ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2024 р. м. Київ Справа № 911/1921/23

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Державного підприємства «Гарантований покупець», м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія», Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе,

про стягнення 38329971,51 грн.

секретар судового засідання: Самусь В.С.

За участю представників:

від позивача: Прокопів Н.М. (довіреність № 168-Д від 29.12.2023 р.);

від відповідача: Андрієвська О.В. (довіреність № 153 від 01.04.2024 р.).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Гарантований покупець» звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія», в якому позивач просить стягнути 38329971,51 грн, з яких 24332879,81 грн пені, 1879024,75 грн штрафу, 1547255,42 грн 3 % річних та 10570811,53 грн інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язання з оплати придбаної у позивача електричної енергії за період з березня 2022 р. по квітень 2023 р. у строк, встановлений п. 4.4. Договору № 462/03/22 від 08.03.2022 р., укладеного між позивачем та відповідачем, у зв`язку з чим позивачем на підставі ст. 625 ЦК України нараховано 1547255,42 грн 3 % річних та 10570811,53 грн інфляційних втрат, на підставі п. 7.2 Договору нараховано 24332879,81 грн пені та на підставі п. 7.3. Договору нараховано 1879024,75 грн штрафу.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.07.2023 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 26.07.2023 р.

19.07.2023 до господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 24332879,81 грн пені, 1879024,75 грн штрафу, 10570811,53 грн інфляційних витрат та відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення 3 % річних в частині 988149,01 грн. Відповідач вважає, що позивач своїми діями, які полягають в системному надсиланні відповідачу актів зарахування зустрічних однорідних вимог, в яких позивач зазначав про непогашення взаємозаліком частини зобов`язань відповідача або погашення їх з запізненням прострочив зі свого боку прийняття виконання зобов`язання від відповідача. Посилаючись на статтю 613 ЦК України, відповідач наполягає, що ним було належним чином виконано зобов`язання в строки, передбачені договором та наказом Міненерго від 21.03.2022 № 132, але внаслідок прострочення кредитора належним чином виконане зобов`язання не було прийнято позивачем, а тому виконання зобов`язання було відстрочено. За наведених обставин відповідач вважає, що твердження позивача про прострочення виконання зобов`язання після строку, встановленого договором та наказом Міненерго від 21.03.2022 № 132, не відповідає дійсності. Щодо нарахування штрафу та пені, відповідач вказує, що в силу підпункту 16 пункту 1 постанови НКРЕКП № 332 зупинено нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договором, на весь період дії воєнного стану. Крім того, відповідач звертає увагу, що згідно з пунктом 7.6 договору строк виконання зобов`язання по сплаті штрафу та пені ще не настав, оскільки позивач не звертався до відповідача письмово з відповідним зверненням. Посилаючись на пункт 4.4 договору, відповідач стверджує, що періодом, протягом якого у нього існує зобов`язання з оплати електроенергії, і яке він може прострочити, є період з 10 по 12 число кожного місяця, наступного за розрахунковим, і починаючи з 13 числа зобов`язання припиняється в силу обов`язкового взаємозаліку зустрічних однорідних вимог, передбаченого договором і чинним законодавством. Також, відповідач заявляє про пропуск позивачем строків позовної давності щодо стягнення цих вимог. Зважаючи, що строк прострочення зобов`язання складає менше 15 календарних днів в кожному місяці, то інфляційні втрати не нараховуються. Також, відповідач не згодний з розрахунком 3 % річних.

25.07.2023 до господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він просить суд задовольнити у повному обсязі позовні вимоги Гарантованого покупця. Позивач вказує, що пункт 8 наказу Міненерго № 132 передбачає необхідність здійснення учасниками ринку зарахувань зустрічних однорідних вимог, шляхом оформлення відповідних правочинів. Позивач стверджує, що пункт 8 наказу Міненерго № 132 та пункт 4.7 договору не припиняють грошового зобов`язання відповідача перед позивачем та не змінюють строків оплати за договором. Позивач також вказує на те, що законом не встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору, а тому пред`явлення чи непред`явлення претензії позивачем не впливає на право Гарантованого покупця на стягнення з відповідача штрафних санкцій в судовому порядку. Також, позивач звертає увагу, що постанова НКРЕКП № 332 є підзаконним нормативно-правовим актом та не може обмежувати право на стягнення неустойки гарантоване ЦК України. Позивач стверджує, що твердження відповідача про пропуск позовної давності спростовуються нормами чинного законодавства, а саме: пунктами 12, 19 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України. Крім того, позивач акцентує увагу на правильності розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних.

