ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024 Справа № 914/2350/18(914/1600/24)

Господарський суд Львівської області у складі судді Морозюка А.Я.,

за участю секретаря Гудими Р.О.

розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Львівській області, м. Львів

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Львівський електроламповий завод Іскра, м. Львів

про: стягнення 8 472 205 грн. 83 коп.

у межах справи № 914/2350/18

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Львівський завод РЕМА, м. Львів

про банкрутство Приватного акціонерного товариства Львівський електроламповий завод Іскра (79066, м. Львів, вул. Вулецька, буд. 14, ідентифікаційний код 00214244)

Представники:

від позивача: Підгайний О.І. - головний державний інспектор

від відповідача: Камінська С.М. - адвокат

ВСТАНОВИВ:

Історія розгляду справи.

Державна податкова служба України в особі Головного управління ДПС у Львівській області звернулась до Господарського суду Львівської області з позовом до Приватного акціонерного товариства Львівський електроламповий завод Іскра про стягнення до бюджету коштів з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника в розмірі 8 472 205 грн. 83 коп.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, при розподілі позовної заяви визначено єдиний унікальний номер судової справи 914/2350/18 (914/1600/24), головуючим суддею визначено суддю Морозюка А.Я., в провадженні якого перебуває справа №914/2350/18 про банкрутство Приватного акціонерного товариства Львівський електроламповий завод Іскра.

Ухвалою суду від 25.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; розгляд справи призначено на 16.07.2024; встановлено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечення.

08.07.2024 через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення сум не підтверджених доказами про виникнення заборгованості.

Ухвалою суду від 16.07.2024, врахувавши клопотання відповідача, розгляд справи відкладено на 17.09.2024.

17.09.2024 від відповідача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому у зв`язку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника в судове засідання, відповідач просить відкласти розгляд справи.

Ухвалою суду від 17.09.2024, врахувавши неявку в судове засідання представника відповідача та його клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 22.10.2024.

В судовому засіданні 22.10.2024 р. представник позивача підтримав позовні вимоги в сумі 8 114 073 грн. 41 коп. (бо до суми податковому боргу по земельному податку з юридичних осіб двічі внесено суму 358 132 грн. 42 коп. за квітень 2023 року, яку вже було стягнуто попереднім рішенням суду).

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив в частині 4 125 534,52 грн. по податку на доходи фізичних осіб, оскільки такі вимоги є конкурсними і мають заявлятися шляхом подання заяви з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши що обом сторонам у справі були створені необхідні можливості для подання доказів та пояснень на підтвердження своїх вимог та заперечень, дійшов висновку про прийняття рішення у справі.

Позиція позивача.

Позовна заява обгрунтована тим, що ПрАТ Львівський електроламповий завод Іскра має податковий борг перед бюджетом, який складається із сум основного платежу по земельному податку з юридичних осіб, по податку на нерухоме майно, по податку на доходи фізичних осіб і згідно карток особових рахунків та довідки про заборгованість №6911/5/13-01-13-02-12 від 29.05.2024 складає 8 472 205 грн. 83 коп., який позивач просить стягнути до бюджету з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Позиція відповідача.

Відповідач, заперечуючи проти позову частково, у відзиві на позовну заяву від 08.07.2024 зазначив, що із заявленими позовними вимогами в повному обсязі погодитись не можна, оскільки у позовній заяві та долученій до позовної заяви довідці, позивач повторно включив суму податкового боргу 358 132,42 грн (реєстраційний № Декларації ) станом на 30.05.2023. Вказав, що дана сума податкового боргу вже була предметом судового розгляду, та стягнута рішенням Господарського суду Львівської області від 19.10.2023 у справі №914/2350/18(914/1660/23). Таким чином, загальна сума заборгованості по земельному податку з юридичних осіб становить 3 976 954,86грн. Окрім цього, відповідачем оскаржувалось податкове повідомленнярішення від 01.06.2017 №004634811, яким Товариству донараховано податок на доходи фізичних осіб в розмірі 4 195 275,44 грн. внаслідок несплати самостійно нарахованого грошового зобов`язання, а також накладено штраф у розмірі 5 282 710,69 грн. та нараховано пеню у розмірі 1 697 603,90 грн., за результатами розгляду якого рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.04.2023 у справі №813/3085/17, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.08.2023 та постановою Верховного Суду від 27.12.2023, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 01.06.2017 № в частині накладення штрафу у розмірі 5 282 710,69 грн та нарахування пені у розмірі 1 697 603,90 грн. Щодо податку на доходи фізичних осіб в розмірі 4 195 275,44 грн. Товариство не заперечувало. Разом з тим, оскільки дана податкова заборгованість виникла за період з 01.01.2015 по 27.03.2017, тобто до порушення справи про банкрутство (до 03.01.2019), відповідно на неї поширюється дія мораторію, тому дані вимоги є конкурсними і позивач мав би звернутися в господарський суд Львівської області у справі №914/2350/18 з заявою з грошовими вимогами до боржника.

