СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Харків Справа № 922/1840/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Здоровко Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Борсук В. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради (вх. №2048 Х) на рішення Господарського суду Харківської області від 25.07.2024 (рішення ухвалено суддею Жигалкіним І.П. в приміщенні Господарського суду Харківської області 25.07.2024 об 11:46, повний текст складено 29.07.2024) у справі №922/1840/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МІШЕМ", с. Петропавлівська Борщагівка, Київська обл.

до Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради, м. Харків

про стягнення 1229692,80 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 25.07.2024 у справі №922/1840/24 позов задоволено повністю, стягнуто з Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради (61003, місто Харків, Конституції Майдан, будинок, 7; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МІШЕМ" (08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Львівська , будинок 3, офіс 46; ) заборгованість за договором про закупівлю робіт №870 від 24.11.2021 в сумі 1229692,8 грн, а також суму судового збору у розмірі 14756,31 грн.

Департамент будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 25.07.2024 у справі №922/1840/24 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ "МІШЕМ" відмовити у повному обсязі, судові витрати покласти на позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що при ухваленні судового рішення місцевим господарським судом не було враховано, що договором підряду не передбачено обов`язок замовника прийняти окремі етапи та/або окремі види робіт, виконані до повного виконання підрядником всього визначеного проектно-кошторисною документацією обсягу робіт зі сплатою вартості таких робіт, а також не враховано, що обов`язок зі сплати виконаних робіт у замовника виникає після виконання підрядником всього переліку робіт, передбачених проектно-кошторисною документацією, за умови їх прийняття замовником або відсутності обґрунтованих заперечень щодо їх прийняття.

За твердженням заявника апеляційної скарги в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що відповідач здійснював приймання виконаних робіт на виконання умов договору про закупівлю робіт №870 від 24.10.2021, а також відсутні докази одержання замовником повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, що є підставою для негайного початку прийняття робіт. Разом з тим, на думку відповідача, акт приймання виконаних будівельних робіт б/н б/д за договором не містить обов`язкових реквізитів для первинних документів, передбачених ч. 2 ст. 9 Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме: в ньому не зазначено дати складання документу, що відповідно до п. 6.2 договору є підставою для повернення підряднику актів виконаних робіт (№ КБ-2в, КБ 3) без здійснення оплати; зазначений акт приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в не містить відмітки щодо відмови однієї із сторін від підписання акту, також до цього акту не було додано відповідного документу проведення якості асфальтобетонного покриття.

Таким чином відповідач зазначає, що враховуючи приписи ч. 4 ст. 879, ч. 1 ст. 882 ЦК України та умови договору, у позивача були відсутні підстави прийняти роботи, зазначені позивачем в акті виконаних будівельних робіт б/н та б/д та оплатити їх.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.09.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради (вх. №2048 Х) на рішення Господарського суду Харківської області від 25.07.2024 у справі №922/1840/24, встановлено учасникам справи строк по 27.09.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання іншим учасникам провадження, повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 08.10.2024.

18.09.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "МІШЕМ" надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

20.09.2024 від Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради надійшло клопотання про призначення експертизи, у якому позивач просить поновити строк на його подання та призначити проведення комісійної судової будівельно-технічної та дорожньо-технічної експертизи роботи Капітального ремонту вул. Борзенка, 7 (внутрішньо квартальні дороги та тротуари) у справі №922/1840/24, поставити на вирішення експертів такі питання:

- Чи відповідають фактичні види, обсяги і вартість виконаних робіт та фактично використаних матеріалів та їх якість за договором про закупівлю робіт №870 від 24.11.2021 за об`єктом Капітального ремонту вул. Борзенка, 7 (внутрішньоквартальні дороги та тротуари), укладеним між Департаментом будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради та ТОВ "МІШЕМ", видам, обсягам, вартості робіт, використаних матеріалів та їх якості, передбачених проектно-кошторисною документацією, договірною ці6ною, нормативно-правовим актам у галузі будівництва, а також даним, зазначеним в Актах приймання виконаних робіт, складеними ТОВ "МІШЕМ", у т.ч. враховуючи гарантійний строк та строк експлуатації? Якщо не відповідають, то в чому полягає невідповідність?

- Чи відповідають фізико-хімічні властивості кернів (вирубок) отриманих із верхнього шару асфальтобетонного покриття, використаного в процесі робіт по об`єкту Капітального ремонту вул. Борзенка, 7 (внутрішньоквартальні дороги та тротуари), враховуючи гарантійний строк та строк експлуатації дороги, вимогам ДСТУ Б В.2.7.-119-2011, зазначених в Актах приймання виконаних робіт, складеними ТОВ "МІШЕМ"? Якщо не відповідає, то в чому полягає невідповідність?