08.08.2023 до господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 24332879,81 грн. пені, 1879024,75 грн. штрафу, 10570811,53 грн. інфляційних витрат та відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення 3% річних в частині 988149,01 грн. Відповідач акцентує увагу на тому, що наказ Міненерго № 132, є спеціальним нормативним актом, який регулює відносини сторін в період існування воєнного стану, відповідно позивач, не здійснивши зарахування зустрічних однорідних вимог, маючи можливість зарахувати в погашення заборгованості грошові кошти, які винен відповідачу за іншим договором, порушив вимоги положень наказу Міненерго № 132. За наведених обставин відповідач вважає, що у позивача відсутнє право на стягнення заборгованості за договором в частині, що суперечить спеціальній нормі законодавства, оскільки у його діях вбачається ухилення від виконання нормативного акту, що має розцінюватись, як прострочення кредитора відповідно до частини 1 статті 613 ЦК України та частини 1 статті 221 ГК України, оскільки він не вчинив дії, передбаченої актом цивільного законодавства. Також відповідач вважає безпідставними аргументи позивача щодо неможливості застосування норм Постанови НКРЕКП № 332 стосовно незастосування штрафних санкцій, з огляду на наявний правовий висновок Верховного Суду у справі № 922/1948/22.

29.08.2023 до господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру неустойки у випадку ухвалення рішення про її стягнення з відповідача на 95 %. Вказане клопотання мотивовано тим, що відповідач повністю виконав своє зобов`язання перед позивачем шляхом взаємозаліку зустрічних вимог, як це передбачено наказом Міністерства енергетики № 132. Відповідач зазначає, що вважає свою заборгованість простроченою не зі своєї вини, а з вини кредитора. Також відповідач звертає увагу, що станом на 31.12.2022 прострочена заборгованість позивача перед відповідачем становила ,66 грн, що підтверджується двостороннім актом звірки від 31.12.2022, яка виникла внаслідок не виконання позивачем дій, передбачених пунктом 8 наказу Міністерства енергетики № 132. Відповідач звертає увагу на те, що позивач не надав жодних доказів щодо наслідків для нього, які послідували за простроченням виконання зобов`язання, а також доказів понесених збитків. Також, відповідач вважає, що розмір неустойки, заявлений позивачем, є неспівмірним з поведінкою відповідача. Відповідач пояснив, що він, як постачальник універсальних послуг, реалізовує електроенергію побутовим споживачам (домогосподарствам) за цінами, встановленими регулятором, тобто виконує соціальну функцію і застосування до нього неустойки у визначеному позивачем розмірі може призвести до порушення балансу інтересів на ринку електричної енергії.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.08.2023 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

12.09.2023 до господарського суду Київської області від позивача надійшли заперечення на клопотання про зменшення неустойки, у якому він просить суд відмовити у задоволенні клопотання відповідача.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.09.2023 р. зупинено провадження у справі № 911/1921/23 до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 911/1359/22.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.06.2024 р. поновлено провадження у справі № 911/1921/23; призначено підготовче засідання на 20.06.2024 р.

01.07.2024 р. до господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких він просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача 24332879,81 грн пені, 1879024,75 грн штрафу, 10570811,53 грн інфляційних втрат в повному обсязі та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3 % річних в частині 1062905,86 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.07.2024 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.07.2024 р.

17.07.2024 р. до господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі / заява про розстрочення виконання рішення; в якій він просить у випадку прийняття судом рішення щодо наявності підстав для задоволення позову ДП «Гарантований покупець» розстрочити виконання рішення суду в цій частині строком на один рік рівними щомісячними платежами. Відповідач посилається на те, що позивачем не надано жодного доказу щодо завдання збитків чи несення додаткових витрат у зв`язку з неоплатою відповідачем заявлених у справі № 911/1921/23 пені, штрафу, інфляційних втрат та 3 % річних, а тому у разі прийняття судом рішення щодо наявності правових підстав для їх задоволення, розстрочення оплати відповідно не вплине негативно на діяльність позивача. Відповідач вважає, що наявність боргу (станом на 01.07.2022) позивача перед відповідачем у розмірі 957596,63 тис. грн, а також заборгованість споживачів перед відповідачем у розмірі 477335,13 тис. грн об`єктивно унеможливлюють вчасне виконання договірних зобов`язань відповідача перед позивачем. Відповідач зазначає, що задоволення судом позовних вимог позивача та негайне виконання такого рішення негативно вплине на господарську діяльність відповідача та суттєво погіршить його фінансовий стан, а примусове стягнення вказаної суми ставить під загрозу можливість виконання відповідачем своїх функцій щодо стабільного постачання електричної енергії споживачам всього регіону.

24.07.2024 р. до господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (в порядку ст. 46 ГПК України), в якій він, зокрема просить зменшити розмір позовних вимог на суму 24332879,81 грн пені та 1879024,75 грн штрафу; стягнути з відповідача на користь позивача 12118066,95 грн, з яких: 1547255,42 грн 3 % річних та 10570811,53 грн інфляційних втрат.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір попередньо поданих вимог майнового характеру, відповідно заявленої ціни позову.

Надаючи оцінку вказаній заяві, суд виходить з її змісту.

Позивач в заяві про зменшення розміру позовних вимог виключив позовні вимоги про стягнення пені та штрафу.

Збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі. Вилучення деяких із позовних вимог відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через зменшення розміру позовних вимог.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Таким чином, заява позивача про зменшення розміру позовних вимог за своїм змістом є заявою про зміну предмета позову, оскільки позивач вилучив позовні вимоги про стягнення пені та штрафу.

