ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.10.2024 Справа №905/897/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Кучерявої О.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу №905/897/24

за позовом Акціонерного товариства «Укртелеком», м. Київ в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства «Укртелеком», м. Дніпро

до відповідача Фізичної особи-підприємця Фролова Андрія Анатолійовича, м. Житомир

про стягнення 13 863,63 гривень

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» через підсистему «Електронний суд» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Фролова Андрія Анатолійовича про стягнення 13863,63 гривень, з якої: заборгованість у розмірі 6521,86 гривень, інфляційні втрати у розмірі 4362,57 гривень, 3% річних у сумі 964,71 гривень, пеня у сумі 2014,49 гривень.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди комерційної нерухомості №12Е100-826/21 в частині проведення розрахунків.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2024 для розгляду даної справи визначено суддю Кучеряву О.О.

Ухвалою суду від 01.07.2024 позовну заяву Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» залишено без руху. Встановлено позивачу строк на усунення недоліки позовної заяви.

04.07.2024 через підсистему «Електронний суд» на виконання ухвали суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви разом із поясненнями.

Ухвалою суду від 09.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/897/24, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання). Встановлено строк сторонам для подання заяв по суті справи, доказів.

15.07.2024 (16.07.2024 зареєстровано судом) до суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання про залишення заяви без розгляду, в якому останній зазначив, що відповідач звернувся до позивача з бажанням врегулювати спір в добровільному порядку та частково сплатив суму основного боргу. Просив суд залишити позовну заяву без розгляду та видати ухвалу про повернення судового збору позивачу з бюджету.

23.07.2024 до суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній просить суд залишити без розгляду клопотання від 15.07.2024 про залишення позовної заяви без розгляду, та просить долучити до матеріалів справи платіжну квитанцію № 5С04-Е20А-М6НМ-35М9 від 12.07.2024, якою ФОП Фролов А.А. сплатив суму основного боргу в розмірі 5 000, 00 гривень після відкриття провадження у справі.

На підставі вищезазначеного клопотання представника позивача, суд залишає без розгляду подане 15.07.2024 (16.07.2024 зареєстровано судом) клопотання про залишення заяви без розгляду.

Згідно спільного розпорядження голови та керівника апарату Господарського суду Донецької області від 25.05.2023 № 6-р, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду, продовжено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану з урахуванням Рішення зборів суддів від 13.06.2022 №1, а саме: суддям та працівникам апарату суду виконання посадових обов`язків в змішаному режимі, учасникам судових засідань рекомендовано утримуватись від відвідування приміщення суду, свої процесуальні права та обов`язки реалізовувати з використанням альтернативних способів подачі документів та участі в судових засіданнях.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року № 1137 затверджено Положення про Єдиний державний вебпортал електронних послуг. Згідно із п. 3 Загальної частини Положення Портал Дія призначений для реалізації права кожного на доступ до електронних послуг та інформації про адміністративні та інші публічні послуги, звернення до органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій (у тому числі відповідно до Закону України «Про звернення громадян»), отримання інформації з національних електронних інформаційних ресурсів, яка необхідна для надання послуг, а також для проведення моніторингу та оцінки якості послуг у випадках, визначених цим Положенням.

Суд зазначає, що 01.07.2024 судом було здійснено підписку позивача та відповідача на отримання процесуальних документів електронною поштою по справі №905/897/24, зокрема: за електронною адресою позивача: . та за електронною адресою відповідача: (вказані електронні пошта зазначені позивачем на титульному аркуші позовної заяви).

Суд вбачає за необхідне зазначити, що після підписання електронним цифровим підписом судді процесуальних документів по справі, програма «Діловодство спеціалізованого суду» направляє автоматично всім учасникам справи всі процесуальні рішення на їх електронні пошти. При цьому, відомості у програмі «Діловодство спеціалізованого суду» містяться щодо дати доставки.

Ухвала суду від 09.07.2024 про відкриття провадження у справі була доставлена до електронного кабінету позивача в підсистемі «Електронний суд» про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку документу до електронного кабінету від 09.07.2024.