Відтак, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення сум не підтверджених доказами про виникнення заборгованості.

Позиція суду щодо підсудності даного спору господарському суду.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 03.01.2019 р. відкрито провадження у справі №914/2350/18 про банкрутство відповідача ПрАТ Львівський електроламповий завод Іскра. На даний час розгляд справи №914/2350/18 триває.

Згідно із ч. 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Відтак, позов Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Львівській області до Приватного акціонерного товариства Львівський електроламповий завод Іскра про стягнення коштів за податковим боргом у розмірі 8 472 205 грн. 83 коп. підлягає розгляду Господарським судом Львівської області в межах справи №914/2350/18 про банкрутство Приватного акціонерного товариства Львівський електроламповий завод Іскра за правилами спрощеного позовного провадження.

Приймаючи рішення у даній справі, суд встановив наступні обставини та виходив з наступних мотивів.

Приватне акціонерне товариство Львівський електроламповий завод Іскра зареєстроване в органах державної реєстрації як суб`єкт господарської діяльності, є платником податків та перебуває на податковому обліку Головного управління ДПС у Львівській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до довідки Головного управління ДПС у Львівській області від 29.05.2024 №6911/5/13-01-13-02-12 про суми новоствореної податкової заборгованості, станом на 29.05.2024 ПрАТ Львівський електроламповий завод Іскра має податкову заборгованість в сумі 8 472 205 грн. 83 коп., яка складається з основного платежу по земельному податку з юридичних осіб в розмірі 4 335 087 грн. 28 коп., основного платежу по податку на нерухоме майно в розмірі 3 647 грн. 34 коп. та в розмірі 7 936 грн. 69 коп., основного платежу за актом документальної перевірки по податку на доходи фізичних осіб в розмірі 4 125 534 грн. 52 коп.

В підтвердження податкового боргу з податку на нерухоме майно на суму 7 936,69 грн. позивач надав податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 рік, відповідно до даних якої платником самостійно нараховано суму зобов`язань по податку на суму 10 582,25 грн. (частково охоплена позовною роботою), дата подання декларації 17.02.2023, та розрахунок №2 до податкової декларації за яким здійснено нарахування від 31.07.2023 на суму 2 645,56 грн., від 30.10.2023 на суму 2 645,56 грн. та від 29.01.2024 на суму 2 645,57 грн., що також відображається в інтегрованій картці платника податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

В підтвердження податкового боргу з податку на нерухоме майно на суму 3 647,34 грн. позивач надав податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2024 рік, відповідно до даних якої платником самостійно нараховано суму зобов`язань по податку на суму 14 589,36 грн. (частково охоплена позовною роботою), дата подання декларації 22.02.2024, та розрахунок №2 до податкової декларації за яким здійснено нарахування від 29.04.2024 на суму 3 647,34 грн., що також відображається в інтегрованій картці платника податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

Слід відзначити, що заборгованість з податку на нерухоме майно на суму 7 936,69 грн. та на суму 3 647,34 грн. відповідачем не заперечується.