Згідно з ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Як вже зазначалось, ухвалою господарського суду Київської області від 04.07.2024 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.07.2024 р.

Таким чином, подана заява про зменшення розміру позовних вимог, яка за своїм змістом є заявою про зміну предмета позову, подана із порушенням вимог ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на викладене, заява про зменшення розміру позовних вимог, яка за своїм змістом є заявою про зміну предмета позову, залишається судом без розгляду.

09.08.2024 р. до господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли заперечення на заяву про розстрочення виконання рішення суду, в яких він просить відмовити відповідачу у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду.

12.08.2024 р. до господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі щодо поданих позивачем заперечень на заяву про розстрочення виконання рішення суду.

20.08.2024 р. до господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі.

У судових засіданнях 25.07.2024 р., 13.08.2024 р. та 27.08.2024 р. оголошувались перерви до 13.08.2024 р., 27.08.2024 р. та 29.08.2024 р. відповідно.

Представник позивача у підготовчих засіданнях та судових засіданнях позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у підготовчих засіданнях та судових засіданнях проти позову заперечував.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

08.03.2022 р. між Державним підприємством «Гарантований покупець» (гарантований покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (електропостачальник) було укладено договір № 462/03/22.

Відповідно до п. 1.1 договору за цим договором гарантований покупець зобов`язується продавати, а електропостачальник зобов`язується на виконання наказу Міністерства енергетики України від 05.03.2022 р. № 106 «Про забезпечення електричної енергії необхідної для задоволення потреб побутових споживачів» купувати електричну енергію, відповідно до умов цього договору.

Згідно з п. 3.1 договору обсяг, погодинні обсяги купівлі-продажу електричної енергії та інші умови продажу електричної енергії, яку гарантований покупець продає, а електропостачальник купує в розрахунковому періоді за цим договором визначається шляхом погодження обсягів купівлі-продажу електричної енергії за формою, яка наведена в додатку № 2 до цього договору.

Пунктом 3.2 договору встановлено, що ціна на електричну енергію, за якою гарантований покупець здійснює продаж електричної енергії електропостачальнику, дорівнює ціні, що склалася на ринку на добу наперед у відповідну годину постачання.

Розрахунковим періодом є календарний місяць (з 00.00 годин першого по 24.00 години останнього числа включно) (п. 3.3 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору електропостачальник розраховується з гарантованим покупцем за електричну енергію за цінами, що визначені відповідно до п. 3.2 цього договору.

Згідно з п. 4.4 договору оплата за придбану у гарантованого покупця електричну енергію здійснюється електропостачальником до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

На виконання наказу Міністерства енергетики України від 05.03.2022 № 106 електропостачальник має право здійснити оплату гарантованому покупцю шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог непогашених грошових зобов`язань, що виникли в результаті різниці між зобов`язаннями з оплати за пунктами 3.1, 3.2, 4.1-4.3 цього договору та перерахованими грошовими коштами на виконання п. 4.4 цього договору, з непогашеними грошовими зобов`язаннями гарантованого покупця, що виникли у відповідному розрахунковому періоді при отриманні послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів від електропостачальника згідно із договором від 15.09.2021 р. № 2301/02/21 (п. 4.7 договору).

Відповідно до п. 4.9 договору гарантований покупець не пізніше 2-го робочого дня місяця, наступного за розрахунковим, направляє електропостачальнику на електронну адресу, вказану в пункті 10.3 цього договору, в електронному вигляді акт купівлі-продажу електричної енергії, форма якого визначена в додатку № 3 до цього договору, з накладенням КЕП керівника (уповноваженої особи).

Згідно з п. 4.10 договору електропостачальник протягом 2 робочих днів з дня отримання акта купівлі-продажу електричної енергії в електронному вигляді підписує його зі свого боку шляхом накладення КЕП керівника (уповноваженої особи), та направляє гарантованому покупцю на електронну адресу, вказану в п. 10.3 цього договору.

Цей договір набирає чинності 10.03.2022 р. та діє на час особливого періоду, але у будь-якому разі до моменту здійснення розрахунків між сторонами у повному обсязі (п. 10.1 договору).

25.03.2022 р. між Державним підприємством «Гарантований покупець» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» було укладено додаткову угоду № 510/02/22 до договору від 08.03.2022 р. № 462/03/22.

Пунктом 1 додаткової угоди сторони дійшли згоди по тексту договору слова, цифри та знаки «наказу Міністерства енергетики України від 05 березня 2022 року № 106 «Про забезпечення електричної енергії необхідних для задоволення потреб побутових споживачів» замінити словами, цифрами та знаками «наказу Міністерства енергетики України від 21 березня 2022 року № 132 «Про забезпечення купівлі-продажу електричної енергії постачальниками універсальних послуг в особливий період».

Пунктом 2 додаткової угоди сторони дійшли згоди в пункті 4.7 договору слова, цифри та знаки «На виконання наказу Міністерства енергетики України від 05.03.2022 № 106 електропостачальник має право здійснити» замінити словами, цифрами та знаками «На виконання наказу до 14-го числа місяця, наступного за розрахунковим електропостачальник здійснює».

