РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.09.2024Справа № 910/19986/23
За позовом Національної служби здоров`я України

до Комунального некомерційного підприємства "Клінічна лікарня № 15 Подільського району міста Києва" Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про стягнення 2752275,58 грн

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гарашко Т.В.

Представники сторін:

від позивача - Плаксій В.В., Зінченко І.Ю.

від відповідача - Бондарчук Ю.В., Жуков Д.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Комунального некомерційного підприємства "Клінічна лікарня №15 Подільського району міста Києва" Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач) на користь Національної служби здоров`я України (далі - позивач) 2752275,58 грн надмірно сплачених коштів відповідно до звіту №С21D2G.

Вимоги позову мотивовані тим, що позивачем на виконання договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій № 1586-E421- P000 за напрямом «Стаціонарна допомога пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2» було оплачено відповідачу надані ним послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам за квітень 2021 року у сумі 4432005,76 грн, натомість, після перегляду сформованого звіту №С21D2G позивачем було зроблено відкоригований звіт, згідно якого останній вважає, що ним було переплачено за послуги надані у квітні на суму 2752275,58 грн.

Відповідач заперечуючи проти вимог позову у своєму відзиві на позовну заяву вказує, що позивачем невірно було визначено коефіцієнт завантаженості команд при формуванні коригувального звіту №С21D2G та фактичної вартості наданих послуг у квітні 2021 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2024 відкрито провадження у справі №910/19986/23 за вищевказаними позовними вимогами, розгляд справи призначено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою від 20.03.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 10.04.2024.

У судових засіданнях 10.04.2024, 20.05.2024 оголошувались перерви.

В ході розгляду справи сторонам доручено спільно опрацювати питання відображення в електронній системі охорони здоров`я інформації щодо надання медичної допомоги Відповідачем за напрямом "Стаціонарна допомога пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2" в квітні 2021 року пацієнтам: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

10.06.2024 відповідачем, з метою виконання вимог суду, було заявлено клопотання у якому просив суд зобов`язати Національну службу здоров`я України надати інформацію щодо пацієнтів та у взаємозв`язку з медичними записами за наступними ідентифікаторами (наведеними у клопотанні).

Ухвалою суду від 10.06.2024 було задоволено клопотання відповідача та зобов`язано Національну службу здоров`я України надати з електронної системи охорони здоров`я інформацію щодо пацієнтів (перелік в ухвалі наведено).

14.07.2024 від Національної служби здоров`я України надійшла витребувана інформація.

У судовому засіданні 15.07.2024 судом було оголошено перерву до 28.08.2024 з метою надання відповідачу часу ознайомитися з інформацією наданою Національною службою здоров`я України, а також протокольною ухвалою суд зобов`язав позивача та відповідача спільно переглянути відповідну розшифровку та провести спільний повний аналіз щодо наданих документів.

28.08.2024 позивачем були подані додаткові пояснення по справі.

У судовому засіданні 28.08.2024 на стадії дослідження доказів суд оголосив перерву до 11.09.2024.

У судовому засіданні 11.09.2024 представники позивача просили суд позов задовольнити повністю, представники відповідача просили відмовити у позові.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Національною службою здоров`я України (замовник) та Комунальним некомерційним підприємством «Клінічна лікарня № 15 Подільського району міста Києва» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надавач) був укладений договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій № 1586-E421- P000 (далі - Договір) за напрямом «Стаціонарна допомога пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2».

Відповідно до пункту 8 Договору надавач зобов`язується надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а замовник зобов`язується оплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів.

При цьому, пунктом 13 Договору визначено, що цей договір є договором на користь третіх осіб - пацієнтів у частині надання їм медичних послуг надавачем.

Підпунктом 2 пункту 16 Договору передбачено, що замовник має право перевіряти повноту та достовірність відомостей про надані медичні послуги згідно з цим договором відповідно до інформації, що міститься в системі.

