РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2024Справа № 910/2080/24

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Олексюк О.В., розглянувши у загальному позовному провадженні господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спіка-А"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеллогейт Україна"

про стягнення 6 286 284,64 грн

за участю представників:

від позивача: Шульга А.В.

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду м. Києва з позовом звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Спіка-А" (далі - ТОВ "Спіка-А", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеллогейт Україна" (далі - ТОВ "Інтеллогейт Україна", відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 6 286 284,64 грн. за договором поставки № 21-07 від 20.10.2021.

Позов обґрунтований тим, що відповідач порушив умови зазначеного договору та укладених до нього додаткових угод №№ 1, 2 в частині своєчасної поставки товару, внаслідок чого позивач (ТОВ "Спіка-А") в односторонньому порядку достроково розірвав цей договір, відтак, у ТОВ "Інтеллогейт Україна" виник обов`язок повернути отримані грошові кошти в якості попередньої оплати на підставі ч. 2 ст. 693 ЦК України.

У позові ТОВ "Спіка-А" просить стягнути з ТОВ "Інтеллогейт Україна" попередню оплату в сумі 4 988 995,09 грн, 3% річних у сумі 245 515,33 грн та інфляційні втрати в сумі 1 051 774,22 грн, що разом становить 6 286 284,64 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 07.03.2024 за вказаним позовом було відкрите провадження, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач надав суду відзив на позов, у якому проти заявлених вимог заперечив, зазначив, що позивач неправомірно розірвав договір поставки в односторонньому порядку, оскільки згідно з цим договором обов`язковою умовою виконання ТОВ "Інтеллогейт Україна" своїх договірних зобов`язань (виробництва та поставки товару) є узгодження сторонами зовнішнього вигляду такого товару шляхом укладення додаткових угод на підставі вимог та пропозицій замовника, тобто існує відкладальна обставина щодо виконання постачальником своїх зобов`язань. Проте ТОВ "Спіка-А" своїх вимог та пропозицій щодо дизайну товару відповідачу не надало та додаткових угод не уклало, що є простроченням кредитора та звільняє постачальника від обов`язку з повернення попередньої оплати товару. При цьому відповідач вказав, що додаткові угоди №№ 1, 2, на які посилається позивач у обґрунтування своїх вимог, у ТОВ "Інтеллогейт Україна" відсутні, такі угоди сторонами не укладалися, а надані позивачем копії додаткових угод є підробленими. Отже, на думку відповідача, договір вважається діючим, з боку постачальника порушення договірних зобов`язань не було, а відтак, є підстави для відмови у позові.

Також ТОВ "Інтеллогейт Україна" заявило клопотання про визнання неналежними доказів, а саме - долучених ТОВ "Спіка-А" до позову додаткових угод № 1 та № 2 від "лютого 2022" до договору поставки № 21-07 від 20.10.2021, оскільки таких угод не існує, а особа, яка зазначена підписантом цих угод з боку ТОВ "Інтеллогейт Україна" є невідомою для відповідача та будь-яких довіреностей на їх підписання директором товариства не видавалось, у зв`язку з чим просив виключити вказані додаткові угоди з числа доказів у справі.

Крім того у підготовчому засіданні представник відповідача заявив клопотання про витребування оригіналів зазначених додаткових угод від позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2024 клопотання представника ТОВ "Інтеллогейт Україна" про витребування оригіналів доказів було задоволено, ТОВ "Спіка-А" зобов`язано надати до суду оригінали додаткових угод № 1 та № 2 від "лютого 2022" до договору поставки № 21-07 від 20.10.2021, копії яких позивач долучив до позову.

На виконання вказаної ухвали позивач у відповіді на відзив (яку суд прийняв до розгляду з поновленням процесуального строку з причин поважності пропуску цього строку) зазначив про неможливість надання оригіналів витребуваних додаткових угод, а також доказів повноважень їх підписанта з боку відповідача та не наполягав на факті укладеності зазначених додаткових угод, оскільки ця обставина не має значення для правильного вирішення спору, наявність або відсутність додаткових угод щодо погодження зовнішнього вигляду товару не впливає на обов`язок відповідача, який не поставив товар у визначений специфікаціями строк, повернути отриману ним попередню оплату.

