ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

05 листопада 2024 року м. Харків Справа № 913/124/23

Провадження № 3/913/124/23

Господарський суд Луганської області у складі судді Секірського А.В., розглянувши заяву Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» від 31.10.2024 № б/н про видачу дубліката судового наказу у справі за заявою від 07.04.2023 № б/н

Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», м. Київ

до боржника - фізичної особи-підприємця Водолазської Наталії Олександрівни , м. Сєвєродонецьк Луганської області

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором від 29.07.2021 № б/н в розмірі 171 200 грн 00 коп.

без повідомлення (виклику) представників сторін

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» 14.04.2023 (дата оформлення поштового відправлення) звернулося до Господарського суду Луганської області із заявою від 07.04.2023 № б/н про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Водолазської Наталії Олександрівни заборгованості за кредитним договором від 29.07.2021 № б/н в розмірі 171 200 грн 00 коп., у тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 125 000 грн 00 коп., заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії в сумі 46 200 грн 00 коп.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2023 заяву про видачу судового наказу передано на розгляд судді Секірському А.В.

21.04.2023 Господарським судом Луганської області видано судовий наказ у справі № 913/124/23 про стягнення з боржника - фізичної особи-підприємця Водолазської Наталії Олександрівни на користь стягувача - Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором від 29.07.2021 № б/н в розмірі 171 200 грн 00 коп., у тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 125 000 грн 00 коп., заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії в сумі 46 200 грн 00 коп., судового збору в сумі 268 грн 40 коп.

Копії судового наказу та заяви про видачу судового наказу з доданими до неї документами були направлені на адресу електронної пошти боржника - ІНФОРМАЦІЯ_1 Також про видачу судового наказу та про можливість подання заяви про його скасування боржника було повідомлено 25.04.2023 через оголошення, розміщене на сторінці Господарського суду Луганської області (у розділі «Інше/Повідомлення для учасників справ, які знаходяться в районі проведення антитерористичної операції та на тимчасово окупованих територіях») офіційного вебпорталу «Судова влада України» в мережі Інтернет.

В свою чергу, боржник своїм правом на подання заяви про скасування судового наказу не скористався, у зв`язку з чим з огляду на приписи ст. 159 ГПК України судовий наказ у справі № 913/124/23 набрав законної сили 16.05.2023.

Примірник судового наказу з відміткою про набрання законної сили, завірений гербовою печаткою суду, 23.05.2023 за супровідним листом Господарського суду Луганської області від 22.05.2023 № 913/124/23 було надіслано Акціонерному товариству Комерційному банку «Приватбанк» рекомендованим листом з повідомленням (штриховий код поштового відправлення - 689) на адресу: вул. Набережна Перемоги, будинок 50, м. Дніпро 49094, яка зазначена у заяві про видачу судового наказу, як адреса для листування.

Згідно даних бази «Діловодство спеціалізованого суду» докази одержання вказаного поштового відправлення стягувачем відсутні.

01.11.2024 (дата реєстрації відповідної заяви відділом організаційно-документального забезпечення роботи суду) Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» через підсистему «Електронний суд» звернулося до суду із заявою від 31.10.2024 № б/н про видачу дубліката судового наказу, у зв`язку з тим, що відповідний судовий наказ в установу банку не надходив та втрачений при надсиланні поштою. На звернення Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» від 24.10.2024 № б/н до Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо знаходження судового наказу на виконанні надано відповідь від 25.10.2024 № б/н, що судовий наказ від 21.04.2023 у справі № 913/124/23 на примусовому виконанні у відділі не перебуває.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.11.2024 заяву про видачу дубліката судового наказу передано на розгляд судді Секірському А.В.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про видачу дубліката судового наказу у справі № 913/124/23, суд зазначає, що згідно зі ст. 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі за текстом - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на судовий розгляд, гарантований ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає також виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 20.06.2004 у справі «Півень проти України»).

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України від 30.06.2009 № 16-рп/2009 виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

У п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 у справі № 11-рп/2012 зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За приписами ч. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (див. рішення від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України»).