З метою повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі №905/897/24 та надання останньому можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами поштового зв`язку направлена ухвала суду від 09.07.2024 про відкриття провадження у справі № 905/897/24 на адресу відповідача, яка зазначена в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як встановлено перевіркою руху поштового відправлення за відомостями вебсайту Укрпошти, вказана поштова кореспонденція (ухвала), направлена на адресу відповідача (10025, Житомирська область, Житомирський район, місто Житомир, вулиця Корольова, будинок 150А, офіс 16), з номером відправлення 06 009 404 897 22, була повернена за зворотною адресою з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Слід зазначити, що відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи наведене вище, господарський суд вважає, що не отримання відповідачем кореспонденції, яку господарський суд з дотриманням вимог процесуального закону надіслав за належною адресою, є обставиною, яка зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу. На підставі викладеного, відповідач несе ризики такої своєї поведінки, що цілком залежала від його волі. Водночас, відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, починається обрахунок визначеного судом процесуального строку на подання відповідачем відзиву на позов.

Також, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи №905/897/24 на офіційній сторінці Господарського суду Донецької області веб-порталу «Судова влада України» (розділ «Повідомлення для учасників судового процесу») розміщено відповідне оголошення.

Одночасно, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, судом було здійснено передачу йому телефонограми на телефонний номер 050-273-15-86, що зазначений на титульному аркуші позовної заяви, яку отримав Фролов А.А., що підтверджується телефонограмою від 29.07.2024.

Окрім того, ухвала суду від 09.07.2024 розміщена в ЄДРСР, який є відкритим для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 ЗУ «Про доступ до судових рішень»), та відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з нею у цьому реєстрі.

Суд зазначає, що станом на дату винесення цього рішення у встановлений строк відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, про причини та/або намір вчинити відповідні дії суд не повідомив.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

Інших доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, а також заяв та клопотань процесуального характеру, окрім наявних в матеріалах справи, сторонами на час розгляду справи суду не надано.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Положеннями частини 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Рішення складено 30.10.2024 у зв`язку із веденням на території України воєнного стану та об`єктивною неможливістю розгляду справи у строк, встановлений ст.248 ГПК України, з урахуванням роботи суду в умовах воєнного стану.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті

В С Т А Н О В И В

01.04.2021 між Акціонерним товариством «Укртелеком», в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» (далі - орендодавець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Фроловим Андрієм Анатолійовичем (далі-орендар, відповідач) укладено договір оренди нерухомого майна №12Е100-826/21, відповідно до п.1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар бере в строкове платне користування наступне майно (надалі-Орендоване майно): нерухоме майно, розташоване за адресою: Донецька обл., м. Світлодарськ, проспект Миру, 5а на 1-му поверсі 2- поверхової нежитлової будівлі (Літ. Б-1), (приміщення № 2-20, 2-21, 2-22, 2-23, 2-24, згідно з планом за поверхами, відповідно до технічного паспорту та правовстановлюючих документів), загальною площею 86,40 м2, для використання у якості розміщення офісу у виробничих цілях. Межі нерухомого майна, що передається в оренду, зазначено на план-схемі у Додатку № 1 до Договору.

За умовами п.1.2 договору, вартість орендованого майна з урахуванням індексації становить 111 178,33 грн.

Коефіцієнт використання загальних площ, що застосовується при визначенні розміру орендної плати, становить 30% (п.1.3 договору).

Розділом 3 договору сторони узгодили орендну плату та умови розрахунку.

Згідно із п.3.1 договору за користування Орендованим майном Орендар зобов`язаний сплачувати Орендодавцю орендну плату, що складається з:

- плати за користування нерухомим майном, визначеної за орендною ставкою у розмірі 20,90 гривень за 1 м2 за місяць (без урахування ПДВ та коефіцієнта загальних площ), що з урахуванням ПДВ та коефіцієнта загальних площ становить 2 816,99 гривень за 112,32 м2 за місяць;

- загальних площ, що з урахуванням ПДВ та коефіцієнта загальних площ становить 2 816,99 гривень за 112,32 м2 за місяць;

- плати за надання Орендодавцем послуг з утримання Орендованого майна, порядок розрахунку та розмір якої визначено у Додатку №2 до Договору. При визначені такої плати підлягає застосуванню коефіцієнт використання загальних площ (якщо такий визначений договором).