У свою чергу в запереченнях до відповіді на відзив відповідач зазначив, що постачальник вживав усіх заходів, спрямованих на виконання умов договору поставки, закупивши матеріали, комплектуючі, виконавши роботи та послуги для створення (виробництва) замовленого товару. При цьому такий товар є нестандартним (платіжні термінали, через які за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення можливе здійснення і адміністрування операцій з криптовалютами), тому узгодження дизайну зовнішнього вигляду є обов`язковою умовою для належного виконання ТОВ "Інтеллогейт Україна" своїх договірних зобов`язань. Крім того пунктами 5.1, 5.3 специфікацій №№ 1, 2 до договору передбачено збільшення строку узгодження дизайну та поставки товару, у зв`язку з чим ненадання позивачем вимог та пропозицій щодо дизайну зовнішнього вигляду товару може вважатися конклюдентними діями по збільшенню строку поставки, а отже, оскільки строк поставки продовжився, прострочення зобов`язання з боку відповідача не відбулося і позивач протиправно розірвав договір поставки в односторонньому порядку.

Під час розгляду справи по суті представник позивача заявлені вимоги підтримав та обґрунтував, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання, призначене на 24.10.2024, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі до суду не подав. У минулому судовому засіданні представник відповідача надав пояснення, проти позовних вимог заперечив з підстав, зазначених у його заявах по суті позову.

Розглянувши заяви учасників справи по суті позову, заслухавши пояснення їх представників та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Установлено, що 20.10.2021 між ТОВ" Спіка-А" (покупець) та ТОВ "Інтеллогейт Україна" (постачальник) був укладений договір поставки № 21-07 (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені цим договором строки покупцеві термінали платіжні, через які за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення можливе здійснення і адміністрування операцій з криптовалютами, та/або пов`язані з ними частини (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору асортимент, ціна за одиницю, кількість, комплектність, вимоги до зовнішнього вигляду та дизайну, загальна вартість товару вказуються сторонами у відповідних замовленнях покупця, які оформлюється у вигляді додатків (специфікацій) до цього договору та є його невід`ємною частиною.

Пунктами 2.1 - 2.2 договору передбачено, що загальна вартість договору визначається загальною сумою всіх додатків (специфікацій) до цього договору; умови оплати щодо кожного окремого замовлення покупця визначається сторонами у відповідному додатку (специфікації) до цього договору.

Згідно з п. 2.4 договору оплата за відповідне замовлення товару здійснюється на підставі наданого постачальником рахунку протягом 5 банківських днів з дати отримання покупцем відповідного рахунку постачальника, якщо інше не передбачено відповідним додатком (в тому числі специфікацією) до договору.

Відповідно до п. 3.3 договору строк поставки товару за кожним замовленням узгоджується сторонами у відповідному додатку (специфікації) до цього договору. Про факт готовності товару до його передачі покупцю постачальник надсилає покупцеві відповідне повідомлення на адресу електронної пошти, яку вказано в цьому договорі. Покупець зобов`язаний протягом 10 робочих днів від дати отримання повідомлення про готовність товару до його передачі, здійснити приймання товару та вивезти його зі складу постачальника. У випадку, якщо покупець не здійснить приймання та вивезення товару в установлені цим пунктом строки, покупець зобов`язаний відшкодувати витрати постачальника на зберігання товару у розмірі 7 грн з ПДВ на добу за стандартне піддон-місце 1,2 х 0,8 м. (європіддон).

Датою поставки товару вважається дата фактичного отримання товару покупцем, якщо інше не обумовлено відповідним додатком (специфікацією) до договору (п. 3.5).

Згідно з п. 9.1 договору цей договір вступає в дію з дня його підписання сторонами та діє до 31.12.2022, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань згідно цього договору.

