ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2024м. ХарківСправа № 922/2873/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Чабан А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", м. Харків
до Барвінківського комунального підприємства "Благоустрій", м. Барвінкове, Ізюмський район, Харківська область
про стягнення 1018430,37 грн.
за участю представників:

позивача - Батракова О.Ю.

відповідача - Закаблуков А.С.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Барвінківського комунального підприємства "Благоустрій" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за договором розподілу природного газу № 42DT610-10736-20 від 01.07.2020 за період вересень 2022 р. - червень 2023 р. в сумі 955613,94 грн., 3% річних в сумі 32851,68 грн. та інфляційних втрат в сумі 29964,75 грн. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь сплачений судовий збір у сумі 15276,46 грн. Визначити в рішенні суду про нарахування відповідних відсотків до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування: органу (особі), що здійснює примусове виконання рішення Господарського суду Харківської області у цій справі здійснювати:

- нарахування 3% річних на суму непогашеного за договором № 42DT610-10736-20 від 01.07.2020 боргу у розмірі 32 851,68 грн. за такою формулою: С х 3 х Д : К : 100, де: С - сума непогашеної заборгованості; Д - кількість днів прострочення; К - кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість, за кожен повний день прострочення, починаючи з дати ухвалення судового рішення і до моменту виконання цього рішення;

- нарахування інфляційних втрат на суму непогашеного за договором № 42DT610-10736-20 від 01.07.2020 боргу у розмірі 29964,75 грн. за такою формулою: сума залишку боргу * індекси інфляції за кожний місяць (за весь період) - сума залишку боргу, на який нараховуються інфляційні, за період з дати ухвалення судового рішення і на момент виконання цього рішення.

При зменшенні суми боргу, внаслідок часткового виконання зобов`язання боржником, сума погашення має відніматися не від основного боргу, який існував на початок розрахункового місяця, а від суми основного боргу, помноженої на індекс інфляції у цьому місяці (фактичної вартості грошей на кінець розрахункового місяця з урахуванням інфляційних процесів). А подальший розрахунок інфляційних збитків здійснюється з урахуванням саме проіндексованого залишку основного боргу за попередній місяць у тій же послідовності (шляхом перемножування на індекс інфляції за наступний місяць та віднімання конкретної суми погашення боргу у новому розрахунковому місяці).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.08.2024 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засідання.

Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду.

10.10.2024 відповідач надав до суду заяву про розстрочення виконання судового рішення, згідно якого просить суд розстрочити виконання рішення Господарського суду Харківської області у справі № 922/2873/24 на 1(один) рік з дня ухвалення такого рішення з щомісячними платежами рівними частинами.

Позивач 10.10.2024 за вх. № 25521 надав заперечення проти заяви про розстрочення виконання судового рішення, згідно яких просить суд у задоволенні заяви відповідача про розстрочення виконання рішення Господарського суду Харківської області від 17.10.2024 у справі № 922/2873/24 на 1(один) рік з дня ухвалення такого рішення з щомісячними платежами рівними частинами - відмовити.

Представник позивача у судовому засіданні 17.10.2024 просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 17.10.2024 просив суд частково задовольнити позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Барвінківським комунальним підприємством "Благоустрій" (відповідачем) було підписано заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу № 42DТ610-10736-20 від 01.07.2020.

Таким чином, відповідач приєднався до умов типового публічного договору розподілу природного газу, текст якого затверджений Постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015.

Також, між сторонами було підписано Типовий договір розподілу природного газу № 42DТ610-10736-20 від 01.07.2020 (надалі - Договір).

Відповідно до пункту 1 розділу 3 глави VI Кодексу ГРМ споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газ (глава 1 розділу І Кодексу ГРМ).