Крім цього, пунктом 6 частини першої статті 7 Закону України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення" та підпунктом 5 пункту 4 Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1101 на НСЗУ покладено обов`язок здійснювати заходи, що забезпечують цільове та ефективне використання коштів за програмою медичних гарантій.

До таких заходів належить, зокрема, проведення верифікації відповідно до пункту 27 Порядку функціонування електронної системи охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року № 411 «Деякі питання електронної системи охорони здоров`я» (далі - Порядок № 411), які спрямовані на забезпечення точності та достовірності інформації у центральній базі даних електронної системи охорони здоров`я. Розрахунок вартості послуг, які надаються за договорами про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій у II - IV кварталах 2021 року здійснюється відповідно до Порядку реалізації програми державних гарантій медичного обслуговування населення у II - IV кварталах 2021 року, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2021 року № 133 (далі - Порядок № 133).

Відповідно до пункту 127 Порядку № 133 фактична вартість медичних послуг, пов`язаних з лікуванням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, за кожним договором за місяць розраховується як добуток глобальної ставки на місяць, кількості медичних команд, які утворені в закладі охорони здоров`я, та коригувальних коефіцієнтів.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2 Порядку № 411 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 348 від 15.04.2020) верифікація - комплекс заходів з порівняння, встановлення відповідності та підтвердження відомостей, що містяться в реєстрах центральної бази даних, з відомостями, що містяться в тих самих або інших реєстрах центральної бази даних або інших державних інформаційних ресурсах, а також відомостями, одержаними, зокрема шляхом електронної взаємодії, від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, які є володільцями та/або розпорядниками таких відомостей, відомостей, одержаних у результаті заходів з моніторингу виконання умов договорів та перевірки НСЗУ дотримання надавачами медичних послуг вимог, установлених Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті на реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення, і договорами про медичне обслуговування населення, іншими даними.

За умовами пункту 21 Договору надавач зобов`язаний скласти звіт про медичні послуги за формою, наданою замовником, в якому зазначаються назва звіту, дата його складення, найменування надавача, посади відповідальних осіб надавача та замовника із зазначенням їх прізвища, імені та по батькові, а також перелік та обсяг надання медичних послуг, які підлягають оплаті за звітний період. Звіт про медичні послуги є первинним документом. Звіт про медичні послуги формується на підставі інформації, що міститься в системі, медичної документації та інших документів, що підтверджують факт надання пацієнтам медичної допомоги відповідно до законодавства.

Позивачем 25.05.2021 було складено звіт № С21D2G про обсяг наданих медичних послуг у період з 01.04.2021 по 30.04.2021 за пакетом медичних послуг «Надання стаціонарної допомоги пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2», складений 25.05.2021.

Відповідач зазначає, що на його електронну пошту від позивача надійшов звіт № С21D2G про обсяг наданих медичних послуг у період з 01.04.2021 по 30.04.2021 за пакетом медичних послуг «Надання стаціонарної допомоги пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2», складений 25.05.2021. Зокрема, згідно надісланого звіту, у квітні 2021 року відповідачем забезпечено надання медичної допомоги 89 пацієнтам, що відповідало коефіцієнту завантаженості команд « 1», та відповідно передбачало застосування корегувального коефіцієнта « 1».

Таким чином, добуток глобальної ставки на місяць, кількість медичних команд, утворених у відповідача, та коригувального коефіцієнту, що підлягав застосуванню у квітні 2021 року склав: 554000,72, гривні (глобальна ставка) х 8 (кількість медичних команд) х 1 (корегувальний коефіцієнт за навантаження на 1 медичну команду від 10 виписаних осіб), що склало фактичну вартість наданих послуг у розмірі 4432005,76 грн.

Відповідачем був підписаний звіт № С21D2G, шляхом накладання кваліфікованого електронного підпису та надіслано позивачу.