Пунктом 9.3 договору визначено, що цей договір може бути достроково розірвано за ініціативою покупця у випадку порушення постачальником строків поставки товару більш ніж на 3 місяці (до вказаного строку не зараховуються строк першого усунення недоліків товару відповідно до п. 5.2. цього договору, а також час першого прийняття товару згідно з особливостями, визначеними у п. 5.5 цього договору).

Відповідно до п. 9.5 договору у випадку розірвання нього договору на підставі п. 9.3 цього договору покупець має право, а постачальник зобов`язаний повернути покупцю всі кошти, які покупець перерахував постачальнику за товар, але який до моменту розірвання договору так і не було поставлено. Постачальник зобов`язаний повернути такі кошти протягом 5 днів з дня розірвання договору.

Згідно з п. 9.9 договору з підстав, передбачених п. 9.3 та п. 9.6 цього договору, договір вважається розірваним через 10 днів з дня отримання стороною (в тому числі на адресу електронної пошти) відповідного повідомлення від сторони - ініціатора розірвання договору.

Відповідно до п. 11.4 договору для цілей оперативної взаємодії сторін за цим договором, обміну інформацією, скан-копіями документів та комунікацій, сторони домовились використовувати наступні офіційні адреси електронної пошти: постачальник - ; покупець - .

Також встановлено, що додатком № 1 до договору (специфікація № 1) сторони узгодили найменування товару, кількість, комплектацію, функціональні характеристики терміналу та вартість товару на загальну суму 3 271 596,80 грн.

Згідно з п. 7 специфікації № 1 від 20.10.2021 до договору строк поставки товару: 2 календарних місяці від дати здійснення 50% передплати згідно з п. 9.1 цієї специфікації.

Відповідно до п. 9.1 специфікації № 1 передплата (перший платіж) у розмірі 50% від вартості товару, здійснюється покупцем протягом 5 банківських днів від дати виставлення постачальником відповідного рахунку на оплату; оплата (другий платіж) у розмірі 30% від вартості товару, здійснюється покупцем через 1 календарний місяць від дати здійснення передплати згідно з п. 9.1 та на підставі відповідного рахунку на оплату (п. 9.2); остаточний розрахунок (третій платіж) у розмірі 20% від вартості товару, здійснюється покупцем після отримання від постачальника повідомлення про факт готовності товару (партії товару) до його передачі покупцю та перед фактичним отриманням покупцем відповідного товару (партії товару) на підставі відповідного рахунку на оплату (п. 9.3).

Додатком № 2 від 20.10.2021 до договору (специфікація № 2) сторони узгодили найменування товару, кількість, комплектацію, функціональні характеристики терміналу та вартість товару на загальну суму 4 620 273,38 грн.

Згідно з п. 7 специфікації № 2 до договору строк поставки товару: 3 календарні місяці від дати здійснення 20% передплати згідно з п. 9.1 цієї специфікації.

Відповідно до п. 9.1 специфікації № 2 передплата (перший платіж) у розмірі 20% від вартості товару, здійснюється покупцем протягом 5 банківських днів від дати виставлення постачальником відповідного рахунку на оплату; оплата (другий платіж) у розмірі 30% від вартості товару, здійснюється покупцем через 1 календарний місяць від дати здійснення передплати згідно з п. 9.1 та на підставі відповідного рахунку постачальника на оплату (п. 9.2); оплата (третій платіж) у розмірі 20% від вартості товару (партії товару), здійснюється покупцем через 2 календарні місяці від дати здійснення передплати згідно з п. 9.1 договору та на підставі відповідного рахунку на оплату (п. 9.3); остаточний розрахунок (четвертий платіж) у розмірі 20% від вартості товару (партії товару), здійснюється покупцем після отримання від постачальника повідомлення про факт готовності товару (партії товару) до його передачі покупцю та перед фактичним отриманням покупцем відповідного товару (партії товару) на підставі відповідного рахунку на оплату (п. 9.4).

