ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 909/1022/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

04.11.2024 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Горпинюка І. Є., розглянувши матеріали заяви товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕТ СЕРВІС ЕНЕРГОЗМІН" (б/н від 21.10.2024; вх. № 9368/24 від 28.10.2024) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника філії "Коломийська дорожня експлуатаційна дільниця" дочірнього підприємства "Івано-Франківський аблавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" заборгованості у розмірі 52 094,07 грн, а також 302,80 грн судового збору,

ВСТАНОВИВ:

товариство з обмеженою відповідальністю "ПРЕТ СЕРВІС ЕНЕРГОЗМІН" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області із заявою (б/н від 21.10.2024; вх. № 9368/24 від 28.10.2024) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з філії "Коломийська дорожня експлуатаційна дільниця" дочірнього підприємства "Івано-Франківський аблавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕТ СЕРВІС ЕНЕРГОЗМІН" 52 094,07 грн заборгованості за спожиту електричну енергію, а також 302,80 грн судового збору.

Розглянувши матеріали заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

Порядок та форма звернення до суду з заявою про видачу судового наказу до господарського суду визначені Господарським процесуальним кодексом України, зокрема, розділом II "Наказне провадження".

За приписами п. 16 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Відповідно до ч. 3 ст. 147 ГПК України, заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Ці приписи законодавства є спеціальними, які підлягають безумовному врахуванню як учасниками справи, так і судом, для цілей визначення порядку правового регулювання при здійсненні стягнення на підставі судового наказу.

З поданої до суду заяви про видачу судового наказу вбачається, що боржником зазначено філію "Коломийська дорожня експлуатаційна дільниця" дочірнього підприємства "Івано-Франківський аблавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

У силу приписів ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до чинного законодавства, зокрема ЦК та ГК України, юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами.

Статтею 64 ГК України визначено, що функції, права та обов`язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством.

В силу положень ст. 89 ЦК України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.

Відповідно до чинного законодавства, юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами.

Частинами 1, 3 ст. 95 ЦК України визначено, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Тобто філії, представництва, інші відокремлені підрозділи наділяються певною господарською компетенцією. Утім, не маючи статусу юридичної особи, такі підрозділи не наділяються самостійною господарською процесуальною правоздатністю та дієздатністю.

Коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відособлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відособлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу. Необхідно також враховувати, що саме лише зазначення в установчих документах чи положенні про наявність у відокремленого підрозділу права представляти юридичну особу в суді (господарському суді) не свідчить про надання такому підрозділові відповідних повноважень та визначення їх кола.

Отже, у даних правовідносинах за правилами, встановленими процесуальним законодавством, в якості боржника може виступати юридична особа, або юридична особа в особі її філії (якщо філія наділена відповідними повноваженнями і про це є належні докази).

Відповідно до ч. 4 ст. 89 ЦК України до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру (ч. 5 ст. 95 ЦК України).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України, у заяві про видачу судового наказу зазначається, зокрема, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом 26263984 (який вказано у заяві про видачу судового наказу у відомостях про боржника), зазначено код особи, яка не є юридичною особою.

За кодом 26263984 зареєстровано філію "Коломийська дорожня експлуатаційна дільниця" дочірнього підприємства "Івано-Франківський аблавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (78267, Івано-Франківська область, Коломийський р-н, с. Матеївці).

Юридичною особою, до якої належить вказаний відокремлений підрозділ, є дочірнє підприємство "Івано-Франківський аблавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" ().

Згідно приписів ч.1 ст. 44 ГПК України усі фізичні і юридичні особи здатні мати процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, боржника (процесуальна правоздатність).

З урахуванням цивільно-правового статусу філій та представництв недопустимою є участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу, як складової частини юридичної особи, що його створила.

Філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у господарському процесі.

Як вбачається з матеріалів заяви про видачу судового наказу, боржником зазначено філію "Коломийська дорожня експлуатаційна дільниця" дочірнього підприємства "Івано-Франківський аблавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", а не дочірнє підприємство "Івано-Франківський аблавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі такої філії, яка не є юридичною особою.

Отже, виходячи з того, що товариство з обмеженою відповідальністю "ПРЕТ СЕРВІС ЕНЕРГОЗМІН" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості до боржника, який не є юридичною особою, у заяві про видачу судового наказу щодо боржника зазначено ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, який не належить юридичній особі, заява товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕТ СЕРВІС ЕНЕРГОЗМІН" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 154 ГПК України, суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

За приписами ч. 2 ст. 152 ГПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову товариству з обмеженою відповідальністю "ПРЕТ СЕРВІС ЕНЕРГОЗМІН" у видачі судового наказу за заявою (б/н від 21.10.2024; вх. № 9368/24 від 28.10.2024) у справі № 909/1022/24 на підставі п.4 ч.1 ст. 152 ГПК України.

Суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається (частина 2 статті 151 ГПК України).

Керуючись статтями 147, 148, 151, 152, 153, 154, 175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариству з обмеженою відповідальністю "ПРЕТ СЕРВІС ЕНЕРГОЗМІН" у видачі судового наказу за заявою (б/н від 21.10.2024; вх. № 9368/24 від 28.10.2024) про стягнення з боржника філії "Коломийська дорожня експлуатаційна дільниця" дочірнього підприємства "Івано-Франківський аблавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕТ СЕРВІС ЕНЕРГОЗМІН" 52 094,07 грн заборгованості за спожиту електричну енергію, а також 302,80 грн судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений та підписаний 04.11.2024.

Суддя І. Є. Горпинюк