ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"04" листопада 2024 р.м. Одеса № 916/4406/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Сулімовської М.Б., розглянувши матеріали заяви

за позовом: Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (, 49005, м. Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 21-а)

до відповідача: Ренійського відділення Ізмаїльської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області (, 68803, Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 88А)

третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Скарбниця Бессарабії" (, 68800, Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188Б)

про стягнення 25961,53 грн.

в с т а н о в и в:

Позивач Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до Ренійського відділення Ізмаїльської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Скарбниця Бессарабії" про стягнення 25961,53 грн.

Ухвалою суду від 14.10.2024 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Вище вказана ухвала суду від 14.10.2024 про залишення позовної заяви без руху була направлена позивачу до його Електронного кабінету.

Так, згідно з ч.5 ст.6 ГПК України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до ч. 7 ст. 6 ГПК України, особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Ухвала суду про залишення позовної заяви без руху від 14.10.2024 була доставлена позивачу до Електронного кабінету 15.10.2024 о 21:40.

Отже, строк для подання до суду заяви про усунення недоліків з урахуванням дати вручення ухвали про відкриття провадження становить 25.10.2024.

26.10.2024 позивачем до суду подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, тобто після спливу строку для усунення недоліків.

Так, по тексту позовної заяви позивач просить суд поновити строк для подання заяви про усунення недоліків у разі такої необхідності.

Розглянувши клопотання позивача про поновлення строку для подання заяви про усунення недоліків, суд дійшов наступних висновків.

За приписами ч. 2 ст. 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ст.113 ГПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно ч.1 ст.118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

За приписами ст.119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Тягар доказування викладених у заяві/клопотанні про поновлення процесуального строку фактів та обов`язок доведення наявності фактичних обставин, котрі підтверджують поважність причин пропуску процесуального строку, покладено саме на заявника.

Суд зазначає, що поновлення процесуального строку являє собою визнання судом дійсним права вчинити певну процесуальну дію протягом втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними.

Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами. Якщо відновлення процесуального строку здійснюється за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Наразі у заявленому клопотанні позивач не обґрунтував причин, які перешкоджали йому подати заяву про усунення недоліків позовної заяви у встановлений в ухвалі суду від 14.10.2024 строк, будь-яких доказів, пояснень, доводів чи підстав, підтверджуючих неможливість виконання вимог ухвали суду та поважність причин її неподання у встановлений судом строк матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні клопотання позивача про поновлення строку на подання до суду заяви про усунення недоліків позивної заяви.

Також, додатково суд зазначає, що окрім заяви про усунення недоліків Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) була подана уточнена позовна заява.

При цьому, вище вказана заява, за своєю суттю не є уточненою позовною заявою, а є новою позовною заявою, яка містить іншого відповідача, а саме - Головне управління ДПС в Одеській області (), на відміну від позовної заяви від 07.10.2024 де відповідачем зазначено Ренійське відділення Ізмаїльської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області ().

Суд констатує, що визначення відповідача, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість, зміна предмету позову чи заміна відповідача (в порядку ст.ст. 46, 48 ГПК України) виконується під час розгляду справи за відповідною заявою позивача, а не на стадії відкриття провадження.

Крім цього, суд звертає увагу на наступне.

Закріплення на конституційному та галузевому рівнях права на звернення до суду за судовим захистом, з якого найчастіше і виводиться принцип доступності правосуддя, означає, що держава гарантує кожній особі можливість звернутися до суду за захистом своїх прав, а суд зобов`язаний відкрити провадження у справі та вчинити всі необхідні дії щодо надання такого захисту. Проте це не означає, що держава не може на рівні галузевого законодавства передбачити умови, додержання яких внаслідок специфічності діяльності щодо здійснення правосуддя є необхідним для реалізації вказаного права.

Підтвердженням наведеного вище висновку є припис частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України: право на звернення до господарського суду в установленому цим кодексом порядку гарантується. Таким чином, кожен вправі звернутися до господарського суду за захистом своїх прав, проте таке звернення повинно підпорядковуватися процесуальним правилам.

Потрібно наголосити і на тому, що доступ до правосуддя стосується не лише позивача, а й відповідача, до якого звернуті певні вимоги. Відповідачу також закон гарантує дотримання його прав, у тому числі щодо відсутності зловживань позивача чи щодо дотримання строків вирішення спору.

В ухвалі від 14.10.2024 суд детально вказав на виявлені недоліки позовної заяви та надав максимальний строк для їх усунення. Наведені в зазначеній ухвалі приписи процесуального закону є цілком чіткими та однозначними.

Попри те, що наведені правила можуть видаватися формальними, це не означає, що їх дотримання не є обов`язковим. Більше того, їх наявність зумовлена потребою в дотриманні певних завдань господарського судочинства, які спрямовані на ефективний, у розумні строки розгляд господарської справи.

Необхідно зауважити, що процесуальний закон визначає за обов`язок позивача надати відповідні підтвердження чи виконати конкретні процесуальні дії саме на стадії відкриття провадження у справі, а не на пізніших стадіях господарського процесу. Суд та інші учасники справи не повинні виконувати ці дії на стадіях, коли це не передбачено. Інший спосіб розуміння цих процесуальних приписів призводить до затягування господарського процесу та можливого порушення строків вирішення спору.

Суд наголошує, що доступ до правосуддя, в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

В даному випадку господарським судом було ретельно вивчено матеріали позовної заяви, та, з урахуванням приписів ст.174 ГПК України, надано можливість позивачу усунути недоліки позовної заяви, надати відповідні докази.

За наведених обставин, приймаючи до уваги, що визначений судом в ухвалі від 14.10.2024 максимально допустимий строк для усунення недоліків позовної заяви позивача сплив 25.10.2024, заяву про усунення недоліків позовної заяви подано з пропуском встановленого судом строку, позивач у визначені ГПК України строки недоліки позовної заяви не усунув, у зв`язку з чим позовну заяву Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) слід вважати неподаною і повернути позивачу.

Відповідно до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із позовною заявою.

Суд звертає увагу позивача, що згідно ч. 8 ст. 174 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

1. У задоволенні клопотання Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про поновлення строку для подання заяви про усунення недоліків позовної заяви відмовити.

2. Позовну заяву Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до відповідача Ренійського відділення Ізмаїльської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області про стягнення 25961,53 грн. повернути заявнику.

Суддя М.Б. Сулімовська

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у строки і порядку, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 04.11.2024.