02.03.2023 р. між Державним підприємством «Гарантований покупець» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» було укладено додаткову угоду № 328/03/23 до договору від 08.03.2022 р. № 462/03/22.

Пунктом 18 додаткової угоди сторони дійшли згоди у п. 10.1 слова «на час особливого періоду» замінити словами «на час дії воєнного стану».

На виконання умов договору № 462/03/22 від 08.03.2022 р. позивач за період з березня 2022 р. по квітень 2023 р. продав, а відповідач купив електричну енергію на загальну суму ,87 грн, що підтверджується актами купівлі-продажу електроенергії між ДП «Гарантований покупець» та електропостачальником ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія», а саме: від 31.03.2022 р. на суму 65573547,67 грн; від 30.04.2022 р. на суму 49936503,25 грн; від 31.05.2022 р. на суму 107052292,09 грн; від 30.06.2022 р. на суму 216305190,96 грн; від 31.07.2022 р. на суму 272792638,24 грн; від 31.08.2022 р. на суму 198997394,69 грн; від 30.09.2022 р. на суму 122703550,18 грн; від 31.10.2022 р. на суму 68594549,45 грн; від 30.11.2022 р. на суму 137045212,32 грн; від 31.12.2022 р. на суму 142631197,68 грн; від 31.01.2023 р. на суму 136246893,20 грн; від 28.02.2023 р. на суму 212027659,15 грн; від 31.03.2023 р. на суму 287439022,68 грн; від 30.04.2023 р. на суму 283359526,31 грн.

Як вже зазначалось, пунктом 4.4 договору № 462/03/22 від 08.03.2022 р. встановлено, що оплата за придбану у гарантованого покупця електричну енергію здійснюється електропостачальником до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Таким чином, у відповідача винило зобов`язання з оплати поставленої позивачем електричної енергії у березні 2022 р. у строк до 11.04.2022 р. (10.04.2022 р. вихідний день); у квітні 2022 р. у строк до 10.05.2022 р.; у травні 2022 р. у строк до 10.06.2022 р.; у червні 2022 р. у строк до 11.07.2022 р. (10.07.2022 р. вихідний день); у липні 2022 р. у строк до 10.08.2022 р.; у серпні 2022 р. у строк до 12.09.2022 р. (10.09.2022 р. та 11.09.2022 р. вихідні дні); у вересні 2022 р. у строк до 10.10.2022 р.; у жовтні 2022 р. у строк до 10.11.2022 р.; у листопаді 2022 р. у строк до 12.12.2022 р. (10.12.2022 р. та 11.12.2022 р. вихідні дні); у грудні 2022 р. у строк до 10.01.2023 р.; у січні 2023 р. у строк до 10.02.2023 р.; у лютому 2023 р. у строк до 10.03.2023 р.; у березні 2023 р. у строк до 10.04.2023 р.; у квітні 2023 р. у строк до 10.05.2023 р.

Відповідачем частково сплачено за поставлену електричну енергію грошовими коштами у загальній сумі 63272875,94 грн, що підтверджується реєстром банківських документів за 01.03.2022 р.-12.06.2023 р., а саме:

- за поставлену електричну енергію у березні 2022 р. 29.07.2022 р. сплачено 14840675,33 грн; 16.08.2022 р. сплачено 9940048,06 грн, а 31.08.2022 р. сплачено 2062487,30 грн (тобто з порушенням строку, встановленого п. 4.4 договору);

- за поставлену електричну енергію у липні 2022 р. 31.08.2022 р. сплачено 3215416,66 грн, тобто з порушенням строку, встановленого п. 4.4 договору;

- за поставлену електричну енергію у серпні 2022 р. 31.08.2022 р. сплачено 22132216,54 грн;

- за поставлену електричну енергію у вересні 2022 р. 30.09.2022 р. сплачено 11082032,05 грн.

Відповідно до п. 4.7 договору № 462/03/22 від 08.03.2022 р. (в редакції додаткової угоди № 510/02/22 від 25.03.2022 р.) на виконання наказу до 14-го числа місяця, наступного за розрахунковим електропостачальник здійснює оплату гарантованому покупцю шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог непогашених грошових зобов`язань, що виникли в результаті різниці між зобов`язаннями з оплати за пунктами 3.1, 3.2, 4.1-4.3 цього договору та перерахованими грошовими коштами на виконання п. 4.4 цього договору, з непогашеними грошовими зобов`язаннями гарантованого покупця, що виникли у відповідному розрахунковому періоді при отриманні послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів від електропостачальника згідно із договором від 15.09.2021 № 2301/02/21.