Вилучення зразків верхнього шару асфальтобетонного покриття (кернів) по об`єкту Капітального ремонту вул. Борзенка, 7 (внутрішньоквартальні дороги та тротуари) провести із залученням судових експертів, спеціалістів експертних та/або лабораторних установ відповідно до вимог ДБН В.2.3-4:2015 та ДСТУ Б В.2.7-319:2016.

- Яка вартість фактично виконаних ТОВ "МІШЕМ" робіт та використаних матеріалів на підставі договору №870 від 24.11.2021, відповідно до акту приймання виконаних будівельних робіт б/н та б/н?

- Чи не завищена вартість виконаних ТОВ "МІШЕМ" робіт та використаних матеріалів на підставі договору №870 від 24.11.2021, відповідно до акту приймання виконаних будівельних робіт б/н та б/н?

Проведення комісійної судової будівельно-технічної та дорожньо-технічної експертизи роботи з Капітального ремонту вул. Борзенка, 7 (внутрішньоквартальні дороги та тротуари) у справі №922/1840/24 заявник апеляційної скарги просить доручити експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. професора М.С. Бокаріуса». Разом з тим, просить також зупинити судове провадження у справі №922/1840/24 до отримання висновків експертів.

02.10.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "МІШЕМ" надійшли заперечення на клопотання про призначення експертизи, у яких позивач просить залишити без задоволення клопотання відповідача про призначення експертизи, а також апеляційну скаргу у цілому.

07.10.2024 від Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких відповідач просить визнати поважними причини пропуску Департаментом будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради строку на подання додаткових пояснень на позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МІШЕМ" до Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради про стягнення коштів у справі №922/1840/24, прийняти та розглянути додаткові пояснення, відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "МІШЕМ" до Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради про стягнення коштів у справі №922/1840/24.

08.10.2024 від Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради надійшло клопотання, у якому відповідач просить при розгляді додаткових пояснень від 07.10.2024 вих.2217/9-24 вважати поважними причини пропуску строку на подання додаткових пояснень та розглянути їх в редакції прохальної частини, зазначеної у клопотанні.

Ухвалою Східного апеляційного господарського від 08.10.2024 оголошено у судовому засіданні перерву до 22.10.2024.

21.10.2024 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "МІШЕМ" надійшли додаткові пояснення, які він просить врахувати під час розгляду апеляційної скарги.

21.10.2024 від Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради надійшли додаткові пояснення, які просить розглянути, задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "МІШЕМ" відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, а також клопотання про призначення експертизи. Представник позивача заперечував проти апеляційної скарги та клопотання про призначення експертизи.

Розглянувши клопотання відповідача про призначення експертизи, колегія суддів зазначає таке.

За змістом частин першої, другої статті 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Згідно зі ст. 99 ГПК України передбачено право призначення господарським судом експертизи за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення (аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 17.07.2018 у справі № 910/4071/17, від 24.01.2018 у справі № 907/425/16 та від 24.01.2018 у справі №917/50/17).

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує. Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі №904/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18, від 03.08.2022 у справі №910/5408/21, від 21.09.2022 у справі №904/3469/21.

Відповідно положень ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За змістом статті 76 ГПК України належність доказів полягає в тому, що господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Тобто з усіх наявних у справі доказів суд повинен відібрати для подальшого дослідження та обґрунтування мотивів рішення лише ті з них, які мають зв`язок із фактами, що підлягають установленню при вирішенні спору. Отже, належність доказів нерозривно пов`язана з предметом доказування у справі, який, в свою чергу, визначається предметом позову.

Відповідно до положень частин 3, 4 ст. 80 ГПК України відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Виходячи із правил доказування у господарському процесі, закріплених в статті 13 ГПК України, а також принципів змагальності сторін у господарському процесі, суд зазначає, що подання тих чи інших доказів стосовно обставин, які мають значення для справи, обмежується встановленими законом процедурами та строками. При цьому, єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом, доказів з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від нього, тягар доведення яких покладений на учасника справи.

В обґрунтування підстав для призначення експертизи відповідач посилається на те, що він не отримував від позивача повідомлення про готовність виконаних робіт, а отже не здійснював їх огляд, а тому неможливо встановити якість, обсяги, та вартість ремонту об`єкта, відповідність виконаних робіт будівельним нормам і правилам, а матеріалів, виробів і конструкцій державним стандартам і технічним умовам, а тому з метою забезпечення можливості надання доказів, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмету доказування у справі, необхідні спеціальні знання.

