ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2024 р. Справа№ 910/1191/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.М.

представники:

від позивача: Батурський Д.О. (посвідчення адвоката № 000520 від 22.07.2010)

Бяков І.О. (керівник)

від відповідача: Васійчук Л.Ф. (посвідчення адвоката № 6877/10 від 05.09.2018)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.04.2024 (повне рішення складено 24.05.2024)

у справі № 910/1191/24 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газбудінжиніринг"

до Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

про стягнення 4 399 420,69 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газбудінжиніринг" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (відповідача) про стягнення 4 399 420,69 грн, з яких: 4 336 547,56 грн основного боргу, 39 176,06 грн інфляційних втрат, 21 542,79 грн 3% річних та 2154,28 грн штрафних санкцій.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору про закупівлю робіт № від 13.02.2023 в частині оплати виконаних позивачем робіт у встановлений цим правочином строк.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.04.2024 у справі № 910/1191/24 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газбудінжиніринг" 4 336 547,56 грн основного боргу, 534,64 грн 0,3% річних та судовий збір у розмірі 65 056,23 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 30.04.2024 у справі № 910/1191/24 в частині задоволених позовних вимог. Ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що позивачем було перевищено трудові витрати на відрядження працівників, які включені до актів виконаних робіт № 5 за вересень 2023 та № 6 за жовтень 2023. У зв`язку з чим зазначені акти не були підписані відповідачем, а отже, на переконання останнього строк оплати по вищезгаданим актам не настав.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач наголошує на тому, що погоджена сторонами у додатку до договору (розрахунки №№1-4. Прямі витрати і загальновиробничі витрати: будівельні роботи/монтажні роботи) сума коштів на відрядження працівників будівельних організацій на об`єкт будівництва, складає 2 905 628,10 грн та включена до договірної ціни.

При цьому, як зазначає позивач сума фактичних витрат на відрядження за прийнятими спірними актами виконаних робіт складає 2 411 900,00 грн, тобто не перевищує суму 2 905 628,10 грн, яка вказана у додатку договору.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2024, апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.04.2024 у справі № 910/1191/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/1191/24.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2024 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.04.2024 у справі № 910/1191/24 залишено без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

До Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено докази сплати судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.04.2024 у справі № 910/1191/24; розгляд апеляційної скарги призначено на 25.09.2024.

У зв`язку з перебування головуючого судді Іоннікової І.А. у відпустці, розгляд справи 25.09.2024 не відбувся, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2024 призначено справу № 910/1191/24 до розгляду на 16.10.2024.

В судове засідання, яке відбулося 16.10.2024, з`явилися представники позивача та відповідача, які підтримали свої правові позиції щодо апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

13.02.2023 між Акціонерним товариством "Укртрансгаз" (замовником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газбудінжиніринг" (підрядником) укладено договір № про закупівлю робіт (договір), відповідно до умов якого підрядник зобов`язується за завданням замовника на свій ризик виконати відповідно до умов цього договору роботи, зазначені у п. 1.2 (роботи), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи (п. 1.1).

Відповідно до п. 1.2 договору найменування робіт "Послуги з ремонту і технічного обслуговування систем центрального опалення (ремонт теплових мереж КС Солохівського проммайданчику Мринського ВУПЗГ)".

Пунктом 3.1 договору визначено, що ціна цього договору складає 12 240 000,00 грн.

Згідно з п.3.2 договору ціна цього договору включає відшкодування всіх витрат підрядника, які пов`язані з виконанням робіт за цим договором, та плату за виконані підрядником роботи. Якщо до ціни договору, зазначеної в п.3.1, не включені якісь витрати підрядника, які можуть виникнути при виконанні робіт за цим договором, то такі витрати покладаються на підрядника.

Ціна цього договору не може збільшуватися в ході його виконання, якщо інше не передбачено цим договором та чинним законодавством України (п.3.3 договору).