28.05.2021 позивачем перераховано на розрахунковий рахунок відповідача плату за надані послуги у розмірі 4432005,76 грн, призначення платежу: « 2308060;2240;Оплата за медичнi послуги Ковiд-19 (31 пакет) в т.ч на зб.зп; зг. дог.№ 1586-E421-P000 вiд 23.04.2021 звiт C21D2G вiд 26.05.2021», що визнається обома сторонами.

30.11.2021 від позивача на адресу відповідача надійшов лист від 30.11.2021 № 26954/5-17-21, в якому йшлося про перерахунок позивачем суми наданих послуг, зокрема за квітень 2021 року, внаслідок, виявленої невідповідності кількості пацієнтів, які використовувались для визначення «коефіцієнту завантаженості команд» при формуванні фактичної вартості наданих послуг у квітні 2021 року. Так, у цьому листі зазначено: «Після проведеного аналізу виявлено зменшення кількості пацієнтів до 80 осіб, що призвело до зменшення коефіцієнту завантаженості команд до 0,379».

04.12.2021 позивачем на адресу відповідача електронною поштою надіслано «коригувальний» звіт № C21D2Z, який містив інформацію про перерахунок обсягу наданих медичних послуг з 01.04.2021 по 30.04.2021 за пакетом медичних послуг «Надання стаціонарної допомоги пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV2», складений 04.12.2021.

10.12.2021 відповідачем надіслано на адресу позивача лист № 1584 щодо надання йому конкретних даних, які стали підставою для перерахунку обсягу наданих медичних послуг у квітні 2021 року.

Листом від 23.09.2022 № 33212/4-15-22 позивач надав відповідачу інформацію про перелік медичних послуг, які ним було враховано при формуванні у травні 2021 року звіту № С21D2G про обсяг наданих послуг за квітень 2021 року за пакетом медичних послуг «Надання стаціонарної допомоги пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2».

Також листом від 26.10.2022 № 37025/4-15-22 позивач надав відповідачу інформацію про унікальні коди пацієнтів, медичні записи щодо яких позивачем двічі було враховано при формуванні звіту № С21D2G.

Позивач зазначає, що він звертався до відповідача із вимогою щодо повернення надміру сплачених відповідачу коштів у сумі 2752275,58 грн, однак останній кошти не повернув, що зумовило звернутися до суду із цим позовом.

Відповідач заперечуючи проти вимог позову зазначає, що звіт про медичні послуги є первинним документом та формується на підставі інформації, що міститься в системі, медичної документації та інших документів, що підтверджують факт надання пацієнтам медичної допомоги відповідно до законодавства. Від початку реалізації програми медичних гарантій в 2020 році у надавачів медичних послуг відсутня технічна можливість формування звіту про медичні послуги.

За твердженнями відповідача звіт про медичні послуги формується Національною службою здоров`я України самостійно на підставі медичних записів в електронній системі охорони здоров`я (далі - ЕСОЗ) та направляється надавачам медичних послуг. Натомість, у відповідача відсутня технічна можливість вносити корективи до даних, які внесли у загальну програму медичні працівники.

Відповідач каже, що за результатами аналізу наданої позивачем інформації, з`ясовано, що останнім при формуванні звіту № С21D2G про обсяг наданих відповідачем послуг у квітні 2021 за пакетом медичних послуг «Надання стаціонарної допомоги пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2» двічі враховано медичні записи про надання медичної допомоги пацієнтам: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Водночас, позивачем не враховано записи про надання медичної допомоги 9 пацієнтам, яким протягом квітня була надана медична допомога у зв`язку з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, зокрема: ОСОБА_1 , ОСОБА_19 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . На підтвердження надання лікування цим особам у спірний період відповідачем з відзивом було долучені медичні картки цих пацієнтів.

Відповідач звертає увагу на те, що коригування записів в сервісі звітності, який створено позивачем, які не було враховано при оплаті за відповідний звітний період, можливе лише протягом 90-денного терміну після закінчення звітного періоду. Тобто, внесення змін до медичних записів за квітень 2021 року, у разі наявності невідповідностей, можливе було лише було до кінця липня 2021 року. Водночас, позивач повідомив відповідача про наявність записів, невключених в звіт про обсяг наданих послуг за квітень 2021 року лише в жовтні 2022 року, тобто через півтора роки.