Обґрунтовуючи клопотання в частині поновлення пропущеного строку на подання вказаного клопотання, відповідач посилається на обставину воєнного стану в країні, в умовах якого значно зменшилась чисельність працівників відповідача, що ускладнило виготовлення документації.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач участі у розгляді справи у суді першої інстанції не приймав, клопотання про призначення судової експертизи не заявляв, висновок експерта, складений на його замовлення в порядку ст. 101 ГПК України, до суду не подавав.

Разом з тим, заявник не наводить доказів своєчасного вчинення ним всіх необхідних і можливих заходів, а також вагомих доводів, які б об`єктивно вказували на наявність непереборних обставин, що заважали йому вчасно підготувати та подати відповідне клопотання у суді першої інстанції.

Колегія суддів враховує, що дійсно, введення в країні воєнного стану могло суттєво ускладнити (подекуди навіть унеможливити) повноцінне функціонування, зокрема, органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади. Між тим, сама по собі ця обставина, без належного її обґрунтування крізь призму неможливості ситуативного (в конкретних умовах) виконання процесуальних прав і обов`язків учасника справи, й підтвердження її належними і допустимими доказами, не може слугувати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі №990/115/22, постанови Верховного Суду від 25.10.2022 у справі №620/7233/21, від 24.10.2022 у справі №160/175/22 та від 22.09.2022 по справі №140/13772/21).

Так, ключовою ознакою поважності причин пропуску строку є причинно-наслідковий зв`язок між обставинами (зокрема, але не виключно, збройна агресія проти України) та неможливістю виконати конкретну процесуальну дію у строк, встановлений законом, ухвалою суду тощо. Сама по собі військова агресія проти України та введення воєнного стану на всій території України не може автоматично означати зупинення всіх процесуальних строків, визначених законом, або ж про автоматичне поновлення таких строків, незалежно від того, існує реальна можливість дотриматись їх чи ні. Військова агресія, воєнний стан як обставини непереборної сили можуть бути поважною причиною пропуску процесуального строку та підставою для його поновлення лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із ними обставин заявник не може виконати ті чи інші процесуальні дії.

Отже, посилання скаржника на такі загальновідомі обставини, як запровадження воєнного стану, суд не може прийняти до уваги, оскільки введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду.

Вказані відповідачем обставини зміни організації роботи працівників підприємства також не були підтверджені відповідними доказами і при цьому, за своїм характером не є виключними та такими, що об`єктивно доводять неможливість своєчасного звернення до суду з клопотанням про призначення експертизи у визначений законом строк.

Суд апеляційної інстанції враховує, що відповідач є рівноправним учасником судового процесу, тому необґрунтоване поновлення пропущеного ним процесуального строку може поставити сторони у нерівне становище та призвести до порушення принципу правової визначеності.

З огляду на викладене, суд не може визнати наведені відповідачем підстави пропуску строку для подання клопотання про призначення експертизи поважними та не вбачає правових підстав для його задоволення.

Надаючи власну правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

24.11.2021 між Департаментом будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МІШЕМ" (підрядник) було укладено договір про закупівлю робіт №870, відповідно до умов якого підрядник зобов`язувався виконати роботи з капітального ремонту вул. Борзенка, 7 (внутрішньоквартальні дороги та тротуари); ДСТУ Б Д.1.1:2013 (за відповідним кодом ЄЗС: ДК 021:2015:45233000-9 Будівництво, влаштування фундаменту та покриття шосе, доріг) відповідно до проєктно-кошторисної документації та тендерної документації, а замовник прийняти ці роботи та оплатити їх.

Відповідно до п.1.2. договору найменування робіт - капітальний ремонт вул. Борзенка, 7 (внутрішньоквартальні дороги та тротуари); ДСТУ Б Д.1.1:2013 (за відповідним кодом ЄЗС: ДК 021:2015:45233000-9 Будівництво, влаштування фундаменту та покриття шосе, доріг). Кількісні характеристики виконуваних за цим договором робіт визначаються відповідно до проектно-кошторисної документації, 1 робота.

Пунктом 3.1. договору визначено, що ціна цього договору становить 1772362,80 грн, в тому числі ПДВ 295393,80 грн.

Відповідно до положень пунктів 4.1, 4.2 договору розрахунки проводяться шляхом оплати замовником на підставі актів виконаних робіт (№КБ-2в, КБ-3), підписаних уповноваженими представниками сторін. Розрахунки здійснюються у формі післяоплати протягом 90 (дев`яноста) календарних днів з моменту підписання документів, зазначених у п.4.1. договору, у разі якщо відповідні бюджетні кошти надійшли на рахунок замовника.