Крім того в пунктах 4 специфікацій №№ 1, 2 сторони домовились, що зовнішній вигляд (візуальне представлення) та габаритні розміри товару визначаються додатком «А» до цих специфікації, які наведені для ознайомчих цілей. Фактичний зовнішній вигляд та габаритні розміри товару можуть відрізнятись від визначених у додатку «А» в результаті узгодження сторонами дизайну зовнішнього вигляду товару у відповідності до п. 5 цих специфікацій.

Згідно з пунктами 5.1 специфікацій №№ 1, 2 протягом 20 календарних днів з дня здійснення платежу відповідно до п. 9.1 цих специфікацій сторони узгоджують дизайн зовнішнього вигляду товару шляхом укладення відповідної додаткової угоди. Дизайн зовнішнього вигляду товару узгоджується сторонами відповідно до вимог і пропозицій, які надає покупець постачальнику.

У разі якщо за ініціативою покупця збільшується строк, встановлений у п. 5.1 цих специфікацій, то відповідно пропорційно збільшується і строк поставки товару за цими специфікаціями. При цьому постачальник не вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання із поставки товару в період, на який збільшився строк узгодження дизайну зовнішнього вигляду товару, окрім випадків, коли таке збільшення строку узгодження дизайну відбулось з вини постачальника (п. 5.3 специфікацій №№ 1, 2).

У подальшому, на підставі укладеного договору, сторони ще домовились про поставку додаткового замовлення на суму 61 560,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 вказаної статті).

Згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов специфікації № 1 відповідач виставив позивачу рахунки на оплату № 89 від 20.10.2021 на суму 3 271 596,80 грн.

Позивач, у свою чергу, здійснив перший платіж (сплативши 50% вартості товару) у сумі 1 635 798,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1128 від 02.11.2021 та другий платіж (сплативши 30% вартості товару) у сумі 981 500,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1242 від 18.01.2022. Таким чином загальна сума попередньої оплати за специфікацією № 1 склала 2 617 298,40 грн.

Також на виконання умов специфікації № 2 та додаткового замовлення за договором відповідач виставив позивачу рахунок на оплату № 90 від 20.10.2021 на суму 4 620 273,38 грн та рахунок на оплату № 103 від 01.12.2021 на суму 61 560,00 грн.

Позивач здійснив оплату у розмірі 50% вартості товару в сумі 2 310 136,69 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1128 від 02.11.2021 та № 1191 від 10.12.2021 на суму 61 560,00 грн. Таким чином загальна сума попередньої оплати за специфікацією № 2 та додатковим замовленням за договором склала 2 371 786,69 грн.

Матеріали справи свідчать, що зі свого боку відповідач вчинив дії на виконання умов договору поставки: закупив у третіх осіб матеріали, комплектуючі деталі, роботи та послуги для створення (виробництва) замовленого товару, поніс витрати на оплату енергоресурсів, заробітних плат та інше, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями договорів, міжнародних контрактів, рахунків-фактур, видаткових накладних, інвойсів, платіжних доручень, тощо.

Проте, у подальшому ТОВ "Інтеллогейт Україна" поставку товару не здійснило, у зв`язку з чим позивач 24.11.2023 надіслав на електронну адресу відповідача , а також на його поштову адресу, вимогу-повідомлення б/н від 23.11.2023 про розірвання договору та повернення сплачених коштів у сумі 4 988 995,09 грн через непоставку товару, відповідь на яку позивач не отримав.

Отже, вважаючи договір поставки розірваним з 04.12.2023 (відповідно до п. 9.9 договору), позивач вказує, що у відповідача виник обов`язок повернути ТОВ" Спіка-А" попередню оплату за товар на підставі ч. 2 ст. 693 ЦК України та п. 9.5 договору, від виконання якого ТОВ "Інтеллогейт Україна" ухиляється, у зв`язку з чим заявник звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 202 Господарського кодексу України та ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання неналежне виконання.

Відповідно до ч. 2 статті 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю, а у разі настання такої умови, покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати (правова позиція, викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.02.2019 у справі № 912/2275/17, від 30.07.2018 у справі № 904/4899/18, від 27.08.2019 у справі № 911/1958/18).