Статтею 8 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» визначено, що кожен громадянин має право на безоплатне отримання у державних та комунальних закладах охорони здоров`я медичної допомоги, до якої належать: екстрена медична допомога; первинна медична допомога; спеціалізована медична допомога; паліативна допомога. Держава гарантує громадянам України та іншим визначеним законом особам надання необхідних медичних послуг та лікарських засобів за рахунок коштів Державного бюджету України на умовах та в порядку, встановлених законодавством.

Відповідно статті 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій.

Згідно зі статтею 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій укладається між закладом охорони здоров`я, реабілітаційним закладом незалежно від форми власності чи фізичною особою - підприємцем, яка у встановленому законом порядку одержала ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики та/або має право на надання реабілітаційної допомоги згідно із законодавством та Уповноваженим органом.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» програма державних гарантій медичного обслуговування населення (програма медичних гарантій) - програма, що визначає перелік та обсяг медичних послуг, медичних виробів та лікарських засобів, повну оплату надання яких пацієнтам держава гарантує за рахунок коштів Державного бюджету України згідно з тарифом, для профілактики, діагностики, лікування та реабілітації у зв`язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв`язку з вагітністю та пологами. Надавачі медичних послуг - заклади охорони здоров`я усіх форм власності та фізичні особи - підприємці, які одержали ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики та уклали договір про медичне обслуговування населення з головними розпорядниками бюджетних коштів (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення»).

Пунктом 6 частини 1 статті 7 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» та підпунктом 5 пункту 4 Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1101 на позивача покладено обов`язок здійснювати заходи, що забезпечують цільове та ефективне використання коштів за програмою медичних гарантій.

До таких заходів належить, зокрема, проведення верифікації відповідно до пункту 27 Порядку функціонування електронної системи охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року № 411 «Деякі питання електронної системи охорони здоров`я» (далі - Порядок № 411), які спрямовані на забезпечення точності та достовірності інформації у центральній базі даних електронної системи охорони здоров`я.

Розрахунок вартості послуг, які надаються за договорами про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій у II - IV кварталах 2021 року здійснюється відповідно до Порядку реалізації програми державних гарантій медичного обслуговування населення у II - IV кварталах 2021 року, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2021 року № 133 (далі - Порядок № 133).

Відповідно до пункту 127 Порядку № 133 фактична вартість медичних послуг, пов`язаних з лікуванням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, за кожним договором за місяць розраховується як добуток глобальної ставки на місяць, кількості медичних команд, які утворені в закладі охорони здоров`я, та коригувальних коефіцієнтів.

Згідно з пунктом 8 Договору надавач зобов`язувався надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а замовник зобов`язувався оплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2 Порядку № 411 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 348 від 15.04.2020) верифікація - комплекс заходів з порівняння, встановлення відповідності та підтвердження відомостей, що містяться в реєстрах центральної бази даних, з відомостями, що містяться в тих самих або інших реєстрах центральної бази даних або інших державних інформаційних ресурсах, а також відомостями, одержаними, зокрема шляхом електронної взаємодії, від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, які є володільцями та/або розпорядниками таких відомостей, відомостей, одержаних у результаті заходів з моніторингу виконання умов договорів та перевірки НСЗУ дотримання надавачами медичних послуг вимог, установлених Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті на реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення, і договорами про медичне обслуговування населення, іншими даними.

У пункті 38 Договору сторони погодили, що у разі коли після оплати за звітом про медичні послуги буде встановлено невідповідність даних звіту про медичні послуги інформації, що міститься в системі, статистичній звітності надавача, документам, які підтверджують надання медичних послуг, деклараціям, іншим фактичним даним про надання медичних послуг, надавач зобов`язаний повернути замовнику надміру сплачені кошти протягом трьох календарних днів з дати надіслання повідомлення замовником. У разі неповернення надміру сплачених коштів замовник має право відповідно зменшити суму оплати у наступних звітних періодах.