Замовник приймає виконані роботи на підставі акта виконаних робіт (№КБ-2в, КБ-3), підписаного уповноваженими представниками сторін. Акт виконаних робіт передається підрядником уповноваженому представнику замовника (п. 4.7 договору).

Місцем виконання робіт є: 61177, Україна, Харківська область, місто Харків, вул. Борзенка, 7 (п. 5.2. договору).

Відповідно до п. 5.5. договору замовник або залучена замовником особа здійснює контроль та технічний нагляд за якістю, обсягами та вартістю ремонту об`єкта, відповідністю виконаних робіт будівельним нормам та правилам, а матеріалів, виробів і конструкцій державним стандартам і технічним умовам.

У пункті 5.7. договору встановлено, що приймання-передача в експлуатацію закінчених робіт (об`єкта ремонту) буде виконуватися згідно з вимогами Загальних умов, затверджених Постановою КМУ від 01.08.2005 №668, Постанови КМУ №461 від 13.04.2011 та інших нормативних актів, що регламентують приймання закінчених об`єктів в експлуатацію.

Замовник зобов`язаний приймати виконані роботи згідно з актом виконаних робіт (№КБ-2в, КБ-3), своєчасно та повному обсязі сплачувати за виконані роботи тільки після підписання замовником актів виконаних робіт (№КБ-2в, КБ-3) (підпункти 6.1.2, 6.1.3.1 договору).

Відповідно до підпункту 6.4.4.1 договору підрядник має право своєчасно та повному обсязі отримувати плату за виконані роботи тільки після підписання замовником актів виконаних робіт (№КБ-2в, КБ-3).

Додатками до договору «Договірна ціна» сторони погодили виконання робіт у 2021-2022 році на суму 177236280 грн, у тому числі будівельних робіт 147424300 грн, інших витрат 29811980 грн. Вказані додатки були складені на підставі проектно-кошторисної документації, а саме - локальних кошторисів на будівельні роботи, відомостей ресурсів, розрахунків загально - виробничих витрат, розрахунків коштів на покриття додаткових витрат, розрахунків кошторисного прибутку та адміністративних витрат.

Між сторонами буди укладені додаткові угоди №1 від 15.12.2021 до договору та №2 від 17.11.2022.

Так, додатковою угодою №2 від 17.11.2022 до договору було внесено зміни до строку виконання робіт та строку дії договору.

Пунктом 5.1. в редакції додаткової угоди №2 від 17.11.2022 до договору визначено, що строк виконання робіт до 31.12.2023, початок робіт листопад 2021, завершення робіт: грудень 2023 згідно графіка виконання робіт.

Пунктом 10.2. в редакції додаткової угоди №2 від 17.11.2022 договір про закупівлю укладається та набирає чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2023, а в частині розрахунків до повного виконання зобов`язань за цим договором.

Невід`ємною частиною цього договору є: договірна ціна, календарний графік виконання робіт, план фінансування будівництва (розділ XII договору).

Договірна ціна визначена сторонами у сумі грн, у тому числі будівельних робіт 147424300 грн, інші витрати 29811980 грн.

Згідно календарного графіку виконання робіт з капітального ремонту вул. Борзенка, 7 (додаток №2 до додаткової угоди №2 від 17.11.2022 до договору) загальна вартість робіт за договірною ціною та кошторисна вартість становить 1772362,80 грн.

Відповідно до плану фінансування будівництва (додаток №3 до додаткової угоди №2 від 17.11.2022 до договору) виконання робіт (капітальний ремонт вул. Борзенка, 7) за 2023 рік становить 1772362,80 грн.

Матеріали справи містять акти на закриття прихованих робіт:

- №3 від 28.11.2021 - улаштування щебенової основи під поребрик,

- б/н від 27.11.2021 - улаштування бетонної основи під поребрик,

- №4 від 25.11.2021 - розробка ґрунту вручну без кріплень укосами, група грунту 2,

- №4 від 25.11.2021 розробка ґрунту вручну без кріплень укосами, група грунту 2,

- б/н від 01.12.2021 улаштування одношарових основ із щебеню фракції 20-40 мм на проїзній частині,

- б/н від 27.11.2021 улаштування бетонної підготовки під бортовий камінь,

- б/н від 27.11.2021 улаштування підстильних та вирівнювальних шарів основи із щебеню під бортовий камінь,

- б/н від 29.11.2021 улаштування верхнього шару двошарових основ із щебеню фракції 20-40 мм,

- б/н від 25.11.2021 улаштування дорожніх корит коритного профілю,

- б/н від 06.12.2021 улаштування вирівнювального шару з асфальтобетонної суміші на проїзній частині,

- б/н від 01.12.2021 улаштування підстильних та вирівнюючих шарів основи із щебеню фракції 5-20 мм на проїзній частині,

- б/н від 29.11.2021 улаштування основ під тротуари із щебеню фракції 5-20 мм.