Порядок вирішення питання щодо видачі дубліката виконавчого документа до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів врегульовано в розділу ХІ Перехідних положень ГПК України.

Підпунктом 19.4 п.п. 19 п. 1 розділу ХІ Перехідних положень ГПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дублікат виконавчого документа - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Від оригіналу зазначений документ відрізняється лише спеціальною позначкою «Дублікат».

Аналіз змісту п.п. 19.4 п.п. 19 п. 1 розділу ХІ Перехідних положень ГПК України свідчить, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є: втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, вилучення у виконавця або стягувача, що унеможливлює його виконання, тощо) та звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У постанові Верховного Суду від 15.07.2021 у справі № 18/1147/11 зазначено, що ГПК України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Водночас обов`язковою умовою для видачі дубліката наказу є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду (подібний висновок щодо умов видачі дубліката виконавчого документа викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 24/234, від 10.09.2018 у справі № 5011-58/9614-2012, від 21.01.2019 у справі № 916/215/15-г, від 23.05.2019 у справі № 5023/1702/12, від 11.11.2019 у справі № 5/229-04, від 01.04.2020 у справі № 916/924/16, від 18.06.2020 у справі № 24/262, від 03.08.2020 у справі № 904/9718/13, від 17.09.2020 у справі № 19/093-12).

Отже, умовою для видачі дубліката наказу є подання відповідної заяви до суду згідно з п.п. 19.4 п.п. 19 п. 1 розділу ХІ Перехідних положень ГПК України протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Тобто, першочергово при розгляді заяви про видачу дубліката наказу необхідно дослідити питання про закінчення/незакінчення строку для пред`явлення наказу суду до виконання, оскільки від останнього залежить можливість вирішення судом питання про видачу дублікату втраченого наказу.

Судом встановлено, що судовий наказ Господарського суду Луганської області від 21.04.2023 у справі № 913/124/23 дійсний для пред`явлення до виконання до 17.05.2026.

Отже, оскільки станом на момент розгляду заяви строк пред`явлення судового наказу до виконання не сплинув, а тому стягувач звернувся із заявою про видачу дублікату судового наказу до закінчення строку, встановленого для пред`явлення судового наказу до виконання.

Відтак, з огляду на те, що строк пред`явлення судового наказу від 21.04.2023 у справі № 913/124/23 не є пропущеним, звернення Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до суду із заявою від 31.10.2024 № б/н про видачу дубліката судового наказу відбулося в межах строку пред`явлення судового наказу до виконання.

Враховуючи, що судовий наказ Господарського суду Луганської області від 21.04.2023 у справі № 913/124/23 про стягнення з боржника - фізичної особи-підприємця Водолазської Наталії Олександрівни на користь стягувача - Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" заборгованості за кредитним договором від 29.07.2021 № б/н в розмірі 171 200 грн 00 коп., у тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 125 000 грн 00 коп., заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії в сумі 46 200 грн 00 коп., судового збору в сумі 268 грн 40 коп. втрачено та станом на дату звернення стягувача із заявою про видачу дублікату строк пред`явлення до виконання вказаного судового наказу не закінчився, суд дійшов висновку, що заява стягувача - Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» від 21.10.2024 № б/н про видачу дубліката судового наказу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 234, 235, п.п. 19.4 п.п. 19 п. 1 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1.Заяву Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» від 31.10.2024 № б/н про видачу дубліката судового наказу задовольнити.

2.Видати Акціонерному товариству Комерційному банку «Приватбанк» дублікат судового наказу Господарського суду Луганської області від 21.04.2023 у справі № 913/124/23 про стягнення з боржника - фізичної особи-підприємця Водолазської Наталії Олександрівни , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 на користь стягувача - Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», місцезнаходження: вул. Грушевського, будинок 1Д, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 14360570 заборгованості за кредитним договором від 29.07.2021 № б/н в розмірі 171 200 грн 00 коп., у тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 125 000 грн 00 коп., заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії в сумі 46 200 грн 00 коп., судового збору в сумі 268 грн 40 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст. 256 ГПК України, та порядку, визначеному ст. 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено - 05.11.2024.

Суддя Андрій СЕКІРСЬКИЙ