Орендодавець має право в односторонньому порядку змінювати розмір орендної плати у разі збільшення розміру податків (у тому числі податку на нерухомість та земельного податку), зборів, інших обов`язкових платежів, цін і тарифів, що впливають на розмір орендної плати, шляхом направлення орендарю письмового повідомлення не пізніше ніж за 60 календарних днів до дати запровадження нової орендної плати (п.3.2 договору).

Орендодавець в односторонньому порядку без укладення будь-яких змін та доповнень до цього договору змінює плату за послуги з утримання Орендованого майна у разі зміни або запровадження нових цін, тарифів на комунальні послуги. Про зміну плати за послуги Орендодавець зобов`язаний попередити Орендаря письмово не пізніше 25 числа місяця з якого застосовується нова вартість послуги (п.3.4 договору).

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Зважаючи на дату передачі орендованого майна у користування та дату повернення його з користування, відповідно, перший та/або останній розрахункові періоди можуть бути меншими за календарний місяць. У такому випадку орендна плата нараховується пропорційно кількості календарних днів у відповідному розрахунковому періоді (п. 3.6 договору).

Відповідно до п.3.7 договору, орендна плата сплачується орендарем щомісяця шляхом її перерахування у безготівковому порядку на банківський рахунок орендодавця у наступному порядку:

- оплата орендної плати за період з 01.02.2021 по 30.04.2021 здійснюється орендарем не пізніше 10 робочих днів після підписання договору на підставі виставленого орендодавцем рахунку та підписаного сторонами Акту про наданні послуги (або рахунку-акту) за цей період. Нарахування орендної плати та податкові зобов`язання сторін за період з 01.02.2021 по 30.04.2021 відображається сторонами останнім днем місяця підписання договору (п.3.7.1 договору);

- починаючи з 01.05.2021 року орендна плата (за виключенням плати за надання послуг з утримання Орендованого майна) сплачується не пізніше 20 числа розрахункового (поточного) місяця (п.3.7.2 договору);

- плата за надання послуг з утримання Орендованого майна сплачується до 20 числа місяця наступного за розрахунковим (п.3.7.3 договору).

Відповідно до п.3.8 договору орендна плата сплачується на підставі рахунку-акту, що надсилається Орендодавцем Орендарю на його e-mail або за допомогою іншого узгодженого Сторонами електронного сервісу обміну документами. У разі не отримання Орендарем рахунку-акту від Орендодавця, Орендар зобов`язаний здійснити оплату орендної плати не пізніше 20 числа місяця, у якому має бути здійснена така оплата. При цьому, розмір плати за надання послуг з утримання Орендованого майна визначається у розмірі, що дорівнює попередній оплаті за надання таких послуг (з подальшим корегуванням переплати/недоплати Орендодавцем).

Згідно із п.3.10 договору будь-які грошові зобов`язання Орендаря перед Орендодавцем за цим договором забезпечуються грошовою заставою у розмірі 2 816,99 (дві тисячі вісімсот шістнадцять грн 99 коп.) гривень. Сума вказаної застави має бути перерахована Орендарем на банківський рахунок Орендодавця (на підставі рахунку, виставленого Орендодавцем) протягом 5 банківських днів з дати укладення Договору, але не пізніше ніж до моменту передачі Орендованого майна у користування. У випадку здійснення Орендодавцем задоволення своїх вимог до Орендаря з суми застави, Орендодавець зобов`язаний письмово повідомити про це Орендаря, а останній зобов`язується відновити визначений договором розмір грошової застави, шляхом перерахування Орендодавцю відповідної суми протягом 7 календарних днів з дати отримання відповідного повідомлення від Орендодавця. При закінченні строку дії договору сума застави за рішенням Орендодавця може бути зарахована в рахунок оплати платежів, належних з Орендаря на дату повернення Орендованого майна з користування (як правило, на оплату послуг з утримання).

За умовами п.3.11 договору, починаючи з 2022 року кожного 1 лютого кожного року дії договору, орендна плата (за виключенням плати за послуги з утримання орендованого майна), автоматично індексується (збільшується) на 10% від орендної плати, що діяла за попередній рік оренди. При цьому, сторони погодилися, що така зміна орендної плати відбуватиметься без укладення будь-яких змін та доповнень до цього договору.

