номер провадження справи 4/160/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.10.2024 Справа № 908/2259/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Зінченко Н.Г., розглянувши матеріали заяви вих. № б/н від 29.10.2024 (вх. № 21237/08-08/24 від 29.10.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю «РССЦ МЕДЗДРАВНИЦЯ», м. Запоріжжя про відвід судді Зінченко Н.Г. у справі № 908/2259/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РССЦ МЕДЗДРАВНИЦЯ», (69114, м. Запоріжжя, вул. Воронезька, буд. 22, прим. 101)

до відповідача Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради, (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 39Б)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Концерн «Міські теплові мережі», (69091, м. Запоріжжя, вул. Героїв полку Азов, буд. 137)

про зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості за спожиту теплову енергію

За участю представників сторін:

від позивача (заявника): Плецька Ю.В.. на підставі Ордеру на надання правничої допомоги серія АР № 1194084 від 22.08.2024;

від відповідача: Калашнікова С.І., на підставі довіреності № 01.01-24/16 від 15.08.2024;

від відповідача: Боряков Т.В., на підставі довіреності № 01.01-24/39 від 28.12.2023;

від третьої особи: не з`явився;

УСТАНОВИВ

22.08.2024 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вих. № б/н, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС від 22.08.2024, (вх. № 2488/08-07/24 від 22.08.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю «РССЦ МЕДЗДРАВНИЦЯ», м. Запоріжжя до Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради, м. Запоріжжя про зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «РССЦ МЕДЗДРАВНИЦЯ» за спожиту теплову енергію на підставі договору про відшкодування витрат за комунальні послуги від 28.01.2021 № 02/2021, починаючи з 28.01.2021 по день постановлення судового рішення у справі.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2024 справу № 908/2259/24 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2259/24, справі присвоєно номер провадження справи 4/160/24, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19.09.2024.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.09.2024 підготовче засідання відкладалося на 16.10.2024.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.10.2024 закрито підготовче провадження у справі № 908/2259/24, справу призначено до розгляду по суті, судове засідання призначено на 29.10.2024.

29.10.2024 до господарського суду Запорізької області надійшла заява вих. № б/н від 29.10.2024 (вх. № 21237/08-08/24 від 29.10.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю «РССЦ МЕДЗДРАВНИЦЯ», м. Запоріжжя про відвід судді Зінченко Н.Г. у справі № 908/2259/24.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.10.2024 заяву про відвід судді у справі № 908/2259/24 передано на розгляд головуючому судді Зінченко Н.Г. Підстави передачі: відповідно до ч. 13 ст. 32, ч. 2 ст. 39 ГПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Обґрунтовуючи наявність фактичних обставин, які, на переконання заявника, викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді, ТОВ «РССЦ МЕДЗДРАВНИЦЯ» посилається на те, що в процесі проведення підготовчого судового засідання, призначеного на 16.10.2024, після оголошення позивачем поданих суду клопотань, суддею проігноровані та залишені без задоволення всі подані позивачем та процесуально обґрунтовані клопотання, зокрема, про витребування доказів, про призначення судової теплотехнічної та економічної експертизи, про відкладення підготовчого засідання, закрито підготовче провадження у справі № 908/2259/24 та призначено справу до розгляду по суті.

Відтак, заявник наголошує, що дії судді в процесі розгляду справи № 908/2259/24 дають підставу для висновку, що суддя Зінченко Н.Г. є упередженою та не об`єктивною, а тому у заявника існують обґрунтовані сумніви в тому, що суддя належним чином, в повному обсязі, з урахуванням всіх обставин розгляне дану справу.

Додатково ТОВ «РССЦ МЕДЗДРАВНИЦЯ» зазначає, що підстави для відводу судді виникли після проведеного 16.10.2024 підготовчого судового засідання та призначення справи до розгляду по суті.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РССЦ МЕДЗДРАВНИЦЯ», м. Запоріжжя вих. № б/н від 29.10.2024 (вх. № 21237/08-08/24 від 29.10.2024) про відвід судді Зінченко Н.Г. від розгляду справи № 908/2259/24, господарський суд зазначає наступне.

Приписи статті 39 ГПК України передбачають, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Якщо питання про відвід судді в порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, неможливо розглянути в суді, в якому розглядається справа, то справа для вирішення питання про відвід передається до суду відповідної інстанції, найбільш територіально наближеного до цього суду.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

У відповідності до частини 3 статті 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Приписи статті 35 ГПК України встановлюють, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді (частина 1). Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу (частина 2). До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (частина 3). Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина 4).

З цього питання Європейський суд з прав людини зазначив, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010).

Суд зауважує, що право на подачу заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді, і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Підстави для відводу судді можуть мати об`єктивний чи суб`єктивний характер.

