14.10.2024справа №910/483/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні
у справі № 910/483/24
про заборону здійснювати розповсюдження товарів та вилучення з цивільного обороту і знищення продукції,
за участю представників:
заявника - Кліменченка С.В. (ордер від 01.02.2024 серія АІ №1540974; в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням сервісу «Система захищеного відеоконференцзв`язку з судом»);
позивача - Сопільняк В.Ю. (ордер від 10.01.2024 серія АІ №1516344),
Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.09.2024 відмовлено у задоволенні позову The Coca-Cola Company (Дзе Кока-Кола Компані) до Товариства про заборону здійснювати розповсюдження товарів та вилучення з цивільного обороту і знищення продукції.

Відповідач 27.06.2024 подав суду заяву про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з позивача 61 650 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2024 розгляд вказаної заяви призначено на 14.10.2024.

Позивач 14.10.2024 подав суду заперечення проти заяви Товариства, в яких просив відмовити відповідачу у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, оскільки Товариством не було подано відповідної заяви при поданні відзиву на позовну заяву, а лише зазначено у відзиві про те, що докази розміру судових витрат, які відповідач сплатить або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, будуть подані суду до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Представник заявника у судовому засіданні 14.10.2024 підтримав заяву та просив її задовольнити.

Представник позивача заперечила проти задоволення заяви Товариства про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення.

Згідно з пунктом 3 частини першої та частиною третьою статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частинами першою і третьою статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої і частини п`ятої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За приписами частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

23.01.2024 Товариством (клієнт) і Адвокатським об`єднанням «Ека Трейд» (далі - Об`єднання) укладено договір №23012024 про надання правничої допомоги, за умовами якого:

- Об`єднання приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правничу допомогу щодо: надання усних і письмових консультацій, висновків, правової інформації і роз`яснень з правових питань; складання звернень (заяв, скарг, пропозицій, заперечень, пояснень) та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову, пояснень та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства); представництва та захисту інтересів клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, в тому числі, але не виключно: у судах під час здійснення, зокрема, господарського судочинства; надання іншої правничої допомоги, визначеної сторонами в додаткових угодах до даного договору (пункт 1.1);

- клієнт надає Об`єднанню такі повноваження: бути представником (захисником) клієнта, зокрема, в судах України будь-якої ланки (інстанції) та юрисдикції, з усіма необхідними для того повноваженнями, які надано законом учасникам судового, досудового процесу, зокрема, відповідачу, у тому числі право: брати участь у судових засіданнях; заявляти клопотання та відводи; давати усні та письмові пояснення у судах, які розглядають справу клієнта; визнавати повністю або частково позови; укладати мирові угоди; передавати справу на розгляд третейського суду; оскаржувати рішення (ухвали, постанови) суду та користуватись іншими процесуальними правами, що передбачені законом; отримувати, підписувати та подавати від імені клієнта та в його інтересах усі необхідні документи (серед іншого, але не виключно, заяви, заперечення, замовлення, клопотання, а також скарги до будь-яких державних органів та установ, доповнення до них, додаткові документи тощо у тому числі правового та процесуального характеру, у встановленому законом порядку); представляти інтереси клієнта усіма законними способами у судових органах та перед іншими органами, діяльність яких пов`язана із вирішенням питань, передбачених договором; брати участь у судових засіданнях та у дослідженні доказів; замовляти проведення експертизи; наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникнуть у ході судового процесу, якщо це дозволяється процесуальним законодавством; заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників процесу; вчиняти всі інші дії, передбачені чинним законодавством України для такого роду уповноважень та які, на думку Об`єднання, будуть доцільними для правильного і ефективного виконання зобов`язань, передбачених даним договором (підпункт 2.1.1 пункту 2.1);

- розмір гонорару та додаткових витрат, які клієнт сплачує Об`єднанню за надану в межах даного договору правничу допомогу, визначається сторонами шляхом підписання додаткових угод, які є невід`ємними частинами договору; такі додаткові угоди до договору набирають чинності з дня їх підписання уповноваженими представниками сторін (пункт 4.1);

- гонорар - це форма винагороди Об`єднання за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту в рамках даного договору і поверненню не підлягає, крім випадків, передбачених договором (пункт 4.2);

- клієнт здійснює оплату за правничу допомогу, передбачену даним договором, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Об`єднання, визначений у договорі або в рахунку на оплату, в порядку та строки, визначені в додаткових угодах до договору (пункт 5.1);

- за результатами надання правничої допомоги Об`єднання складає акт приймання-передачі наданої правничої допомоги, який підписується в порядку та строки, визначені у додаткових угодах до договору (пункт 5.2);

- договір набирає чинності з моменту його підписання та діє по 31.12.2025 (пункт 6.1).

Додатковою угодою від 23.01.2024 №1 Товариство і Об`єднання погодили види та вартість правничої допомоги.

Товариством і Об`єднанням було підписано акти приймання-передачі наданої правничої допомоги на загальну суму 70 650 грн, а саме від 08.02.2022 №1 на суму 23 650 грн, від 05.04.2024 №2 на суму 9 750 грн, від 05.04.2024 №3 на суму 11 250 грн, від 05.04.2024 №4 на суму 10 000 грн, від 10.06.2024 №5 на суму 7 500 грн, від 01.10.2024 №6 на суму 8 500 грн.