Податковий борг по земельному податку з юридичних осіб на суму 4 335 087,28 грн. позивач підтверджує корінцем податкової вимоги форми "Ю" від 26.01.2021 №4621-13 на суму податкового боргу 2 503 498,51 грн., яка відповідачу була вручена 01.02.2021 р. (докази вручення додаються); податковою декларацією за 2024 рік від 20.02.2024, згідно якої річна сума податкового зобов`язання становить 4 447 582,20 грн., нарахування платежів здійснено на суму 1 111 895,55 грн. (по 370 631,85 грн. за місяць); податковою декларацією за 2023 рік від 20.02.2023, згідно якої річна сума податкового зобов`язання становить 4 297 588,99 грн. (по 358 132,42 грн. в місяць) (частково охоплена позовною роботою). Новостворена заборгованість визначена у розмірі 3 223 191,73 грн.

Проте, як прослідковується з інтегрованої картки по земельному податку з юридичних осіб, податковий борг у розмірі 4 335 087,28 грн. нараховано за період 30.05.2023 - 30.04.2024 роки. Отже, до суми податкового боргу по земельному податку також включено заборгованість за квітень 2023 рік.

Суд відзначає, що сума податкового боргу по земельному податку з юридичних осіб за квітень 2023 року у розмірі 358 132,42 грн. вже була предметом судового розгляду, та стягнута рішенням Господарського суду Львівської області від 19.10.2023 у справі №914/2350/18(914/1660/23), на що також звернув увагу у своєму відзиві відповідач.

Відтак заборгованість по земельному податку з юридичних осіб, яка є обгрунтованою, становить 3 976 954,86 грн. Решта суми податкового боргу по земельному податку в розмірі 358 132,42 грн. заявлена в позові помилково.

Слід відзначити, що в судовому засіданні 22.10.2024 представник позивача підтвердив, що до суми податковому боргу по земельному податку з юридичних осіб двічі внесено суму 358 132 грн. 42 коп. за квітень 2023 року.

Податковий борг по податку на доходи фізичних осіб в розмірі 4 125 534 грн. 52 коп. позивач підтверджує податковим повідомленням-рішення від 08.05.2024 року №518/33-00-07-01, сформованим на підставі акту перевірки №80/28-10-48-14/00214244 від 13.05.2017, з врахуванням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.03.2024 року у справі №813/3085/17 (яке згідно даних ЄДРСР набрало законної сили 15.04.2024), згідно якого сума податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб збільшилась на 4 195 275,44 грн.

В акті перевірки №80/28-10-48-14/00214244 від 13.05.2017 зазначено (арк. 206 акту), що за результатами позапланової виїзної перевірки ПАТ "Іскра" () встановлено порушення п. 3.1.1 п. 31.3 ст. 31, п. 36.1 ст. 36, п. 38.1 ст. 38, п. 54.2 ст. 54, абз. 2 п. 57.1 ст. 57, пп. 1687.1.1 пп. 168.1.2, пп. 168.1.5, пп. 168.1.6, п. 168.1, ст. 168, п. 171.1 ст. 171, пп. "а" п. 176.2 п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із внесеними змінами та доповненнями, щодо несвоєчасного перерахування підприємством (податковим агентом) до бюджету податку на доходи фізичних осіб в сумі 21 199 995,03 грн., в т.ч. протягом 2015 р. в сумі 4 218 494,99 грн., протягом 2016 в сумі 14 018 842,67 грн., протягом 01-27.03.2017 року в сумі 2 962 657,37 грн., також несплати (не перерахування) до бюджету на відповідні рахунок, нарахований податок на доходи фізичних осіб до або під час виплати заробітної плати, на загальну суму 4 195 275,44 грн., в т.ч. за жовтень 2016 року 803 733,22 грн., за листопад 2016 року - 1 196 929,88 грн., за грудень 2016 року 1 111 345,77 грн., за січень 2017 року 1 083 266,57 грн., що призвело до донарахування податку на доходи фізичних осіб в сумі 4 195 275,44 грн.

Як зазначено в позові та відображено в інтегрованій картці платника податку на доходи фізичних осіб, залишок несплаченої заборгованості з податку на доходи фізичних осіб становить 4 125 534,52 грн.