Пунктом 26 Договору визначено, що оплата медичних послуг згідно з договором здійснюється на підставі звіту про медичні послуги надавача протягом десяти робочих днів з дати підписання обома сторонами звіту про медичні послуги з урахуванням вимог пункту 23 договору. У разі здійснення попередньої оплати медичних послуг за договором відповідно до законодавства підставою для оплати є рахунок надавача.

При цьому пунктом 21 Договору визначено, що надавач зобов`язаний скласти звіт про медичні послуги за формою, наданою замовником, в якому зазначаються назва звіту, дата його складення, найменування надавача, посади відповідальних осіб надавача та замовника із зазначенням їх прізвища, імені та по батькові, а також перелік та обсяг надання медичних послуг, які підлягають оплаті за звітний період. Звіт про медичні послуги є первинним документом. Звіт про медичні послуги формується на підставі інформації, що міститься в системі, медичної документації та інших документів, що підтверджують факт надання пацієнтам медичної допомоги відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» порядок функціонування електронної системи охорони здоров`я затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням вимог законодавства про захист персональних даних.

Відповідно до п. 3 Порядку функціонування електронної системи охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.04.2018 року № 411 (далі - Порядок № 411), який визначає механізм функціонування електронної системи охорони здоров`я та її компонентів, реєстрації користувачів, внесення та обміну інформацією і документами в електронній системі охорони здоров`я відповідно до Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення», до складу електронної системи охорони здоров`я входять центральна база даних та електронні медичні інформаційні системи, між якими забезпечено автоматизований обмін інформацією, даними та документами через відкритий програмний інтерфейс (АРІ). Електронна медична інформаційна система - інформаційно-комунікаційна система, яка дає змогу автоматизувати роботу суб`єктів господарювання у сфері охорони здоров`я, створювати, переглядати, обмінюватися інформацією в електронній формі, зокрема з центральною базою даних (у разі підключення) (п. 2 Порядку № 411).

Відповідно до пункту 14 Порядку № 411 створення, внесення, перегляд інформації та документів у центральній базі даних, внесення змін та доповнень до них здійснюються користувачами відповідно до прав доступу, встановлених цим Порядком та нормативно-правовими актами, що регулюють порядок ведення відповідних реєстрів.

Згідно п. п. 3 п. 42 Порядку № 411 керівник суб`єкта господарювання у сфері охорони здоров`я та фізична особа - підприємець, яка одержала ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики мають право формувати та подавати НСЗУ електронні звіти через електронну систему охорони здоров`я.

Так, згідно з пунктом 5 Порядку № 411 власником центральної бази даних, у тому числі майнових прав на програмне забезпечення центральної бази даних, є держава у особі Національної служби здоров`я України.

Як вбачається з матеріалів справи згідно зі звітом № C21D2G, було прозвітовано про 89 пацієнтів та 8 медичних команд. При цьому коефіцієнт завантаженості команд склав 1,00. Після проведення аналізу позивачем виявлено зменшення кількості пацієнтів до 80 осіб, у зв`язку із чим позивач вважає, що коефіцієнт завантаженості команд має застосовуватися 0,379.

Пунктом 7 Порядку реалізації програми державних гарантій медичного обслуговування населення у II-IV кварталах 2021 року, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 133 від 15.02.2021 року (далі - Порядок ПМГ № 133) встановлено, що Національна служба здоров`я України оплачує надані медичні послуги згідно з тарифами та коригувальними коефіцієнтами (які застосовуються шляхом множення), визначеними в цьому Порядку, на підставі звітів про медичні послуги.