Пряма чи побічна заінтересованість судді у результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу. Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер. Юридична заінтересованість судді має місце, якщо від результату вирішення спору у нього виникнуть, зміняться або припиняться певні права або обов`язки. Побутова або фактична заінтересованість полягає в тому, що рішення суду може мати вплив на особисті стосунки судді з оточуючими.

Якщо заяву про відвід з цих підстав подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказування.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Крім того, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Неупереджений та об`єктивний розгляд справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя суддею. Проте учасники справи наділені правом спростування цієї «процесуальної теореми» шляхом заявлення відводу судді, тим самим, забезпечуючи його незалежність в кожному окремому провадженні.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

Європейський суд з прав людини в пункті 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 зазначив, що «безсторонність, в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі». Аналогічна правова позиція закріплена також в пунктах 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006, пункті 28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010.

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 № 2006/23, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції.

У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справах «П`єрсак проти Бельгії», «Кіпріану проти Кіпру», «Грівз проти Сполученого Королівства»). Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність головуючого судді презумується.

Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клейн та інші проти Нідерландів»).

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 у справі № 800/592/17 та від 01.10.2018 у справі № 9901/673/18.

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Європейський суд з прав людини за результатами розгляду справ «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України» зазначив, що при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Разом з тим, відповідно до статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

Положенням статті 126 Конституції України дано офіційне тлумачення у Рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 19-рп/2004 (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу).

Судді при здійсненні правосуддя незалежні від будь-якого впливу, нікому не підзвітні і підкоряються лише закону. Органи та посадові особи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, громадяни та їх об`єднання, а також юридичні особи зобов`язані поважати незалежність суддів і не посягати на неї. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою завдати шкоди їх авторитету чи вплинути на неупередженість суду забороняється і тягне передбачену законом відповідальність. Суддям забезпечується свобода неупередженого вирішення судових справ відповідно до їх внутрішнього переконання, що ґрунтується на вимогах закону.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра судді господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Отже, підставою для задоволення заяви про відвід судді є наявність встановлених законом підстав або інших вмотивованих обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, а також дотримання строків, протягом яких такий відвід може бути подано.

Як вбачається із змісту та суті заяви про відвід судді Зінченко Н.Г. від розгляду справи № 908/2259/24, остання вмотивована наявністю у заявника сумнівів у неупередженості та відсутності об`єктивності судді, викликаних діями судді в процесі розгляду справи щодо розгляду та вирішення поданих ТОВ «РССЦ МЕДЗДРАВНИЦЯ» клопотань, зокрема, про витребування доказів, про призначення судової теплотехнічної та економічної експертизи, про відкладення підготовчого засідання, тобто зводиться до оціночного судження висловленої публічно думки судді щодо того чи іншого юридичного питання у справі.

Отже, фактично доводи заявника зводяться до незгоди учасника процесу з процесуальними діями та рішеннями судді під час розгляду справи.

Поряд із цим законодавцем, встановлюючи порядок здійснення судочинства у господарських судах, імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина 4 статті 35 ГПК України).

Така незгода сторін з прийнятими суддею процесуальними рішеннями в ході розгляду справи, може бути предметом розгляду апеляційної чи касаційної скарг на такі рішення та як зазначено вище не може бути підставою для відводу судді від розгляду справи.

Підставами для відводу судді можуть бути лише конкретні обставини, які викликають обґрунтований сумнів у неупередженості такого судді.

Відповідно до частини 3 ст. 39 ГПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Частиною 11 статті 39 ГПК України встановлено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, розглянувши наведені у заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «РССЦ МЕДЗДРАВНИЦЯ» підстави відводу судді Зінченко Н.Г. від розгляду справи № 908/2259/24, приймаючи до увагу практику Європейського суду з прав людини, з огляду на те, що заявлені підстави відводу судді не є такими, що викликають сумнів у її об`єктивності, неупередженості та зацікавленості у результаті розгляду справи, зводяться до незгоди із прийнятими суддею процесуальними рішеннями в ході розгляду справи, суд доходить до висновку, що заява є необґрунтованою, та такою, що не підлягає до задоволенню.

За наведених обставин, розглянувши доводи заявника про відвід, які покладені в його обґрунтування, суд дійшов висновку, що визначені заявником обставини для відводу є необґрунтованими, а, отже, не можуть бути підставою для відводу судді Зінченко Н.Г. від розгляду справи № 908/2259/24.

Враховуючи, що заява про відвід судді Зінченко Н.Г. у справі № 908/2259/24 подана пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, зазначена заява розглянута суддею Зінченко Н.Г. згідно приписів ч. 3 ст. 39 ГПК України і не підлягає передачі на розгляд іншому судді.

Керуючись ст., ст. 35, 38, 39, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «РССЦ МЕДЗДРАВНИЦЯ», м. Запоріжжя у задоволенні заяви про відвід судді Зінченко Н.Г. від розгляду справи № 908/2259/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Повний текст ухвали складений та підписаний 30.10.2024.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Суддя Н. Г. Зінченко