Об`єднанням виставлено Товариству рахунки-фактури на загальну суму 70 650 грн, а саме від 08.02.2024 №166 на суму 23 650 грн, від 05.04.2024 №172 на суму 9 750 грн, від 05.04.2024 №173 на суму 11 250 грн, від 05.04.2024 №174 на суму 10 000 грн, від 10.06.2024 №181 на суму 7 500 грн, від 01.10.2024 №196 на суму 8 500 грн.

Товариством було сплачено Об`єднанню 62 150 грн, що підтверджується платіжними інструкціями від 09.02.2024 №2362 на суму 23 650 грн, від 09.04.2024 №3563 на суму 10 000 грн, від 09.04.2024 №3564 на суму 9 750 грн, від 09.04.2024 №3565 на суму 11 250 грн, від 20.06.2024 №4867 на суму 7 500 грн.

У своїй заяві про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення Товариство наводить такий детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат (у загальній сумі 61 650 грн), необхідних для надання правничої допомоги:

- надання усних консультацій (110 хвилин) загальною вартістю 4 400 грн;

- правовий аналіз документів, що стосується предмету та виду правничої допомоги, загальною вартістю 5 000 грн;

- підготовка заяви від 01.02.2024 про внесення РНОКПП (2 сторінки), загальною вартістю 1 500 грн;

- підготовка адвокатського запиту від 01.02.2024 №1-КМ (3 сторінки), загальною вартістю 2 250 грн;

- підготовка адвокатського запиту від 01.02.2024 №1-ДМСУ (3 сторінки), загальною вартістю 2 250 грн;

- підготовка заперечення від 02.02.2024 на заяву про забезпечення позову (5 сторінок), загальною вартістю 3 750 грн;

- підготовка адвокатського запиту від 06.02.2024 №2-ДМСУ (3 сторінки), загальною вартістю 2 250 грн;

- підготовка клопотання від 14.02.2024 про витребування доказів (4 сторінки), загальною вартістю 3 000 грн;

- підготовка відзиву від 14.02.2024 на позов (15 сторінок), загальною вартістю 11 250 грн;

- підготовка заперечення від 22.02.2024 на відповідь на відзив (10 сторінок), загальною вартістю 7 500 грн;

- представництво в суді першої інстанції (участь у засіданні суду 26.02.2024), загальною вартістю 2 500 грн;

- підготовка пояснення від 25.05.2024 (6 сторінок), загальною вартістю 4 500 грн;

- підготовка заперечення від 25.05.2024 щодо висновку експерта №263 (4 сторінки), загальною вартістю 3 000 грн;

- представництво в суді першої інстанції (участь у засіданні суду 08.07.2024), загальною вартістю 2 500 грн;

- підготовка заперечення від 28.09.2024 на заяву про витрати (3 сторінки), загальною вартістю 2 250 грн;

- підготовка заяви від 01.10.2024 про розподіл судових витрат (5 сторінок), загальною вартістю 3 750 грн.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом з тим згідно зі статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене у частині четвертій статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої і дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята і шоста статті 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 зі справи №922/445/19 та у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 зі справи №915/237/18, від 24.10.2019 зі справи №905/1795/18 і від 17.09.2020 зі справи №904/3583/19.

До того ж у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.11.2019 зі справи №905/1795/18 і від 08.04.2020 зі справи №922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Слід зазначити, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.02.2024 зі справи №910/9714/22, заява про стягнення/розподіл судових витрат є фактичною заявою про надання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи обставини даної справи, її складність, предмет та підстави позовних вимог, прийняття судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, обсяг наданих адвокатом послуг а також заперечення позивача щодо задоволення заяви Товариства про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку, що стягненню з позивача підлягає 55 650 грн витрат на професійну правничу допомогу; у стягненні решти суми витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Що ж до доводів позивача про те, що Товариством не було подано суду окремої заяви про понесення судових витрат, а лише зазначено у відзиві про те, що докази розміру судових витрат, які відповідач сплатить або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, будуть подані суду до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, то згідно із сторінкою 16 відзиву на позовну заяву Товариством вказано:

- відповідач повідомляє, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розгляду справи, складається, зокрема, в суді першої інстанції, з витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи в суді першої інстанції в сумі 100 000 грн;

- статтею 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву;

таким чином, Товариство заявляє, що докази розміру судових витрат, які відповідач сплатить або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, будуть подані суду до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Крім того, у пункті 4 прохальної частини відзиву Товариство просило стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу.

Відтак, Товариством було дотримано положень частини першої статті 124 ГПК України щодо подання суду разом з першою заявою по суті спору (відзив на позовну заяву) попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, процесуальне законодавство не містить заборони стосовно викладення орієнтовного розрахунку у відзиві, як і не містить обов`язку учасника справи подавати такий розрахунок окремим документом.

Керуючись статтею 123, 126, 129 і 244 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з The Coca-Cola Company (Дзе Кока-Кола Компані; корпорація штату Делавер Уан Кока-Кола Плаза, Атланта, Джорджія 30313, Сполучені Штати Америки; 1 Coca Cola Pl SE, Atlanta, GA 30313) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ека Трейд» (вул. Жмеринська, буд. 11/1, м. Київ, 03148; ідентифікаційний код 45138366) 55 650 (п`ятдесят п`ять тисяч шістсот п`ятдесят) грн витрат на професійну правничу допомогу.

2. Після набрання даним судовим рішенням законної сили видати відповідний наказ.

3. У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.10.2024.

Суддя Оксана Марченко