ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
СУДОВИЙ НАКАЗ
30.09.2024 Справа № 908/2584/24
Суддя Господарського суду Запорізької області Корсун В.Л., розглянувши матеріали заяви за вих. від 24.09.24 № 4245 про видачу судового наказу у справі № 908/2584/24
про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.19 № 368 у розмірі 113 927,82 грн та 242,24 грн судового збору.
24.09.24 до Господарського суду Запорізької області в системі Електронний суд звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання (далі ТОВ Запоріжжяелектропостачання) з заявою за вих. від 24.09.24 № 4245 про видачу судового наказу щодо стягнення з обслуговуючого кооперативу «Перлина» (надалі ОК «Перлина») заборгованості в сумі 113 927,82 грн згідно договору про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.19 № 368, а саме: 113 694,84 грн заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.02.22 по 28.02.22 та 232,98 грн 3 % річних. Крім того, заявник просить стягнути з боржника 242,24 грн судового збору.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 908/2584/24 між суддями вказану заяву передано для розгляду судді Корсуну В.Л.
Наказне провадження, відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Частиною 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як встановлено судом, заява про видачу судового наказу обґрунтована положеннями ст.ст. 4, 12, 20, 27, 147-150, 154 ГПК України, ст. 2, 3, 193, 230, 232, 275 ГК України, ст.ст. 16, 205, 526, 530, 610-612, 629, 640 ЦК України, Закону України Про ринок електричної енергії, Правилами роздрібного ринку електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕКП України від 14.03.18 № 312, а також неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.19 № 368 щодо оплати 113 927,82 грн заборгованості за використану/спожиту електричну енергію за період з 01.02.22 по 28.02.22 (113 694,84 грн заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.02.22 по 28.02.22 та 232,98 грн 3 % річних).
Статтею 901 ЦК України унормовано, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Частиною 1 ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 193 ГК України, статей 525,526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
За змістом ст.ст. 524, 533 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті).
Отже, як вимогу, за якою може бути видано наказ про стягнення грошової заборгованості за письмовим договором відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України, слід розуміти будь-яку вимогу про стягнення грошової суми заборгованості за договором, яка охоплює не тільки основний борг і проценти, але й неустойку, проценти річних та інфляційні втрати, за умови, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як свідчить зміст заяви про видачу судового наказу, ТОВ Запоріжжяелектропостачання заявлено вимоги про стягнення з боржника заборгованості (грошових коштів) за використану/спожиту електричну енергію за період з 01.02.22 по 28.02.22, що виникла внаслідок невиконання ним умов за договором про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.19 № 368 у розмірі 113 927,82 грн.
Копія договору про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.19 № 368 укладеного в письмовій формі між заявником (стягувачем) та боржником (підписана в електронній формі), а також копії документів, які підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, надані до заяви про видачу судового наказу.
Станом на час звернення до суду з заявою про видачу судового наказу, загальна сума вимог ТОВ Запоріжжяелектропостачання не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позовна давність встановлена законом до вимог заявлених у заяві з вих. від 24.09.24 № 4245 про видачу судового наказу станом на час звернення до суду (19.12.23) не сплинула.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
З підстав викладених вище, розглянувши заяву ТОВ Запоріжжяелектропостачання за вих. від 24.09.24 № 4245, судом не виявлено підстав, передбачених ст. 152 Господарського процесуального кодексу України для відмови у видачі судового наказу.
У зв`язку із чим, заява ТОВ Запоріжжяелектропостачання за вих. від 24.09.24 № 4245 про видачу судового наказу підлягає задоволенню.
Згідно із ч. 1 ст. 12-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Керуючись ст.ст. 147, 148, 154, 155 ГПК України, суд
3. Судовий наказ після набрання ним законної сили надіслати стягувачу.
Боржник має право протягом 15 днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд в письмовій формі.
У разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом 5 днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Дата набрання судовим наказом законної сили: 21 жовтня 2024р.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання: 21 жовтня 2027р.
Дата видачі судового наказу стягувачу: 29 жовтня 2024р.
Суддя В.Л. Корсун