Також з системного аналізу статей 525, 526, 663, 693 ЦК України випливає, що покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати у разі невиконання продавцем зобов`язання передати товар у строк, встановлений договором поставки. Для задоволення вимог покупця щодо повернення суми попередньої оплати суд повинен установити факт прострочення продавця щодо передачі товару, факт належного виконання покупцем своїх обов`язків за договором, а звідси - і право покупця вимагати повернення суми попередньої оплати (схожа правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 924/277/19).

Вирішуючи у даному випадку питання про настання для ТОВ "Інтеллогейт Україна" строку поставки товару, суд враховує, що відповідно до п. 7 специфікацій №№ 1, 2 сторони погодили відповідні строки поставки товару, виходячи дати здійснення позивачем передплати згідно з п. 9.1 цих специфікацій, на чому наполягає позивач.

У той же час зазначений вище строк був обумовлений виконанням сторонами пункту 5.1 специфікацій №№ 1, 2, за змістом якого протягом 20 календарних днів з дня здійснення платежу відповідно до п. 9.1 цих специфікацій сторони мають узгодити дизайн зовнішнього вигляду товару шляхом укладення відповідної додаткової угоди. Дизайн зовнішнього вигляду товару узгоджується сторонами відповідно до вимог і пропозицій, які надає покупець постачальнику.

Отже у спірних правовідносинах виконанню постачальником зобов`язання з поставки товару, передує обов`язок (і це не право) покупця надати свої пропозиції щодо дизайну товару та узгодити його в додатковій угоді.

У позові ТОВ" Спіка-А" посилалося на укладення таких додаткових угод № 1 та № 2 від "лютого 2022" до договору поставки № 21-07 від 20.10.2021, копії яких були долучені ним до матеріалів справи. Проте під час подальшого розгляду справи факт укладення таких угод позивач не підтвердив та погодився з відповідачем, що ці угоди не укладались, оскільки ТОВ" Спіка-А" не змогло надати їх оригіналів на вимогу суду, у зв`язку з чим відповідач просив визнати такі угоди неналежними доказами та виключити їх із обсягу поданих сторонами доказів у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 91 ГПК України якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Отже, враховуючи неподання позивачем оригіналів додаткових угод № 1 та № 2 від "лютого 2022" до договору поставки № 21-07 від 20.10.2021, за наявності обґрунтованих сумнівів у відповідача щодо їх укладення сторонами, суд, відповідно до положень наведеної норми ГПК України, не приймає до уваги долучені позивачем до позовної заяви копії додаткових угод № 1 та № 2.

Отже обов`язок покупця щодо надання своїх пропозицій з дизайну товару та узгодження його в додатковій угоді позивачем не було виконано. Разом з тим, слід зазначити, що вказана умова є істотною умовою договору, оскільки з нею пов`язується визначення кінцевого строку поставки товару.

Так, згідно з п. 5.3 специфікацій №№ 1, 2 у разі якщо за ініціативою покупця збільшується строк, встановлений у п. 5.1 цих специфікацій, то відповідно пропорційно збільшується і строк поставки товару за цими специфікаціями. При цьому постачальник не вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання із поставки товару в період, на який збільшився строк узгодження дизайну зовнішнього вигляду товару, окрім випадків, коли таке збільшення строку узгодження дизайну відбулось з вини постачальника.

Водночас під «істотною умовою» договору розуміється умова, що прямо визначена в якості істотної нормами чинного законодавства, або хоча й не визначена прямо, однак є необхідною для договорів певного виду.

Відповідно ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зокрема згідно зі ст. 265 Господарського кодексу України, ст. 712 та ст. 655 Цивільного кодексу України (що регулюють відносини поставки) однією з істотних умов договору даного виду є строк поставки, який має бути узгоджений сторонами та який був ними погоджений в специфікаціях №№ 1, 2 з урахуванням особливостей товару.