Відповідно до п. 13.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє по 01.10.2023, в частині гарантійних зобов`язань - до закінчення зазначених у розділі 6 гарантійних строків, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами зобов`язань.

Звертаючись з даним позовом до суду першої інстанції, позивач вказував на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору не оплатив виконані позивачем роботи. У зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 4 336 547,56 грн. Крім того, позивачем було нараховано до стягнення з відповідача 39 176,06 грн інфляційних втрат, 21 542,79 грн 3% річних та 2154,28 грн штрафних санкцій.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.04.2024 у справі № 910/1191/24 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газбудінжиніринг" 4 336 547,56 грн основного боргу, 534,64 грн 0,3% річних та судовий збір у розмірі 65 056,23 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, відповідача, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором підряду.

Відповідно до положень ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Як вбачається з Технічного завдання (додаток №1 до договору), місцем виконання робіт є Мринське ВУПЗГ.

30.10.2023 комісією, у складі представників сторін складено акт приймання робіт з ремонту на об`єкті "Послуги з ремонту і технічного обслуговування систем центрального опалення (ремонт теплових мереж КС Солохівського проммайданчику Мринського ВУПЗГ)", які виконувались позивачем відповідно до умов договору у період з 03.04.2023 до 27.10.2023 та встановлено:

1) на об`єкті виконані роботи з ремонту теплових мереж, які відповідають вимогам державних стандартів, будівельних норм, технічного завдання;

2) обсяги виконаних робіт відповідають обсягам, що зазначені в актах приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в та забезпечують нормальну роботу теплових мереж КС Солохівського проммайданчику Мринського ВУПЗГ;

3) роботи виконані якісно та в строк відповідно до договору № від 13.02.2023;

4) кошторисна вартість робіт складає: 12 240 000,00 грн з ПДВ;

5) фактичні витрати:10 508 540,34 грн з ПДВ.

Висновок: представлені до приймання роботи з "Послуги з ремонту і технічного обслуговування систем центрального опалення (ремонт теплових мереж КС Солохівського проммайданчику Мринського ВУПЗГ)" прийняті в експлуатацію.

За актом приймання-передачі по об`єкту від 30.10.2023 позивач передав відповідачу відповідну виконавчо-технічну документацію.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, супровідним листом від 29.09.2023 № 29/09-23 (отриманий відповідачем 29.09.2023 за вх.№ 1001ВХ-23-11202) позивач передав відповідачу по об`єкту Мринське ВУПЗГ, зокрема, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) за вересень 2023 на суму 1 751 782,66 грн, акт № 5 приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) за вересень 2023 на суму 1 751 782,66 грн (міститься підпис начальника Мринського ВУПЗГ про те, що об`єм виконаних робіт підтверджується) та довідку-розрахунок фактичних витрат на відрядження працівників Товариства з обмеженою відповідальністю "Газбудінжиніринг".

Листом від 05.10.2023 відповідач просив привести у відповідність трудовитрати у актах виконаних робіт, розрахунку фактичних витрат на відрядження, а також надати підтвердження щодо актів на проживання.

Листом від 09.10.2023 № 09/10-23 (отриманий відповідачем 10.10.2023 за вх. № 1001ВХ-23-11637) позивач надав відповідачу відповідні документи по трудовитратам, зокрема, копії актів приймання-передачі наданих послуг.

Крім того, супровідним листом від 30.10.2023 (отриманий відповідачем 30.10.2023 за вх. № 1001ВХ-23-12274) позивач передав відповідачу, зокрема, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) за жовтень 2023 на суму 1 898 987,93 грн, акт № 6 приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) за жовтень 2023 року на суму 1 898 987,93 грн (міститься підпис начальника Мринського ВУПЗГ про те, що об`єм виконаних робіт підтверджується) та довідку-розрахунок фактичних витрат на відрядження працівників Товариства з обмеженою відповідальністю "Газбудінжиніринг".