Відповідно до п.5.1 орендодавець має право, зокрема: вимагати своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати та інших платежів, передбачених цим договором (п.5.1.1 договору); змінювати розмір орендної плати в порядку, передбаченому договором (п.5.1.2 договору).

За умовами п.5.3.12 договору, орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату та інші платежі, передбачені цим договором.

В разі невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків за договором, сторони несуть відповідальність згідно із цим договором та чинним законодавством України (п.6.1 договору).

У разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, Орендар на вимогу Орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь час прострочення (п.6.2 договору).

Згідно із п.11.1 договору, цей договір набирає чинності після його підписання сторонами і діє до 21.12.2023 року включно та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовилися, що згідно зі ст. 631 Цивільного кодексу України умови договору застосовуються до відносин, що виникли з 01.02.2021 року.

Відповідно до п.13.7 договору, до цього договору додаються: Додаток № 1: План-схема орендованого майна (п.13.7.1 договору); Додаток № 2: Розрахунок вартості послуг з утримання орендованого майна (п.13.7.2 договору).

Додатком №1 до договору визначена план-схема орендованого майна.

Додатком №2 до договору є розрахунок вартості послуг з утримання орендованого майна.

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками сторін.

Відповідно до акту приймання-передачі майна від 01.02.2021 орендодавець (позивач) передав, а орендар (відповідач) прийняв у користування відповідно до умов Договору оренди нерухомого майна №12Е100-826/21 від 01.04.2021 нерухоме майно, розташоване за адресою: Донецька обл., м. Світлодарськ, проспект Миру, 5а на 1-му поверсі 2-поверхової нежитлової будівлі (Літ. Б-1), (приміщення № 2-20, 2-21, 2-22, 2-23, 2-24, згідно з планом за поверхами, відповідно до технічного паспорту та правовстановлюючих документів), загальною площею 86,40 м2. Технічний та санітарний стан орендованого майна задовільний.

Акт приймання-передачі майна від 01.02.2021 підписаний орендодавцем та орендарем.

Позивач у позові зазначає, що відповідач свої зобов`язання щодо сплати орендної плати виконав не своєчасно та не в повному обсязі. Згідно з розрахунком позивача, за період листопад-грудень 2021 року відповідач здійснив повну оплату але з порушенням строків передбачених договором, оплату за січень-березень 2022 року здійснив частково, за січень 2022 року на підставі чого у відповідача виникло зобов`язання оплатити позивачу за користування приміщенням в розмірі 6 521,86 грн.

Позивачем направлено на електрону адресу відповідача (, яка зазначена у договорі), досудове попередження для врегулювання спору у добровільному порядку від 31.01.2024 з пропозицією вирішити в досудовому порядку спір, та запропонував відповідачу терміново (протягом 7 календарних днів) сплатити основну заборгованість за договором в сумі 13 801,24 грн на рахунок АТ «Укртелеком» для уникнення додаткових витрат та нарахувань, пов`язаних із стягненням боргу у судовому порядку та виконанням судового рішення. У разі погашення суми основного боргу у встановлений термін додаткові витрати (штрафні санкції, адвокатська винагорода, судові витрати та витрати виконавчого провадження тощо) стягуватися не будуть.

Проте, відповідач зобов`язання щодо розрахунку за орендоване приміщення за період січень-березень 2022 року не виконав, що спричинило звернення позивача з позовом до суду про стягнення заборгованості у розмірі 6 521,86 грн, інфляційних втрат у розмірі 4362,57 грн, 3% річних у сумі 964,71 грн та пені у сумі 2 014,49 грн.

23.07.2024 до суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній просить суд долучити до матеріалів справи платіжну квитанцію № 5С04-Е20А-М6НМ-35М9 від 12.07.2024, якою ФОП Фролов А.А. сплатив суму основного боргу в розмірі 5 000, 00 грн.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача до відповідача такими, що підлягають задоволенню частково, враховуючи наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статей 525, 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом положень статей 626, 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За своєю правовою природою укладений між позивачем та відповідачем договір є договором оренди та підставою для виконання між сторонами взаємних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами частини першої статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною першою статті 286 Господарського кодексу України також визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Матеріалами справи встановлено, що за актом приймання-передачі майна від 01.02.2021 позивачем передано, а відповідачем прийнято у користування майно передбачене договором. Також судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем позивачу орендованого майна.