На виконання п. 8 наказу Міністерства енергетики України від 21 березня 2022 року № 132 «Про забезпечення купівлі-продажу електричної енергії постачальниками універсальних послуг в особливий період» та п. 4.7 договору сторонами були складені та підписані акти зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до яких відповідачем шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог частково погашено заборгованість перед позивачем за договором № 462/03/22 від 08.03.2022 р. за поставлену електричну енергію за період з березня 2022 р. по квітень 2023 р., а саме:

- актом від 14.04.2022 р. сторони дійшли згоди зарахувати зустрічні однорідні вимоги за зобов`язанням відповідача з оплати електричної енергії у березні 2022 р. у сумі 38730336,98 грн (залишкова заборгованість становить 26843210,69 грн);

- актом від 13.05.2022 р. сторони дійшли згоди зарахувати зустрічні однорідні вимоги за зобов`язанням відповідача з оплати електричної енергії у квітні 2022 р. у сумі 49936503,25 грн;

- актом від 16.06.2022 р. сторони дійшли згоди зарахувати зустрічні однорідні вимоги за зобов`язанням відповідача з оплати електричної енергії у травні 2022 р. у сумі 107052292,09 грн;

- актом від 29.07.2022 р. сторони дійшли згоди зарахувати зустрічні однорідні вимоги за зобов`язанням відповідача з оплати електричної енергії у червні 2022 р. у сумі 216305190,96 грн;

- актом від 18.08.2022 р. сторони дійшли згоди зарахувати зустрічні однорідні вимоги за зобов`язанням відповідача з оплати електричної енергії у липні 2022 р. у сумі 269577221,58 грн;

- актом від 16.09.2022 р. сторони дійшли згоди зарахувати зустрічні однорідні вимоги за зобов`язанням відповідача з оплати електричної енергії у серпні 2022 р. у сумі 176865178,15 грн;

- актом від 17.10.2022 р. сторони дійшли згоди зарахувати зустрічні однорідні вимоги за зобов`язанням відповідача з оплати електричної енергії у вересні 2022 р. у сумі 111621518,13 грн;

- актом від 16.11.2022 р. сторони дійшли згоди зарахувати зустрічні однорідні вимоги за зобов`язанням відповідача з оплати електричної енергії у жовтні 2022 р. у сумі 68594549,45 грн;

- актом від 16.12.2022 р. сторони дійшли згоди зарахувати зустрічні однорідні вимоги за зобов`язанням відповідача з оплати електричної енергії у листопаді 2022 р. у сумі 137045212,32 грн;

- актом від 16.01.2023 р. сторони дійшли згоди зарахувати зустрічні однорідні вимоги за зобов`язанням відповідача з оплати електричної енергії у грудні 2022 р. у сумі 142631197,68 грн;

- актом від 16.02.2023 р. сторони дійшли згоди зарахувати зустрічні однорідні вимоги за зобов`язанням відповідача з оплати електричної енергії у січні 2023 р. у сумі 136246893,20 грн;

- актом від 16.03.2023 р. сторони дійшли згоди зарахувати зустрічні однорідні вимоги за зобов`язанням відповідача з оплати електричної енергії у лютому 2023 р. у сумі 212027659,15 грн;

- актом від 17.04.2023 р. сторони дійшли згоди зарахувати зустрічні однорідні вимоги за зобов`язанням відповідача з оплати електричної енергії у березні 2023 р. у сумі 287439022,68 грн;

- актом від 16.05.2023 р. сторони дійшли згоди зарахувати зустрічні однорідні вимоги за зобов`язанням відповідача з оплати електричної енергії у квітні 2023 р. у сумі 283359526,31 грн.

Таким чином, відповідачем повністю сплачено за поставлену позивачем електричну енергію за період з березня 2022 р. по квітень 2023 р., проте із порушенням строків, встановлених пунктом 4.4 договору № 462/03/22 від 08.03.2022 р.

Заперечуючи проти позову, відповідач зокрема стверджує, що періодом, протягом якого у нього існує зобов`язання з оплати електроенергії, і яке він може прострочити, є період з 10 по 12 число кожного місяця, наступного за розрахунковим, і починаючи з 13 числа зобов`язання припиняється в силу обов`язкового взаємозаліку зустрічних однорідних вимог, передбаченого договором і чинним законодавством. Відповідач посилається на статтю 613 ЦК України та наполягає, що ним було належним чином виконано зобов`язання в строки, передбачені договором та наказом Міненерго від 21.03.2022 № 132, але внаслідок прострочення кредитора належним чином виконане зобов`язання не було прийнято позивачем, а тому виконання зобов`язання було відстрочено. За наведених обставин відповідач вважає, що твердження позивача про прострочення виконання зобов`язання після строку, встановленого договором та наказом Міненерго від 21.03.2022 № 132, не відповідає дійсності.

Пунктом 8 наказу від 21.03.2022 р. № 132 Міністерства енергетики України «Про забезпечення купівлі-продажу електричної енергії постачальниками універсальних послуг в особливий період» наказано ДП «НАЕК «Енергоатом», ДП «Гарантований покупець», ПрАТ «Укргідроенерго» та постачальникам універсальних послуг здійснити до 14 числа місяця, наступного за розрахунковим, зарахування зустрічних вимог непогашених грошових зобов`язань, що виникли в результаті різниці між зобов`язаннями з оплати та перерахованими грошовими коштами на виконання положень цього наказу, з непогашеними грошовими зобов`язаннями, що виникли у відповідний розрахунковий місяць при наданні/отриманні послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів.