В подальшому, між сторонами велось листування щодо узгодження витрат на відрядження працівників Товариства з обмеженою відповідальністю "Газбудінжиніринг" (лист відповідача від 18.10.2023, лист позивача від 24.10.2023, лист позивача від 02.11.2023, лист відповідача від 07.11.2023, лист позивача від 09.11.2023, лист відповідача від 20.11.2023).

Однак, відповідач не підписав надані позивачем довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) за вересень 2023 на суму 1 751 782,66 грн та акт № 5 приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) за вересень 2023 на суму 1 751 782,66 грн, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) за жовтень 2023 на суму 1 898 987,93 грн, акт №6 приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) за жовтень 2023 року на суму 1 898 987,93 грн, оскільки відповідач не погоджується з визначеним позивачем розміром витрат на відрядження.

При цьому, у листі від 05.10.2023 № 1001ВИХ-23-7780 "Щодо зауважень" відповідач, розглянувши акт № 5 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2023, зокрема, вказав, що на його думку наявність на майданчику великої кількості людей суперечить Методичним рекомендаціям з проведення державною контрольно-ревізійною службою ревізій використання коштів на будівництво, затверджених наказом Головного контрольно-ревізійного управління України від 27.02.2009 № 39, у листі від 07.11.2023 № 1001ВИХ-23-8722 "Щодо зауважень" відповідач, розглянувши акт № 6 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2023, зокрема, зазначив, що вартість проживання персоналу позивача суттєво перевищує середню по регіону.

Позивач у листі від 09.10.2023 № 09/10-23 надав відповідь на вище зазначений лист, в якому зазначив, що всі зауваження відповідача не відповідають кошторисним нормам України "Настанова з визначення вартості будівництва" (затверджені наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 01.11.2021 № 281), які повинні застосовуватися до правовідносин, що склалися між сторонами.

Тобто, в даному випадку спір у справі виник не у зв`язку з безпосереднім виконанням робіт, які були виконані позивачем відповідно до умов договору, а у зв`язку з непогодженням відповідачем розміру витрат на відрядження працівників позивача.

Спір щодо обсягу безпосередньо самих робіт, їх якості, відповідності умовам договору, іншим вимогам між сторонами відсутній, претензії позивачем відповідачу щодо цього питання не заявлялися.

Про наявність такого спору (щодо обсягу безпосередньо самих робіт, їх якості, відповідності умовам договору, іншим вимогам) також не йдеться у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно з положеннями ст.ст. 853, 882 Цивільного кодексу України, якщо замовник не підписав акт та не висловив заперечення щодо виконаних робіт, то такі роботи вважаються прийнятими.

Отже, передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт підрядником за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови замовника про причини неприйняття робіт (виявлені недоліки) у строк, визначений договором.

Тобто підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта. Роботи виконані за такими актами вважаються прийнятими та підлягають оплаті.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.08.2021 у справі № 910/16308/20.

Відповідно до п. 5.9.1 договору після одержання повідомлення від підрядника про готовність виконаних робіт до здачі, замовник має розпочати їх приймання протягом 5 (п`яти) робочих днів. Приймання виконаних робіт здійснюється на підставі актів приймання виконаних робіт (форма КБ-2в), довідок про вартість виконаних робіт та витрат (форма КБ-3). При прийманні виконаних робіт замовник може затребувати сертифікати/паспорти на застосовані матеріали, документи, що підтверджують вартість матеріалів, розрахунки, інші витрати та іншу документацію, визначену чинним законодавством України. Замовник протягом 5-ти (п`яти) робочих днів після підписання акта приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт та витрат (форма КБ-3) надсилає оформлені належним чином примірники актів підряднику. У випадку невідповідності виконаних робіт вимогам державних стандартів, будівельних норм, технічної документації, цього договору, додатків до договору замовник надсилає підряднику мотивовану відмову від прийняття робіт з переліком недоліків, які підлягають усуненню.