Судом встановлено, що на підставі п.3.1, п.п.3.1.1 договору оренди позивачем нараховано відповідачу орендна плата за користування майном, зокрема, за січень-березень 2022 року, яку відповідач оплатив частково. Орендну плату за січень 2022 року в сумі 2816,99 грн сплатив 30.04.2024 в сумі 2 492,51 грн, залишок не сплаченої заборгованості складає 324,48 грн.

Позивачем, після відкриття провадження у справі №905/897/24, до матеріалів справи надана платіжна квитанція № 5С04-Е20А-М6НМ-35М9 від 12.07.2024, якою ФОП Фролов А.А. сплатив суму основного боргу в розмірі 5 000, 00 грн за дог.№12E100-826/21 від 01.04.2021.

Таким чином, з урахуванням здійсненої оплати, не сплаченою залишилась заборгованість у розмірі 1 521,86 грн.

Відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, те благо (річ, право, інше майно), з приводу якого виник спір між позивачем і відповідачем.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплати суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акту державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 13/51-04, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.07.2018 у справі №910/23359/15, від 18.06.2019 у справі № 914/891/16, від 18.07.2019 у справі № 916/3147/16, від 26.11.2019 у справі № 920/240/18, від 18.07.2023 у справі № 906/1357/20, від 16.08.2023 у справі № 910/5571/22, постанові Верховного Суду від 19.02.2020 року по справі №910/7290/19.

Провадження у справі №905/897/24 відкрито судом 09.07.2024, оплату ж боргу у сумі 5000,00 грн, як вище встановлено судом, відповідач здійснив після відкриття провадження у справі - 12.07.2024.

Таким чином, відсутність предмету спору після порушення провадження у справі зумовлює закриття провадження в частині стягнення основного боргу в розмірі 5000,00 грн.

Враховуючи, що відповідачем доказів здійснення платежів з орендної плати, нарахованих відповідно до п.3.1, 3.1.1 договору оренди, за користування спірним майном за період січень-березень 2022 року, у повному обсязі не надано, то вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1 521,86 грн основного боргу підлягають задоволенню.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем обов`язків за договором в частині своєчасної орендної плати за користування майном у період з січня по березень 2022 року, позивач просить суд стягнути з відповідача: інфляційні втрати у розмірі 4 362,57 гривень, 3% річних у сумі 964,71 гривень та пеню у сумі 2 014,49 грн.

Позивач заявив до стягнення 2 014,49 пені, яка нарахована на борг з листопада 2021 року по березень 2022 року.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Згідно з частиною першою статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (стаття 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України та частиною шостою статті 232 ГК України.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, що передбачено частиною першою статті 550 ЦК України.

Частиною першою статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Частиною шостою статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У пункті 6.2 договору визначено, що у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, Орендар на вимогу Орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь час прострочення.

Оплата за користування нерухомим майном мала бути проведена відповідачем у відповідності з п.п. 3.7.2 договору, а саме орендна плата (за виключенням плати за надання послуг з утримання орендованого майна) сплачується не пізніше 20 числа розрахункового (поточного) місяця.

Враховуючи те, що судом встановлено порушення відповідачем умов договору та невиконання грошового зобов`язання, погодження між сторонами умов про відповідальність у вигляді пені, позивач має право на нарахування та стягнення означеної штрафної санкції.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що він є арифметично вірним. На підставі чого, до стягнення з відповідача підлягає сума пені у розмірі 2014,49 грн нарахована на:

- борг за листопад 2021 року (з урахуванням часткових оплат) за період з 21.11.2021 по 21.05.2022у сумі 188,84 грн,

- борг за грудень 2021 року (з урахуванням часткових оплат) за період з 21.12.2021 по 21.06.2022 у сумі 321,68 грн,

- борг за січень 2022 року (з урахуванням часткових оплат) за період з 21.01.2022 по 21.07.2022 у сумі 394,38 грн,

- борг за лютий 2022 року за період з 21.02.2022 по 21.08.2022 у сумі 512,77 грн,

- борг за березень 2022 року за період з 21.03.2022 по 21.09.2022 у сумі 596,82 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 3% річних в розмірі 965,71 грн та інфляційні втрати в розмірі 4362,57 грн, нараховані за несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку, що він є арифметично не вірним, оскільки позивачем не вірно визначено період нарахування 3% річних на залишок заборгованість за січень 2022 року у сумі 324,48грн.