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VІ Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VІ Кодекс ГРМ, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ "Харківгаз" надавало послуги з розподілу природного газу Споживачу (відповідачу) по точках комерційного обліку, які визначені Додатком № 4 до Типового договору розподілу природного газу, що додається до заяви-приєднання, а саме: м. Барвінкове, вул. Освіти, буд. 80-А; м. Барвінкове, вул. Шевченка, 86-А; м. Барвінкове, вул. І. Величка (Р. Люксембург), 43; м. Барвінкове, вул. Центральна (Леніна), 35 В; м. Барвінкове, вул. Садова, 2-А.

Згідно пункту 2.1. Договору, Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Постановою НКРЕКП № 2080 від 07.10.2019 були внесені зміни до Кодексу ГРМ (та до договору відповідно), згідно яких з 01.01.2020 запроваджується новий порядок розрахунків за послугу з розподілу природного газу, зокрема, змінено принцип визначення величини потужності для споживачів природного газу та здійснено перехід від приєднаної потужності до замовленої, яка розраховується відповідно до вимог Кодексу ГРМ виходячи із об`ємів споживання об`єктів споживачів за попередній рік.

Пунктом 12.2. Договору передбачено, що якщо в установленому порядку Регулятором будуть внесені зміни до редакції Типового договору розподілу природного газу, Оператор ГРМ зобов`язується розмістити повідомлення про такі зміни на сайті та в офіційних друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, не менше ніж за десять днів до набрання змінами чинності, крім випадків, для яких цим Договором встановлений інший термін та/або порядок повідомлення про внесення змін.

У разі незгоди Споживача зі змінами він має право розірвати цей Договір шляхом надсилання письмового повідомлення Оператору ГРМ протягом десяти календарних днів з дня, коли він дізнався чи міг дізнатися про внесені до цього Договору зміни. Нерозірвання цього Договору у вказаний строк та продовження споживання природного газу свідчить про згоду Споживача з внесеними до цього Договору змінами.

Відповідно до пункту 6.1. Договору (зі змінами), оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Пунктом 6.3. Договору передбачено, що величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ.

Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу

Відповідно до пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року (згідно пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ).

Споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому (крім замовлення потужності на 2020 рік, яке здійснюється до 01 листопада), подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах з розбивкою по кожному об`єкту в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік. У такому разі, якщо фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність сумарно по всіх його об`єктах, величина перевищення має бути сплачена споживачем за півторакратною вартістю тарифу на розподіл природного газу на користь Оператора ГРМ відповідно до договору розподілу природного газу.

З огляду на умови договору та норми Кодексу, сторонами було визначено плановий обсяг замовленої річної потужності споживача на 2022 рік, про що сторонами складено Акт № ХА00040698 приймання-передачі природного газу від 30.09.2021 та становить 894053,55 м3 - величина річної замовленої потужності на 2022 рік, та, відповідно 74504,56 м3 - величина замовленої потужності на місяць.

Згідно позову позивач зазначає, що обсяг річної замовленої потужності на 2023 рік було визначено АТ "Харківгаз" на підставі актів приймання-передачі природного газу за період жовтень 2021 року - квітень 2022 року (акти № ХА00042470 від 31.10.2021, № ХА00043846 від 30.11.2021, № ХА00045187 від 31.12.2021, № ХА000046136 від 31.01.2022, № ХА00048639 від 28.02.2022, № ХА00050119 від 31.03.2022, № ХА00050905 від 30.04.2022).

Загалом об`єм розподіленого позивачем відповідачу природного газу за попередній період з урахуванням вищезазначених актів приймання-передачі природного газу склав 813440,25 м3.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Таким чином, обсяг місячної замовленої потужності у 2023 році склав 67786,69 м3 (813440,25 м3/12 = 67786,69 м3).