Пунктом 9 Порядку ПМГ № 133 встановлено, що визначення медичної послуги як такої, що належить до відповідного пакета медичних послуг, здійснюється НСЗУ за основним діагнозом та/або проведеними медичними процедурами або хірургічними операціями, зазначеними у відповідному медичному записі, внесеному в електронну систему охорони здоров`я, відповідно до затвердженої МОЗ таблиці співставлення медичних послуг з кодами національного класифікатора НК 025:2021 "Класифікатор хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я" та/або національного класифікатора НК 026:2021 "Класифікатор медичних інтервенцій", затверджених Мінекономіки.

Згідно з пунктом 125 Порядку ПМГ № 133 тариф на медичні послуги із стаціонарної допомоги пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, визначається як глобальна ставка на місяць, яка становить 554000,72 гривні за укомплектованість медичним персоналом, медичними виробами та лікарськими засобами, зокрема лікарськими засобами та медичними виробами для забезпечення лікування в умовах інтенсивної терапії, який застосовується (не дорівнює 0) під час надання медичної допомоги щонайменше одному пацієнту протягом місяця.

Пунктом 127 Порядку ПМГ № 133 визначено, що фактична вартість медичних послуг, пов`язаних з лікуванням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, за кожним договором за місяць розраховується як добуток глобальної ставки на місяць, кількості медичних команд, які утворені в закладі охорони здоров`я, та коригувальних коефіцієнтів.

До глобальної ставки на місяць застосовують коригувальні коефіцієнти, зокрема коефіцієнт завантаженості команд, який розраховується як співвідношення загальної кількості пацієнтів, яких було госпіталізовано протягом звітного місяця, до кількості медичних команд, які працюють у закладі охорони здоров`я, зокрема коефіцієнт 1 - за навантаження від 10 до 30 виписаних (в тому числі переведених, померлих) осіб включно на одну медичну команду.

Згідно пункту 25 Договору замовник зобов`язується оплачувати медичні послуги, включені до звіту про медичні послуги, щодо якого замовник не подав заперечення відповідно до пункту 23 договору, згідно з тарифом із застосуванням відповідних коригувальних коефіцієнтів, затверджених у порядку, визначеному законодавством, інформацію про надання яких надавач належним чином вніс до системи, в межах загальної орієнтовної ціни договору з урахуванням граничної суми оплати у відповідному звітному періоді, якщо така гранична сума зазначена у додатках до договору.

Пунктом 26 Договору визначено, що оплата медичних послуг згідно з договором здійснюється на підставі звіту про медичні послуги надавача протягом десяти робочих днів з дати підписання обома сторонами звіту про медичні послуги з урахуванням вимог пункту 23 договору. У разі здійснення попередньої оплати медичних послуг за договором відповідно до законодавства підставою для оплати є рахунок надавача.

При цьому пунктом 21 Договору визначено, що надавач зобов`язаний скласти звіт про медичні послуги за формою, наданою замовником, в якому зазначаються назва звіту, дата його складення, найменування надавача, посади відповідальних осіб надавача та замовника із зазначенням їх прізвища, імені та по батькові, а також перелік та обсяг надання медичних послуг, які підлягають оплаті за звітний період. Звіт про медичні послуги є первинним документом. Звіт про медичні послуги формується на підставі інформації, що міститься в системі, медичної документації та інших документів, що підтверджують факт надання пацієнтам медичної допомоги відповідно до законодавства.

За результатами аналізу наданої інформації, з`ясовано, що позивачем при формуванні звіту № С21D2G про обсяг наданих відповідачем послуг у квітні 2021 року за пакетом медичних послуг «Надання стаціонарної допомоги пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2» двічі враховано медичні записи про надання медичної допомоги пацієнтам, зокрема: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Водночас, також з`ясовано, що при формуванні звіту № С21D2G не враховано медичні записи про надання медичної допомоги 9 пацієнтам, яким протягом квітня була надана медична допомога у зв`язку з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, зокрема: ОСОБА_1 , ОСОБА_19 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Відповідачем було долучено до справи медичні картки форми №003/о цих стаціонарних хворих на підтвердження надання їм відповідачем медичної допомоги у квітні 2021 року, копії яких наявні у справі.