На підставі чого, до стягнення з відповідача підлягає сума 3% річних у розмірі 942,58 грн нарахована на:

- борг за листопад 2021 року (з урахуванням часткових оплат) за період з 21.11.2021 по 20.03.2024 у сумі 137,75 грн,

- борг за грудень 2021 року (з урахуванням часткових оплат) за період з 21.12.2021 по 29.04.2024 у сумі 193,80 грн,

- борг за січень 2022 року (на суму 2816,99 грн) за період з 21.01.2022 по 29.04.2024 у сумі 192,10 грн, на борг за січень (на суму 324,48 грн) за період з 30.04.2024 по 04.06.2024 у сумі 0,96 грн, в загальній сумі 193,06 грн,

- борг за лютий 2022 року за період з 21.02.2022 по 04.06.2024 у сумі 212,55 грн,

- борг за березень 2022 року за період з 21.03.2022 по 04.06.2024 у сумі 205,42 грн.

Суд зазначає, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат.

Подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020р. у справі №910/13071/19 та постановах Верховного Суду від 17.10.2018р. у справі №916/1883/16, від 08.05.2019р. у справі №904/2156/18, від 20.09.2019р. у справі №904/4342/18, від 14.01.2020р. у справі № 924/532/19, від 29.04.2020р. у справі №910/1193/19, від 18.06.2020р. у справі №904/3491/19, від 01.10.2020р. у справі №910/11820/18, від 10.02.2021р. у справі №910/14257/19.

Згідно розрахунку, наданого позивачем до позовної заяви, останнім нараховано до стягнення інфляційні втрати в сумі 4362,57 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних витрат, суд дійшов висновку, що він є арифметично вірним. На підставі чого, сума інфляційних витрат що підлягають стягненню з відповідача складають 4362,57грн, нарахована на:

- борг за листопад 2021 року (з урахуванням часткових оплат) за період з грудня 2021 року по березень 2024 року у сумі 698,32 грн,

- борг за грудень 2021 року (з урахуванням часткових оплат) за період з січня 2022 року по квітень 2024 року у сумі 978,16 грн,

- борг за січень 2022 року (з урахуванням часткових оплат) за період з лютого 2022 року по квітень 2024 року у сумі 934,68 грн,

- борг за лютий 2022 року за період з березня2022 року по квітень 2024 року у сумі 963,16 грн,

- борг за березень 2022 року за період з квітня2022 року по квітень 2024 року у сумі 788,25 грн.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні з позовом до суду за заявленими вимогами про стягнення заборгованості у загальному розмірі 13 863,63 грн позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 10.06.2024 №6161.

Згідно із частиною 9 статті 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Суд враховуючи те, що спір у даній справі виник з вини відповідача та стосується стягнення заборгованості, сплата якої прострочена відповідачем більше ніж на рік та оплата якої відбулась після звернення позивача з позовом, після порушення провадження у справі, суд дійшов висновку про покладення тягаря судових витрат на відповідача повністю у розмірі 2422,40 грн, що відповідатиме принципам розумності, справедливості та вимогам статті 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76 - 79, 86, 91, 123, 129, 231, 236 - 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Закрити провадження у справі №905/897/24 в частині позовних вимог Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» до відповідача Фізичної особи-підприємця Фролова Андрія Анатолійовича про стягнення основного боргу в сумі 5000,00 грн за відсутністю предмету спору.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» до відповідача Фізичної особи-підприємця Фролова Андрія Анатолійовича в частині стягнення: боргу у сумі 1 521,86 грн, 3 % річних у сумі 964,71 грн, інфляційні втрати у розмірі 4362,57 грн, пеню у розмірі 2014,49 грн задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Фролова Андрія Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Укртелеком» (01601, м. Київ, бул.Т.Шевченко,б.18, ) в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» (49501, м. Дніпро, вул. Херсонська, 26, ) 3% річних у сумі 942,58 грн, інфляційні втрати у розмірі 4362,57 грн, пеню у розмірі 2014,49 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного рішення

Повне рішення складено та підписано 30.10.2024.

Суддя О.О. Кучерява