У п. 5.11 договору сторонами погоджено, що роботи вважаються прийнятими замовником в повному обсязі шляхом підписання замовником та підрядником без зауважень останнього акта приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та за умови наявності підписаних всіх актів приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) за цим договором.

Відповідно до п. 7.1.2 договору замовник зобов`язаний не пізніше 10 робочих днів після одержання повідомлення від підрядника про готовність до передачі виконаних робіт здійснити заходи для приймання таких робіт та у разі відсутності зауважень підписати відповідний акт приймання виконаних робіт (форма КБ-2в). В разі наявності обґрунтованих зауважень щодо якості та обсягів виконаних робіт, письмово повідомити підрядника протягом того ж строку про відмову від підписання такого акту до моменту усуненні підрядником цих зауважень.

Як встановлено судовою колегією, передані позивачем довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) за вересень 2023 на суму 1 751 782,66 грн та акт № 5 приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) за вересень 2023 на суму 1 751 782,66 грн, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) за жовтень 2023 на суму 1 898 987,93 грн та акт № 6 приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) за жовтень 2023 на суму 1 898 987,93 грн відповідач не підписав, оскільки на думку останнього, витрати на відрядження працівників позивача були завищені. Обсяг, якість, відповідність технічним умовам та стандартам виконаних позивачем робіт відповідачем не оспорюється.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що позивачем було перевищено трудові витрати на відрядження працівників, які включені до актів виконаних робіт № 5 за вересень 2023 та № 6 за жовтень 2023, колегія суддів зауважує на тому, що умовами укладеного між сторонами договору не погоджено механізм визначення розміру витрат на відрядження працівників позивача, не встановлено граничних розмірів таких витрат та не вказано, яким чином вони визначаються (на підставі яких саме нормативних документів).

При цьому, матеріали справи містять як докази фактичного перебування працівників позивача у відрядженні з метою виконання зобов`язань за договором, так і докази розміру понесених позивачем витрат (акти надання послуг тощо), внутрішні розпорядження позивача про відрядження працівників на об`єкт, а умовами договору не встановлено будь-яких обмежень щодо розміру витрат на відрядження, які відшкодовуються відповідачем.

Ціна договору складає 12 240 000,00 грн, при цьому виконані позивачем роботи разом з витратами на відрядження не перевищують договірну ціну та складають 10 508 540,34 грн.

Погоджена сторонами у додатку до договору (розрахунки №№1-4. Прямі витрати і загальновиробничі витрати: будівельні роботи/монтажні роботи, тис.грн) сума коштів на відрядженням працівників будівельних організацій на об`єкт будівництва, становлять 290 5628,10 грн та включені до договірної ціни. Сума витрат на відрядження за спірними актами виконаних робіт не перевищує зазначену суму.

За таких обставин, відмова відповідача від підписання спірних актів виконаних робіт на загальну суму 3 650 770,59 грн, на думку колегії суддів є неправомірною, оскільки не стосується безпосередньо виконаних робіт, а стосується витрат на відрядження, конкретна методика визначення яких умовами укладеного між сторонами договору не визначена, а сума витрат на відрядження за спірними актами виконаних робіт не перевищує суму, погоджену сторонами у додатку до договору (розрахунки № №1-4. Прямі витрати і загальновиробничі витрати: будівельні роботи/монтажні роботи, тис.грн). У зв`язку з чим роботи за актом № 5 за вересень 2023 на суму 1 751 782,66 грн та за актом № 6 за жовтень 2023 на суму 1 898 987,93 грн вважаються прийнятими відповідачем, внаслідок чого підлягають оплаті.