Позивач вважає, що надані відповідачем медичні картки стаціонарних хворих не є належним підтвердженням (доказом) того, що дані пацієнти дійсно проходити лікування у КНП «Клінічна лікарня № 15 Подільського району міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» у квітні 2021 року, оскільки відомості про них відсутні в ЕСОЗ, а отже не підлягають оплаті згідно вимог законодавства та умов договору.

Водночас, суд приймає до уваги те, що від початку реалізації програми медичних гарантій в 2020 році у надавачів медичних послуг відсутня технічна можливість формування звіту про медичні послуги. Звіт про медичні послуги формується Національною службою здоров`я України самостійно на підставі медичних записів в ЕСОЗ та направляється надавачам медичних послуг.

Судом досліджено та визнано надані копії довідок форми №003/о належними та допустимими доказами, які підтверджують факт надання відповідачем медичних послуг у зв`язку з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2 наведеному вище переліку пацієнтів у квітні 2021 року.

Так, предметом доказування у даній справі є встановлення кількості пацієнтів, які отримали послуги від відповідача у зв`язку з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2 у квітні 2021 року та встановлення пропорційного відношення кількості пацієнтів до медичної бригади.

Сторонами не заперечується та визнається факт надання послуг відповідачем у квітні 2021 року пацієнтам у зв`язку з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2 у кількості 80 осіб та 8 медичних команд.

Як вбачається з пункту 127 Порядку ПМГ № 133 до глобальної ставки на місяць застосовують коригувальні коефіцієнти, зокрема коефіцієнт завантаженості команд, який розраховується як співвідношення загальної кількості пацієнтів, яких було госпіталізовано протягом звітного місяця, до кількості медичних команд, які працюють у закладі охорони здоров`я, зокрема коефіцієнт 1 - за навантаження від 10 до 30 виписаних (в тому числі переведених, померлих) осіб включно на одну медичну команду.

Враховуючи наведене, позивачем не обґрунтовано та не доведено, що на кожну медичну команду припало менше 10 пацієнтів, а тому не є зрозумілим, на якій підставі позивач застосував коефіцієнт 0,379 у даному випадку (80 виписаних пацієнтів/8 медичних бригад = по 10 пацієнтів на одну бригаду).

Так, предметом доказування у даній справі є кількість пацієнтів, яка отримала медичні послуги за програмою «Надання стаціонарної допомоги пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2» та визначення коефіцієнту навантаження на кожну бригаду відповідно до положень пункту 127 Порядку ПМГ № 133.

Окрім встановлених позивачем 80 пацієнтів згідно уточненого ним звіту, відповідачем підтверджено суду факт надання послуг ще 9 пацієнтам у квітні 2021 року за пакетом медичних послуг «Надання стаціонарної допомоги пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2», які не були внесені у загальну базу ЕСОЗ.

Крім того, суд бере до уваги той факт, що першочерговий звіт було сформовано саме позивачем, а вже потім передано на затвердження відповідачу, який не мав доступу до ЕСОЗ,

позивачем було перевірено повноту та достовірність відомостей про надані медичні послуги більше ніж через 90 днів після звітного періоду, що позбавило відповідача можливості скоригувати дані.

Таким чином, суд не вбачає вини відповідача щодо неточності даних у системі ЕСОЗ стосовно інформації по пацієнтам, які отримали лікування за напрямом «Стаціонарна допомога пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2» у квітні 2021 року.

Разом з тим, позивачем не доведено, що на кожну медичну команду у квітні 2021 року припадало менше ніж по 10 пацієнтів, а отже і не довів правомірність застосування ним коефіцієнту завантаженості команд до 0,379 у даному випадку.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на наведене вище, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позову.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 31.10.2024.

Суддя Сташків Р.Б.