Наказом від 21.03.2022 р. № 132 Міністерства енергетики України «Про забезпечення купівлі-продажу електричної енергії постачальниками універсальних послуг в особливий період» не передбачено автоматичного списання заборгованості електропостачальника, а тому зарахування зустрічних однорідних вимог мало відбуватись відповідно до норм чинного законодавства та умов договору № 462/03/22 від 08.03.2022 р.

Відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Зустрічність вимог передбачає одночасну участь сторін у двох зобов`язаннях, де кредитор за одним зобов`язанням є боржником в іншому.

В розумінні статті 601 Цивільного кодексу України спеціального порядку та форми здійснення відповідної заяви як одностороннього правочину не передбачено законодавством. За загальними правилами про правочини (наслідки недодержання його письмової форми) здійснення відповідної заяви про зарахування на адресу іншої сторони як односторонній правочин слід вважати зробленою та такою, що спричинила відповідні цивільно-правові наслідки, в момент висловлення учасником відповідних правовідносин волевиявлення у відповідній формі, зокрема письмовій, що містить чітке однозначне волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахуванням. Моментом припинення зобов`язань сторін в такому разі є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку.

Як вже зазначалось, пунктом 4.4 договору № 462/03/22 від 08.03.2022 р. встановлено, що оплата за придбану у гарантованого покупця електричну енергію здійснюється електропостачальником до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Таким чином, відповідач з 01 по 10 число

кожного місяця, наступного за розрахунковим, був обізнаний про зобов`язання з оплати поставленої позивачем електричної енергії, проте не звертався до позивача із заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог, хоча п. 4.7 договору встановлено, що саме електропостачальник здійснює оплату гарантованому покупцю шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог непогашених грошових зобов`язань.

Натомість, саме позивачем були направлені відповідачу акти зарахування зустрічних однорідних вимог за період з березня 2022 р. по квітень 2023 р., що підтверджується виписками з електронної пошти, які долучені відповідачем до відзиву на позовну заяву.

Отже моментом погашення заборгованості відповідача перед позивачем за поставлену електричну енергію за період з березня 2022 р. по квітень 2023 р. є дата складання акта зарахування зустрічних однорідних вимог та здійснення відповідачем платежів грошовими коштами.

Таким чином, оскільки зарахування зустрічних однорідних вимог було здійснено сторонами після закінчення строку для виконання відповідачем зобов`язання з оплати поставленої позивачем електричної енергії, то відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати поставленої позивачем електричної енергії у березні 2022 р. з 12.04.2022 р.; у квітні 2022 р. з 11.05.2022 р.; у травні 2022 р. з 11.06.2022 р.; у червні 2022 р. з 12.07.2022 р.; у липні 2022 р. з 11.08.2022 р.; у серпні 2022 р. з 13.09.2022 р.; у вересні 2022 р. з 11.10.2022 р.; у жовтні 2022 р. з 11.11.2022 р.; у листопаді 2022 р. з 13.12.2022 р.; у грудні 2022 р. з 11.01.2023 р.; у січні 2023 р. з 11.02.2023 р.; у лютому 2023 р. з 11.03.2023 р.; у березні 2023 р. з 11.04.2023 р.; у квітні 2023 р. з 11.05.2023 р.

Позивач просить стягнути з відповідача 1547255,42 грн 3 % річних та 10570811,53 грн інфляційних втрат.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 1547255,42 грн 3 % річних, нарахованих на заборгованість відповідача за загальний період з 09.04.2022 р. по 15.05.2023 р.

Проте, позивачем неправильно визначений початок періоду прострочки виконання зобов`язання з оплати поставленої позивачем електричної енергії у березні 2022 р., у червні 2022 р., у серпні 2022 р. та у листопаді 2022 р. Крім того, позивачем частково неправильно здійснений арифметичний розрахунок.

Відповідно до правильного розрахунку, здійсненого судом:

- сума 3 % річних, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 65573547,67 грн за березень 2022 р. за період з 12.04.2022 р. по 13.04.2022 р., становить 10779,21 грн; нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 26843210,69 грн за березень 2022 р. за період з 14.04.2022 р. по 28.07.2022 р., становить 233866,88 грн; нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 12002535,36 грн за березень 2022 р. за період з 29.07.2022 р. по 15.08.2022 р., становить 17757,18 грн; нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 2062487,30 грн за березень 2022 р. за період з 16.08.2022 р. по 30.08.2022 р., становить 2542,79 грн, а всього 264946,06 грн;

- сума 3 % річних, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 49936503,25 грн за квітень 2022 р. за період з 11.05.2022 р. по 12.05.2022 р., становить 8208,74 грн;

- сума 3 % річних, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 107052292,09 грн за травень 2022 р. за період з 11.06.2022 р. по 15.06.2022 р., становить 43994,09 грн;

- сума 3 % річних, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 216305190,96 грн за червень 2022 р. за період з 12.07.2022 р. по 28.07.2022 р., становить 302234,65 грн;