Відповідно до пункту 6.8. Договору, надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

На підставі вищевикладеного та умов договору, АТ "Харківгаз" було складено акти наданих послуг:

- № ХАЯ82015493 від 30.09.2022, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу Споживачу у вересні 2022 року склав 12417,42 м.куб., вартість наданих послуг складає 29652,80 грн.;

- № ХАЯ82017192 від 31.10.2022, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у жовтні 2022 року склав 74504,44 м.куб., вартість наданих послуг складає 177916,61 грн.;

- № ХАЯ82018665 від 30.11.2022, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у листопаді 2022 року склав 74504,48 м.куб., вартість наданих послуг складає 177916,70 грн.;

- № ХАЯ82020560 від 31.12.2022, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у грудні 2022 року склав 74504,46 м.куб., вартість наданих послуг складає 177916,66 грн.;

- № ХАЯ5075 від 31.01.2023, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у січні 2023 року склав 67786,69 м.куб., вартість наданих послуг складає 161874,61 грн.;

- № ХАЯ50363 від 28.02.2023, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у лютому 2023 року склав 67786,695 м. куб., вартість наданих послуг складає 161874,62 грн.;

- № ХАЯ50651 від 31.03.2023, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у березні 2023 року склав 67786,69 м.куб., вартість наданих послуг складає 161874,62 грн.;

- № БХ000006283 від 30.04.2023, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у квітні 2023 року склав 67786,68 м.куб., вартість наданих послуг складає 161874,59 грн.;

- № БХ000008102 від 31.05.2023, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у травні 2023 року склав 67786,69 м.куб., вартість наданих послуг складає 161874,61 грн.;

- № БХ000011255 від 30.06.2023, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у червні 2023 року склав 67786,70 м.куб., вартість наданих послуг складає 161874,61 грн.

Дані акти були направлені споживачу листами № Сл-334К від 18.05.2023 та № СЛ-709К від 16.08.2023.

Таким чином, господарський суд приходить до висновку, що АТ "Харківгаз" у повному обсязі виконало свої зобов`язання щодо забезпечення можливості цілодобового доступу відповідача до газорозподільної системи та надання послуги з розподілу належних йому об`ємів (обсягів) природного газу, згідно умов Договору розподілу природного газу № 42DT610-10736-20 від 01.07.2020.

Відповідно до пункту 6.6. Договору, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

З матеріалів справи вбачається, що станом на дату подання даної позовної заяви заборгованість за надані АТ "Харківгаз" послуги з розподілу природного газу за період вересень 2022 р. червень 2023 р. в сумі 955613,94 грн. залишається неоплаченою відповідачем.

При цьому суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем позивачу заборгованості в сумі 955613,94 грн.

Також, суд зазначає, що подані відповідачем до суду докази згідно клопотання від 03.10.2024 вх.№ 24866 не спростовують наявність у останнього заборгованості за Договором в сумі 955613,94 грн.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

При цьому за правилами статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ураховуючи вищевикладене, докази наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог у справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за договором розподілу природного газу № 42DT610-10736-20 від 01.07.2020 за період вересень 2022 р. - червень 2023 р. в сумі 955613,94 грн.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом зазначеної норми закону нарахування трьох процентів річних та збитків від інфляції входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Таким чином, перевіривши розрахунки позивача 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що відповідні розрахунки є вірними, вони не спростовані відповідачем та вони відповідають нормам чинного законодавства, у зв`язку з чим 3% 3% річних в сумі 32851,68 грн. та інфляційних втрат в сумі 29964,75 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за час прострочення.

Згідно з ч.ч. 11, 12 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі. До закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у справі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Ураховуючи приписи ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на відповідача.

Щодо клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Надання розстрочки виконання рішення є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору.

Суд, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зазначає про те, що по-перше, відповідач просить не відстрочити виконання рішення, а здійснити його розстрочення, що свідчить про намір здійснення швидкого виконання рішення, однак поступово та частинами, по-друге, строк розстрочення виконання рішення не є надто тривалим та надмірним з огляду на конкретні обставини даної справи та розмір заборгованості, яку відповідач не спроможний сплатити на користь позивача одномоментно єдиним платежем.