Слід звернути увагу, що відповідач проти боргу з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 4 125 534,52 грн. не заперечує, однак вважає, що оскільки дана податкова заборгованість виникла за період з 01.01.2015 по 27.03.2017, тобто до порушення справи про банкрутство Приватного акціонерного товариства Львівський електроламповий завод Іскра (до 03.01.2019), відповідно на нього поширюється дія мораторію, тому дані вимоги є конкурсними і позивач мав би звернутися в Господарський суд Львівської області у справі №914/2350/18 з заявою з грошовими вимогами до боржника.

Суд погоджується з тим, що заборгованість з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 4 125 534,52 грн. виникла до порушення справи про банкрутство Приватного акціонерного товариства Львівський електроламповий завод Іскра (відповідача у даній справі позовного провадження) та є конкурсною. Разом з тим, суд звертає увагу відповідача, що норми Кодексу України з процедур банкрутства не містять обмежень щодо розгляду в межах справи про банкрутство спорів з позовними вимогами до боржника, предметом яких є стягнення конкурсної чи поточної заборгованості. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Згідно з ч. 4 ст. 7 Кодексу, у разі якщо господарський суд, розглядаючи в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) спір про стягнення з боржника грошових коштів, встановить, що позивачем у такому спорі подано у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника заяву з грошовими вимогами до боржника, господарський суд залишає такий позов без розгляду.

Відповідач у відповідності до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України є платником податку та згідно підпунктів 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 цього Кодексу зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.156. пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.180 пункту 14.1. статті 14 ПК України визначено, що податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України до обов`язків платника податків входить сплата належних сум податків і зборів у встановлені законами терміни.

За приписами пункту 36.1 статті 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором і є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків.

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11. ст. 56 ПК України).

Згідно пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом вище, у відповідача наявна заборгованість по податку на нерухоме майно в розмірі 3 647 грн. 34 коп. та в розмірі 7 936 грн. 69 коп., по земельному податку з юридичних осіб у розмірі 3 976 954,86 грн. та по податку на доходи фізичних осіб в розмірі 4 125 534,52 грн. Вказана заборгованість відповідачем не спростована, докази її погашення в матеріалах справи відсутні.

За змістом положень п.п. 41.1, 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби. Органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень є органами стягнення.

Підпунктом 20.1.34. пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Виходячи з норм ст. 95 Податкового кодексу України, податкова заборгованість платників податків стягується контролюючим органом на підставі рішення суду шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків та з рахунків платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та за рахунок реалізації майна платника податків, що перебуває у податковій заставі; стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків. При цьому, право на звернення з позовом про стягнення податкового боргу з платника податків виникає у контролюючого органу через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на все наведене, суд дійшов висновку позовні вимоги ДПСУ в особі Головного управління ДПС у Львівській області задоволити частково та стягнути з відповідача до бюджету кошти з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника у розмірі 8 114 073 грн. 41 коп. В задоволенні решти позовних вимог в розмірі 358 132 грн. 42 коп. суд відмовляє.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке:

Згідно п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір (в редакції Закону України №2719-ХІ від 25.11.2022), від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи - в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ч. 2 ст.129 ГПК України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Оскільки позивач від сплати судового збору у розглядуваній справі звільнений, судовий збір в розмірі 121 711 грн. 10 коп. покладається на відповідача та підлягає стягненню в дохід Державного бюджету України.

Докази про сплату учасниками справи інших судових витрат чи докази судових витрат, які сторона має сплатити у зв`язку з розглядом даної справи, суду не надано, і такі в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 3, 7, 8, 11, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Львівський електроламповий завод Іскра (79066, м. Львів, вул. Вулецька, буд. 14, ідентифікаційний код 00214244) до бюджету кошти з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника у розмірі 8 114 073 грн. 41 коп.

3. В задоволенні решти позовних вимог в сумі 358 132 грн. 42 коп. - відмовити.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Львівський електроламповий завод Іскра (79066, м. Львів, вул. Вулецька, буд. 14, ідентифікаційний код 00214244) в дохід Державного бюджету України 121 711 грн. 10 коп. судового збору.

5. Накази, відповідно до ст. 327 ГПК України, видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://lv.arbitr.gov.ua /sud5015/.

Повне рішення складено 28.10.2024.

Суддя Морозюк А.Я.