- сума 3 % річних, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 272792638,24 грн за липень 2022 р. за період з 11.08.2022 р. по 17.08.2022 р., становить 156949,19 грн; нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 3215416,66 грн за липень 2022 р. за період з 18.08.2022 р. по 30.08.2022 р., становить 3435,65 грн, а всього 160384,84 грн;

- сума 3 % річних, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 176865178,15 грн за серпень 2022 р. за період з 13.09.2022 р. по 15.09.2022 р., становить 43610,59 грн;

- сума 3 % річних, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 111621518,13 грн за вересень 2022 р. за період з 11.10.2022 р. по 16.10.2022 р., становить 55046,23 грн;

- сума 3 % річних, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 68594549,45 грн за жовтень 2022 р. за період з 11.11.2022 р. по 15.11.2022 р., становить 28189,54 грн;

- сума 3 % річних, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 137045212,32 грн за листопад 2022 р. за період з 13.12.2022 р. по 15.12.2022 р., становить 33791,97 грн;

- сума 3 % річних, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 142631197,68 грн за грудень 2022 р. за період з 11.01.2023 р. по 15.01.2023 р., становить 58615,56 грн;

- сума 3 % річних, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 136246893,20 грн за січень 2023 р. за період з 11.02.2023 р. по 15.02.2023 р., становить 55991,87 грн;

- сума 3 % річних, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 212027659,15 грн за лютий 2023 р. за період з 11.03.2023 р. по 15.03.2023 р., становить 87134,65 грн;

- сума 3 % річних, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 287439022,68 грн за березень 2023 р. за період з 11.04.2023 р. по 16.04.2023 р., становить 141750,75 грн;

- сума 3 % річних, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 283359526,31 грн за квітень 2023 р. за період з 11.05.2023 р. по 15.05.2023 р., становить 116449,12 грн.

Отже, відповідно до правильного розрахунку, здійсненого судом, сума 3% річних, нарахованих на заборгованість відповідача за загальний період 12.04.2022 р. по 15.05.2023 р. з урахуванням часткового погашення боргу, зарахуванням зустрічним однорідних вимог та правильних дат виникнення заборгованості, становить 1400348,66 грн, які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 10570811,53 грн інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача за березень 2022 р., червень 2022 р., липень 2022 р., вересень 2022 р. та березень 2023 р.

Наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат є неправильним. Позивачем не враховано, що час прострочення зобов`язання відповідача з оплати поставленої електричної енергії у вересні 2022 р. та березні 2023 р. тривав менше половини місяця, а тому за такі неповні місяці інфляційна складова боргу, відповідно до Методики розрахунку інфляційних втрат, зазначеній у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 20.11.2020 р. у справі № 910/13071/19, не враховується.

Відповідно до правильного розрахунку, здійсненого судом, сума інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача за поставлену електричну енергію у березні 2022 р., червні 2022 р. та липні 2022 р., з урахуванням часткового погашення боргу, зарахуванням зустрічним однорідних вимог та правильних дат виникнення заборгованості, становить 4240046,09 грн, які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Також позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача 24332879,81 грн пені, нарахованої на заборгованість відповідача за загальний період з 09.04.2022 р. по 15.05.2023 р., та 1879024,75 грн штрафу.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 7.2 договору у випадку оплати електропостачальником за електричну енергію з порушенням строку оплати передбаченого договором, електропостачальник сплачує гарантованому покупцю пеню за кожний день прострочення платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення.

Пунктом 7.3 договору встановлено, що за прострочення оплати покупцем за електричну енергію на строк понад 30 календарних днів, електропостачальник додатково сплачує гарантованому покупцю штраф у розмірі 7 % від суми простроченої заборгованості.

Водночас, відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому законами України строк дії воєнного стану в Україні продовжувався і триває по теперішній час.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг було прийнято Постанову від 25.02.2022 № 332 (зі змінами) «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану».

Відповідно до пп. 15 (пп. 16 в редакції, яка діяла на момент звернення позивача із позовною заявою) п. 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (зі змінами) на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надано настанову зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.

Підпункт 15 (пп. 16 в редакції, яка діяла на момент звернення позивача із позовною заявою) пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (зі змінами) це імперативна норма, якою держава вказала учасниками ринку електричної енергії, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії».

Рішення Регулятора щодо порядку застосування норм про відповідальність учасників на ринку електроенергії не суперечать нормам Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України про відповідальність у договірних відносинах з огляду на те, що Регулятор в силу Закону наділений повноваженнями унормовувати договірні відносини суб`єктів господарювання, що проводять свою діяльність у сфері енергетики, у тому числі в частині відповідальності за невиконання (неналежне виконання) договірних зобов`язань на ринку електричної енергії.

Такі рішення Регулятора не скасовують встановлену нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України відповідальність за порушення договірних зобов`язань для учасників ринку електроенергії, та не встановлюють мораторію для застосування цієї відповідальності, позаяк Регулятор, який наділений повноваженнями нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії, з метою забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду, в межах наданих йому Законом повноважень тимчасово зупинив нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.

Норми постанови № 332 від 25.02.2022 (у редакції від 27.02.2022 № 333 та наступних редакціях) прийняті Регулятором в межах своїх повноважень.