Розстрочення виконання рішення для боржника в даному випадку не є інструментом ухилення від виконання рішення, боржник лише намагається через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють, забезпечити повне виконання рішення та остаточне погашення заборгованості перед стягувачем.

Також, суд враховує надані відповідачем в обгрунтування клопотання довідку № 721 від 09.10.2024 р. про заборгованість споживачів, баланс (Форма 1) станом на 30.06.2024, довідку № 720 від 09.10.2024 про залишки коштів на рахунках, довідку № 722 від 09.10.2024 р. про фонд заробітної плати відповідача за вересень 2024, рішення ГУ ДПС у Харківській області № 3411 від 23.11.2022, договір № 30 від 03.07.2024, довідку від 24.05.2023, листи № 208 від 22.11.2022 р., № 233 від 08.12.2022 р., № 126 від 23.12.2022 р., № 27 від 18.01.2023 р., № 486 від 29.08.2023 р., лист НКРЕКП від 09.01.2023.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що у даній справі розстрочення виконання рішення суду здійснюється з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь стягувача. Тобто, справедливий баланс інтересів сторін у цій справі в разі надання розстрочки буде дотриманий.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.04.2018 у справі №920/199/16.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 Чижів проти України зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення.

При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76-80, 86, 91, 120, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Барвінківського комунального підприємства "Благоустрій" (64703, Харківська область, Ізюмський район, м. Барвінкове, вул. Комунальників (Маяковського), буд. 21, ) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, буд.1, ) суму заборгованості за договором розподілу природного газу № 42DT610-10736-20 від 01.07.2020 за період вересень 2022 р. - червень 2023 р. в сумі 955613,94 грн., 3% річних в сумі 32851,68 грн., інфляційні втрати в сумі 29964,75 грн. та 15276,46 грн. судового збору.

Визначити в рішенні суду про нарахування відповідних відсотків до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування: органу (особі), що здійснює примусове виконання рішення Господарського суду Харківської області у цій справі здійснювати:

- нарахування 3% річних на суму непогашеного за договором № 42DT610-10736-20 від 01.07.2020 боргу у розмірі 32 851,68 грн. за такою формулою: С х 3 х Д : К : 100, де: С - сума непогашеної заборгованості; Д - кількість днів прострочення; К - кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість, за кожен повний день прострочення, починаючи з дати ухвалення судового рішення і до моменту виконання цього рішення;

- нарахування інфляційних втрат на суму непогашеного за договором № 42DT610-10736-20 від 01.07.2020 боргу у розмірі 29964,75 грн. за такою формулою: сума залишку боргу * індекси інфляції за кожний місяць (за весь період) - сума залишку боргу, на який нараховуються інфляційні, за період з дати ухвалення судового рішення і на момент виконання цього рішення.

При зменшенні суми боргу, внаслідок часткового виконання зобов`язання боржником, сума погашення має відніматися не від основного боргу, який існував на початок розрахункового місяця, а від суми основного боргу, помноженої на індекс інфляції у цьому місяці (фактичної вартості грошей на кінець розрахункового місяця з урахуванням інфляційних процесів). А подальший розрахунок інфляційних збитків здійснюється з урахуванням саме проіндексованого залишку основного боргу за попередній місяць у тій же послідовності (шляхом перемножування на індекс інфляції за наступний місяць та віднімання конкретної суми погашення боргу у новому розрахунковому місяці).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Задовольнити клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення.

Розстрочити виконання рішення Господарського суду Харківської області від 17.10.2024 у справі № 922/2873/24 на 1(один) рік з дня ухвалення такого рішення з щомісячними платежами рівними частинами.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

УЧАСНИК СПРАВИ:

Позивач: Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, буд.1, ).

Відповідач: Барвінківське комунальне підприємство "Благоустрій" (64703, Харківська область, Ізюмський район, м. Барвінкове, вул. Комунальників (Маяковського), буд. 21, ).

Повне рішення складено "28" жовтня 2024 р.

Суддя А.М. Буракова

справа № 922/2873/24