючого по справі існує лише при відкритті провадження у справі, а тому твердження скаржника про обов`язковість призначення запропонованого ним арбітражного керуючого під час процедури розпорядження майном не мають правового підґрунтя.

Крім наведеного, колегія звертає увагу на положення ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства, відповідно до п.п. 3,4 ч. 8 якої до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення у справі про банкрутство; звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого, припинення повноважень арбітражного керуючого та про призначення іншого арбітражного керуючого.

Враховуючи те, що станом на дату постановлення оскаржуваної ухвали попереднє засідання не проведено, і комітет кредиторів не сформовано, то вказане унеможливлює призначення розпорядника майна боржника комітетом кредиторів.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суду апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення першої інстанції - без змін як такого, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У зв`язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні апеляційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення, на скаржника покладаються витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 2, 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 253-255, 269, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец Тех Захід» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 року у справі №910/340/23 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 року у справі №910/340/23 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу №910/340/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст складено 14.10.2024.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді Г.П. Коробенко

О.М. Остапенко