Таким чином, хоча постанова НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 має нижчу юридичну силу порівняно з Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, втім її норми є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності на ринку електроенергії, зокрема, які уклали між собою двосторонні договори відповідно до статті 66 Закону України «Про ринок електричної енергії», що також обумовлено положеннями статті 179 Господарського кодексу України, яка встановлює нормативне обмеження вільного розсуду сторін господарського договору при визначенні його умов у разі укладання типового договору.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.04.2024 р. у справі № 911/1359/22.

Оскільки правовідносини між сторонами виникли, зокрема відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», то вказана постанова НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (зі змінами) підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 24332879,81 грн пені та 1879024,75 грн штрафу, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Оскільки судом відмовлено в задоволенні позовних вимог про стягнення пені та штрафу, то клопотання відповідача про зменшення розміру неустойки у випадку ухвалення рішення про її стягнення з відповідача судом не розглядається.

У відзиві на позовну заяву відповідач також заявляє про пропуск позивачем строків позовної давності щодо стягнення пені та штрафу.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 Цивільного кодексу України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України).

Позовна давність застосовується судом у разі наявності порушеного права позивача.

Проте, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача пені та штрафу, а тому порушення права позивача в цій частині позовних вимог не встановлено під час розгляду справи.

Також, відповідачем подано заяву про розстрочення виконання рішення суду строком на один рік рівними щомісячними платежами.

Частиною 1 статті 331 ГПК України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Частиною 3 статті 331 ГПК України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З положень наведеної норми слідує, що задоволення заяви про розстрочку виконання рішення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору та інші обставини справи.

Таким чином, особа, яка подала заяву про відстрочку або розстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі, тобто тягар доказування покладається саме на особу, яка подала таку заяву. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

Обґрунтовуючи заяву про розстрочення виконання рішення суду, відповідач, зокрема посилається на те, що наявність боргу (станом на 01.07.2022) позивача перед відповідачем у розмірі 957596,63 тис. грн, а також заборгованість споживачів перед відповідачем у розмірі 477335,13 тис. грн об`єктивно унеможливлюють вчасне виконання договірних зобов`язань відповідача перед позивачем. Відповідач зазначає, що задоволення судом позовних вимог позивача та негайне виконання такого рішення негативно вплине на господарську діяльність відповідача та суттєво погіршить його фінансовий стан, а примусове стягнення вказаної суми ставить під загрозу можливість виконання відповідачем своїх функцій щодо стабільного постачання електричної енергії споживачам всього регіону. Крім того, відповідач вказує, що позивачем не надано жодного доказу щодо завдання збитків чи несення додаткових витрат у зв`язку з неоплатою відповідачем заявлених у даній справі пені, штрафу, інфляційних втрат та 3 % річних, а тому у разі прийняття судом рішення щодо наявності правових підстав для їх задоволення, розстрочення оплати відповідно не вплине негативно на діяльність позивача.

Позивач заперечує проти задоволення заяви відповідача про розстрочення рішення суду. Позивач посилається на те, що інформація про розрахунки між позивачем та відповідачем при виконанні покладених спеціальних обов`язків станом на 2022 рік, яка зазначена в заяві, є неактуальною на даний момент, так як у позивача відсутній будь-який борг за вказаний період перед відповідачем, як і відсутні будь-які судові рішення на підтвердження боргу позивача перед відповідачем. Позивач відзначає, що фактично всі покладені в основу заяви про розстрочку виконання рішення суду твердження відповідача зводяться до відсутності коштів у відповідача.

Питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Розстрочення виконання судового рішення не повинно сприяти ухиленню від його виконання та впливати на фінансовий стан позивача.

Суд зазначає, що відсутність у відповідача необхідних коштів, в тому числі у зв`язку із скрутним фінансовим станом, не є безумовною підставою для розстрочення виконання рішення суду.

Також судом враховано, що Державне підприємство «Гарантований покупець» є підприємством, що утворено з метою забезпечення купівлі всієї електричної енергії, виробленої на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (у разі використання гідроенергії вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим «зеленим» тарифом відповідно до законодавства, а також отримання прибутку від провадження господарської діяльності (пункт 5 Статуту).

Відповідачем не доведено наявність у нього обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а тому, дослідивши всі обставини в сукупності, враховуючи заперечення позивача, суд дійшов висновку, що заява відповідача про розстрочення виконання рішення суду задоволенню не підлягає.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (08132, Київська обл., Бучанський р-н, місто Вишневе, вул. Київська, будинок 8В, код 42094646) на користь Державного підприємства «Гарантований покупець» (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 27, код 43068454) 1400348,66 грн (один мільйон чотириста тисяч триста сорок вісім грн 66 коп.) 3 % річних, 4240046,09 грн (чотири мільйони двісті сорок тисяч сорок шість грн 09 коп.) інфляційних втрат та 84605,92 грн (вісімдесят чотири тисячі шістсот п`ять грн 92 коп.) судового збору.

2. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 29.10.2024 р.

Суддя О.О. Рябцева