Статтею 854 Цивільного кодексу України визначено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

У п.п.4.1.1, 4.1.2 договору сторони погодили, що замовник протягом 45 календарних днів, але не раніше ніж через 35 календарних днів з моменту прийняття робіт, що підтверджується актами приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідками про вартість виконаних робіт та витрати (форма КБ-3), перераховує на рахунок підрядника суму вартості прийнятих робіт (за виключенням 10% вартості прийнятих робіт). Остаточний розрахунок у розмірі 10% відсотків вартості прийнятих робіт проводиться замовником протягом 45 календарних днів, але не раніше ніж через 35 календарних днів, з моменту підписання сторонами останнього акту приймання-передачі виконаних робіт (форма КБ-2в) та за умови наявності підписаних всіх актів приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) за цим договором.

З урахуванням того, що відповідач не підписав надані позивачем акти виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт та витрати за вересень та жовтень 2023 року на загальну суму 3 650 770,59 грн, а також не надав мотивованої відмови від їх підписання (відмова відповідача визнана судом неправомірною), суд дійшов висновку, що вказані роботи є прийнятими відповідачем 30.10.2023, з дати підписання між сторонами акту приймання робіт з ремонту (в експлуатацію). Також, з вказаної дати належить обраховувати строк для проведення остаточного розрахунку у розмірі 10% відсотків вартості прийнятих робіт від суми акту № 1 приймання виконаних робіт (форма №КБ-2в) за квітень 2023 на суму 309 441,04 грн, акту № 2 приймання виконаних робіт (форма №КБ-2в) за травень 2023 на суму 531 504,07 грн, акту № 3 приймання виконаних робіт (форма №КБ-2в) за липень 2023 на суму 3046403,71 грн, акту № 4 приймання виконаних робіт (форма №КБ-2в) № 4 за серпень 2023 на суму 2 970 420,94 грн в загальній сумі 685 776,97 грн.

Всього оплаті підлягає сума за виконані позивачем роботи у розмірі 4 336 547,56 грн. Доказів сплати вказаної суми відповідачем суду не надано.

Враховуючи наявність та розмір заборгованості відповідача за договором про закупівлю робіт № від 13.02.2023 у розмірі 4 336 547,56 грн підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, що відповідачем спростовано не було, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача 39 176,06 грн інфляційних втрат, 2 1542,79 грн 3% річних та 2154,28 грн штрафних санкцій.

Згідно п. 8.8 договору за прострочення виконання грошового зобов`язання на вимогу підрядника замовник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 0,3% річних від простроченої суми.

З огляду на те, що у вказаному пункті договору сторонами погоджено інший розмір процентів ніж встановлено ст. 625 Цивільного кодексу України, а отже 0,3% річних від простроченої суми є не встановленою штрафною санкцією, внаслідок чого позовні вимоги про стягнення 2154,28 грн штрафних санкцій задоволенню не підлягають.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені зазначеною статтею наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Дії відповідача, які полягають в порушенні зобов`язання щодо своєчасної оплати робіт, є порушенням умов договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм ст.625 Цивільного кодексу України.

За результатами здійсненого судом першої інстанції перерахунку заявлених до стягнення процентів річних стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 0,3% річних у розмірі 534,64 грн за період прострочення з 15.12.2023 по 30.01.2024.

Щодо інфляційних втрат, то з розрахунку позивача не вбачається період нарахування інфляційних втрат, а тому заявлені позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат задоволенню не підлягають.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що надававши правову кваліфікацію наданим доказам у даній справі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з підстав доведеності та обґрунтованості факту порушення відповідачем прав позивача та охоронюваних законом інтересів в аспекті ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правомірні висновки суду першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення суду першої інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги відповідача.

В свою чергу, викладені позивачем у відзиві на апеляційну скаргу доводи є документально обґрунтованими та такими, що належним чином досліджені місцевим господарським судом при розгляді даної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи, підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 30.04.2024 у справі № 910/1191/24 - без змін.

Матеріали справи № 910/1191/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 28.10.2024 після повернення суддів: Іоннікової І.А., Тищенко А.І. з відпусток, та після повернення судді Михальської Ю.Б. з відрядження.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко