РІШЕННЯ

Іменем України

28 жовтня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/903/24

Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за правилами спрощеного позовного провадження, розглянув матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг, вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116;

до відповідача: Менської міської ради,

вул. Героїв АТО, буд. 6, м. Мена, Чернігівська область, 15600;

предмет спору: про стягнення 102240,29 грн

без виклику (повідомлення) сторін

23.09.2024, надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (далі ТОВ ГК Нафтогаз Трейдинг) до Менської міської ради про стягнення 102240,29 грн, з них: 86975,77 грн основного боргу за договором від 20.10.2023 № 24-4128/23-БО-Т постачання природного газу (далі - Договір); 3073,65 грн інфляційних втрат за період з 01.03.2024 по 30.06.2024; 11000,30 грн пені та 1190,57 грн 3% річних за період з 16.02.2024 по 31.07.2024, нарахованих на підставі п. 7.2. Договору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору в частині своєчасної оплати за природний газ, поставлений в грудні 2023 року.

Суд прийняв позовну заяву до розгляду; відкрив провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін, про що постановив ухвалу від 27.09.2024; установив учасникам справи строки для подачі письмових заяв по суті позовних вимог, зокрема відповідачу 15 календарних днів з дня отримання вказаної ухвали для подачі до суду відзиву на позов.

Ухвала про відкриття провадження в справі доставлена до Електронного кабінету відповідача в підсистемі Електронний суд 27.09.2024. Граничний строк на подачу відзиву на позов сплинув 12.09.2024.

17.10.2024, до суду, від відповідача надійшли письмові пояснення по суті спору, що за правовим змістом є відзивом на позов (поданий з порушенням граничного строку, встановленого ухвалою від 27.09.2024).

За приписами статті 118 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням установленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частинами 2, 5, 6 статті 119 цього Кодексу встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

З метою забезпечення права відповідача на судовий захист суд продовжив відповідачу строк на подачу відзиву на позов, залучив цей документ до матеріалів справи.

У відзиві на позов відповідач визнав наявний борг за природний газ, поставлений в грудні 2023 року, в сумі 86975,77 грн. Пояснив, що не міг у добровільному порядку розрахуватись за природний газ, поставлений за Договором, оскільки акти на його оплату надійшли в січні 2024 року, тобто після припинення дії цього Договору та завершення бюджетного року. Рада погоджується з нарахованими штрафними санкціями та просила повернути заявнику з Державного бюджету України 50% судового збору, відповідно до частини 1 статті 130 ГПК України та частини 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін (статті 13, 14 ГПК України).

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 248 ГПК України, суд розглядає справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження в справі.

В силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Суд констатує, що сторонами не заявлені клопотання щодо розгляду даної справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи в порядку визначеному статтею 252 ГПК України. Право сторін на подачу до суду клопотань наведеного змісту роз`яснене при відкритті провадження в справі в ухвалі від 27.09.2024.

Господарський суд розглянув подані документи і матеріали, з`ясував фактичні обставини справи, дослідив наявні в матеріалах справи докази, та

ВСТАНОВИВ:

20.10.2023, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (позивач, постачальник) та Менською міською радою (відповідач, споживач) укладений договір постачання природного газу № 24-4128/23-БО-Т (далі - Договір), за умовами якого (пункти 1.1., 1.2.) постачальник зобов`язався поставити споживачу природній газ за ДК 021:2015 код 09120000-6 «Газове паливо» (природний газ), а споживач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього Договору. Природний газ, що постачається за цим Договором, використовується споживачем для своїх власних потреб.

За умовами пунктів 2.1., 2.4. постачальник передає споживачу на умовах цього Договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в період з жовтня по грудень 2023 року (включно), в кількості 5,853 тис. куб. метрів, у тому числі по місяцях: у жовтні 0,753 тис. куб. м., у листопаді 2,200 тис. куб. м., у грудні 2,9000 тис. куб. м.

У будь-якому випадку, обсяг визначений в акті приймання-передачі природного газу, оформленого відповідно до п. 3.5., вважається фактично використаним за цим Договором обсягом природного газу.

Відповідно до пунктів 3.1., 3.5. Договору право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі природного газу.

Приймання передача газу переданого постачальником споживачу в відповідному розрахунковому періоді, оформляється актом приймання-передачі.

На підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі Оператора ГТС постачальник готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі - акт), підписаний уповноваженим представником постачальника.

Споживач протягом 2 (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.

У випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту до 15 (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до підпункту 3.5.1. цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим), відповідно до даних інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених у розділі 4 цього Договору.

За пунктами 4.1. ціна та порядок зміни ціни за природній газ, який постачається за цим Договором, встановлюється наступним чином: ціна природній газ за 1000 куб. м. газу без ПДВ - 13658,33 грн, крім того ПДВ за ставкою 20 %, крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом 136,576 грн, крім того ПДВ 20 % - 27,315 грн, всього з ПДВ - 163,89 за 1000 куб. м.

Всього ціна газу за 1000 куб. м. (з ПДВ) з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужностей на добу, за цим Договором складає 16553,89 грн.

Сторони в п. 5.1. Договору погодили, що оплата за природний газ за розрахунковий період здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70 % вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу; остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому відповідач повинен був сплатити 70 % грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4. пункту 3.5. Договору.

Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пунктів 5.1, 5.3., 6.2.4. цього Договору.

Даний Договір набирає чинності з дати його підписання і діє в частині поставки газу до 31.12.2023 включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору (п. 13.1 Договору).

За пунктом 3.5.4. Договору обсяг газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого газу розраховується відповідно до цін визначених у розділі 4 Договору.

На виконання умов Договору, протягом жовтня - грудня 2023 року, позивач передав у власність відповідача природний газ, об`ємом 9,88998 тис. куб. м., загальною вартістю 163717,61 грн, про що свідчать акти приймання передачі природного газу від 14.11.2023 № 10 (за жовтень), від 11.12.2023 № 11 (за листопад) та від 12.01.2024 б/н (за грудень).

Зокрема, за актом приймання - передачі від 12.01.2024 б/н, позивач поставив відповідачу в грудні 2023 року природний газ, об`ємом 5,25410 тис. куб. м., загальною вартістю 86975,77 грн (з ПДВ).

Акт приймання-передачі від 12.01.2024 б/н, складений позивачем у односторонньому порядку, виходячи з обсягу споживання, встановленого відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГРМ (ЕІС-код 56ХS000041PLL00W) (відомості з якої надані Оператором ГРМ, на адвокатський запит позивача, та долучені до матеріалів позовної заяви).

Відповідач у відзиві на позов визнав наявний борг за спожитий природний газ у грудні 2023 року, в сумі 86975,77 грн.

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Укладений сторонами правочин за своєю правовою природою є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм статей §1 та §3 глави 54 ЦК України та §1 глави 30 Господарського кодексу України (далі ГК України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, встановлених цим Кодексом, що передбачено частиною 1 статті 193 ГК України.

За статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) в зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом береться до уваги те, що відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи та газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС), регулюються Правилами постачання природного газу (затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496).

Відповідно до п. 3 розділу І Правил, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в Інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи.

Пунктом 3 розділу ІІ Правил постачання природного газу встановлено, що реєстрація споживача в реєстрі споживачів постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС здійснюється постачальником на період дії укладеного договору постачання природного газу в частині його обов`язку постачати природний газ споживачу.

Постачальник має право оперативно контролювати обсяг споживання природного газу споживачем, використовуючи інформаційну платформу Оператора ГТС або інформацію споживача, а також шляхом самостійного контролю обсягів споживання природного газу на об`єкті споживача (абз. 2 п. 11 розділу ІІ Правил).

Відповідно до п. 13 розділу II Правил постачання природного газу, за підсумками розрахункового періоду, споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати діючому постачальнику копію відповідного акту про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем.

На підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС, постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника.

Споживач протягом двох днів з дати одержання акту приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту приймання-передачі природного газу.

У випадку відмови від підписання акту приймання-передачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору, або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість поставленого природного газу встановлюється відповідно до даних постачальника.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 ГК України).

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлене договором або законом.

За частиною 1 статті 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.

За п. 5.1 Договору оплата за природний газ за розрахунковий період здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70 % вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснене постачання газу; остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому відповідач повинен був сплатити 70 % грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

Таким чином, за спожитий природний газ у грудні 2023 року, вартістю 86975,77 грн, відповідач мав розрахуватись не пізніше 15.02.2024.

Відповідач належним чином свої зобов`язання по оплаті вартості спожитого природного газу в спірному періоді не виконав, факт наявності простроченої заборгованості перед позивачем у сумі 86975,77 грн, - визнав у відзиві на позов.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За частиною 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються в відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачений законом або договором.

Відповідно до частини 6 статті 232 цього Кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлене законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконане.

Згідно зі статтями 1 та 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Сторони в п. 7.2. Договору погодили, що в разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно з п. 5.1. та/або строків оплати за п. 8.4. цього Договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Керуючись наведеними нормами та п. 7.2. Договору позивач за прострочення виконання грошового зобов`язання нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період 16.02.2024 по 31.07.2024 у сумі 11000,30 грн.

Судом здійснена перевірка зробленого позивачем розрахунку пені та встановлено, що ним вірно визначено суми заборгованості та періоди прострочення, арифметично розрахунок проведений вірно, відтак вимога позивача про стягнення пені в сумі 11000,30 грн є правомірною.

Крім того, оскільки відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних за період з 16.02.2024 по 31.07.2024 у розмірі 1190,57 грн та інфляційні втрати за період березень червень 2024 року в розмірі 3073,65 грн.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку статті 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок у частині вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за заявлені періоди, суд установив, що він є арифметично вірним, відтак позов у цій частині вимог правомірний.

За приписами частин 1, 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Виходячи зі змісту статей 13, 74 ГПК України кожна сторона на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів повинна довести правомірність заявлених нею вимог або заперечень.

За частиною 2 статті 46 ГПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частинами 4, 5 статті 191 ГПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

За висновком суду, визнання відповідачем позову в частині основного боргу та похідних вимог не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, а тому підлягає прийняттю та ухваленню судом рішення про задоволення позову в повному обсязі.

При ухваленні рішення в справі, суд у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

За статтею 129 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 130 цього Кодексу, зміст якої узгоджується з приписами частини 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення в справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Беручи до уваги визнання відповідачем позову до початку розгляду спору по суті, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання про повернення платнику ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» 50 % судового збору в сумі 1211,20 грн, сплаченого до Державного бюджету України за платіжною інструкцією від 30.08.2024 № (наявна в матеріалах справи), в іншій частині судовий збір підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача в сумі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 76 - 79, 91, 123, 129, 130, 165, 166, 178, 184, 191, 233, 236, 238, 241, 247 - 252 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Задовольнити повністю позов Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116; ) до Менської міської ради (вул. Героїв АТО, буд. 6, м. Мена, Чернігівська область, 15600; ) про стягнення 102240,29 грн.

2. Стягнути з Менської міської ради (вул. Героїв АТО, буд. 6, м. Мена, Чернігівська область, 15600; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116; ) 86975,77 грн основного боргу, 11000,30 грн пені, 1190,57 грн 3% річних, 3073,65 грн інфляційних втрат та 1211,20 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. Повернути Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116; ) з Державного бюджету України (р/р UA3025739, отримувач УК у Черніг.обл/тг м.Чернiгiв/22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37972475) 1211,20 грн судового збору, сплаченого згідно з платіжною інструкцією від 30.08.2024 № .

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 ГПК України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду, в порядку визначеному статтею 257 ГПК України.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до приписів частин 5-8 статті 6 та частин 5, 6 статті 242 ГПК України, пунктів 5.6, 5.8, 10, 16, 17, 29, 37 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, учасникам справи (їх представникам), які є користувачами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, судові рішення в паперовій формі не надсилаються і не вручаються. Суд надсилає такі рішення в електронній формі до електронного кабінету таких осіб, і вони вважаються врученими в день отримання повідомлення про доставку копії судового рішення на офіційну електронну адресу учасника справи (його представника), з якого і починається перебіг процесуального строку, встановленого законом або судом. Обмін процесуальними документами в електронній формі між судом та/або особами, що є (повинні бути) користувачами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, мають здійснюватися виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Суддя А.В. Романенко