Також суд враховує, що договором сторони передбачили поставку товару, який є нестандартним, а індивідуалізованим з огляду на потреби покупця (платіжні термінали, через які за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення можливе здійснення і адміністрування операцій з криптовалютами), а тому у специфікаціях сторони передбачили, що дизайн товару обов`язково узгоджується сторонами відповідно до вимог і пропозицій, які надає покупець постачальнику, що безпосередньо впливає на строки поставки такого товару.

При цьому умови укладеного договору не містять положень, які б зобов`язували відповідача будь-яким іншим способом отримати вимоги і пропозиції щодо дизайну зовнішнього вигляду товару, окрім способом, що обумовлений у пп. 5.1 специфікацій №№ 1, 2 до договору.

Таким чином, у даному випадку, узгодження зовнішнього вигляду товару згідно з пп. 5.2 специфікацій №№ 1, 2 шляхом укладення додаткових угод на підставі вимог і пропозицій покупця також є істотною умовою укладеного сторонами договору.

Проте позивач не виконав свої зобов`язання з надання відповідачеві вимог та пропозицій щодо дизайну зовнішнього вигляду товару протягом 20 календарних днів з дня здійснення платежу відповідно до п. 9.1 специфікацій та не надав доказів того, що він вжив всіх залежних від нього заходів для цього.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з положеннями ст. 613 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Отже, оскільки у спірних правовідносинах за умовами специфікацій - строк поставки товару настає після погодження сторонами дизайну товару на підставі вимог та пропозицій, які надає покупець постачальнику, чого позивач не здійснив, то суд вважає, що строк поставки товару для відповідача є таким, що не настав.

У свою чергу, враховуючи, що строк виконання постачальником свого зобов`язання не настав, суд вважає, що прострочення з поставки товару не відбулося, відтак, застосування до правовідносин, які склалися між сторонами у справі, положень ч. 2 статті 693 ЦК України є неправомірним та унеможливлює стягнення з відповідача попередньої оплати.

Посилання позивача на правові позиції Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 22.09.2020 у справі № 918/631/19, суд відхиляє з огляду на те, що у вказаній постанові предметом розгляду суду були правовідносини, у яких для постачальника строк поставки вже настав та відбулося прострочення зобов`язання, а тому суд касаційної інстанції вказав, що вимога про повернення попередньої оплати є обґрунтованою у випадку факту прострочення поставки товару. У даному ж випадку, як вже встановлено судом, порушення виконання зобов`язання не відбулось, а тому постачальник не зобов`язаний повертати суму попередньої оплати до настання строку виконання зобов`язання.

Крім того суд відхиляє доводи позивача про розірвання договору поставки, що є підставою для стягнення спірних коштів, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Із цими положеннями кореспондується норма частини першої статті 188 Господарського кодексу України, якою також встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно з ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлена договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відтак, за змістом наведених норм, якщо законом або безпосередньо договором передбачені повноваження сторони на одностороннє розірвання договору, такий договір може бути розірваним.

Як зазначалося вище, згідно з п. 9.3 договору цей договір може бути достроково розірваний за ініціативою покупця у випадку порушення постачальником строків поставки товару більш ніж на 3 місяці.

У той же час судом встановлено, що строк поставки за договором не настав, порушення постачальником строків поставки товару не відбулося, відтак, позивач не набув права відмовлятися від договору, а його дії з одностороннього розірвання договору є протиправними.

З урахуванням наведеного суд вважає, що укладений сторонами договір є нерозірваним в установленому законом та договором порядку, а значить - він діє в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань згідно цього договору (п. 9.1) та позивач не вправі вимагати від відповідача повернення сплаченої суми попередньої оплати.

За таких обставин суд дійшов висновку, що у задоволенні позову про стягнення 6 286 284,64 грн слід відмовити.

Згідно зі ст. 129 ГПК України у разі відмови у позові судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Спіка-А" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеллогейт Україна" про стягнення 6 286 284,64 грн.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті, його вступна та резолютивна частини оголошені в судовому засіданні 24 жовтня 2024 року.

Повний текст рішення складений 04 листопада 2024 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.