Тож, як вбачається з матеріалів справи будівельні роботи виконувалися позивачем протягом листопада-грудня 2021 року.

Позивачем було також надано видаткові накладні: з постачальником ТОВ "Виробниче об`єднання "Сплав-500" №2211-00003 від 22.11.2021 на суму 257790,00 грн, з постачальником ТОВ "Виробнича компанія "ВІВАТ" №976 від 25.11.2021 на суму 78330,00 грн, з постачальником ТОВ "ННП-АВТО" №277 від 25.11.2021 на суму 66000,00 грн, з постачальником ТОВ "ТЕХНОБУД-ДОР" №4 від 06.12.2021 на суму 460200,00 грн.

Відповідно до довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати вартість виконаних будівельних робіт склала 122969280 грн з ПДВ. Вказана вартість визначена й актом приймання виконаних будівельних робіт б/н б/д.

Довідка (КБ-3) та акт приймання виконаних будівельних робіт (КБ2в) містить лише підпис та печатку позивача.

Супровідним листом від 25.12.2023 №275-25/12/23 позивачем було надіслано відповідачу оригінал акту приймання виконаних будівельних робіт №1 (КБ2в) з капітального ремонту вул. Борзенка, 7, оригінал довідки про вартість виконаних робіт (КБ-3) з капітального ремонту вул. Борзенка, 7, оригінал відомості ресурсів з капітального ремонту вул. Борзенка, 7, оригінал розрахунку №1-2 загальновиробничих витрат з капітального ремонту вул. Борзенка, 7, оригінал акту підтвердження виконаних робіт з капітального ремонту вул. Борзенка, 7.

Зважаючи на несплату відповідача за актом виконаних будівельних робіт, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, беручи до уваги невиконання відповідачем зобов`язань за договором в частині оплати фактично виконаних робіт, встановив, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 1229692,80 грн є правомірною.

Надаючи власну правову кваліфікацію обставинам справи, апеляційний господарський суд зазначає таке.

За змістом норм пункту 1 частини 2 статті 11 та частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) укладення договору із погодженням сторонами його умов, що визначені на розсуд сторін з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, та становлять зміст договору, зобов`язує сторін виконувати зобов`язання за цим договором належним чином відповідно до його умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526, частина 1 статті 628, статті 629 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до статті 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

У частині четвертій статті 879 ЦК України визначено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття (частина перша статті 882 ЦК України).

Суд також зауважує, що правова природа договору не залежить від його назви, а визначається з огляду на зміст, тому при оцінці відповідності волі сторін та укладеного договору фактичним правовідносинам, суд повинен надати правову оцінку його умовам, правам та обов`язкам сторін, дійсним намірам сторін спору при укладенні оспорюваних договорів, для визначення спрямованості як їх дій, так і певних правових наслідків, встановити фактичні правовідносини, які склалися між сторонами, і застосувати до цих правовідносин відповідні норми матеріального права. Близьку за змістом правову позицію висловив Верховний Суд, зокрема, у постановах від 17.01.2019 у справі № 923/241/18, від 21.05.2019 у справі № 925/550/18, від 19.06.2019 у справі № 923/496/18, від 12.08.2021 у справі №910/7914/20, від 21.10.2021 у справі № 908/3027/20, від 19.03.2024 у справі №910/19850/21.

У розумінні положень цивільного законодавства договір спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, тобто виникнення цивільного правовідношення, яке, у свою чергу, може включати певні права та обов`язки, виконання яких призводить до бажаного для сторін результату. Однак усі вони (права та обов`язки) не можуть охоплюватися предметом договору, оскільки можуть стосуватися як різноманітних умов договору, так і бути наслідком укладення договору, який є підставою їх виникнення. При цьому, значення предмета договору може набувати основна дія (дії), що вчинятиметься сторонами і забезпечить досягнення мети договору.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли та склалися правовідносини з договору будівельного підряду.

У розумінні норми статті 875 ЦК України основним предметом договору будівельного підряду є результат будівельних робіт завершений будівництвом об`єкт або закінчені будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації на замовлення замовника, а не процес виконання робіт чи діяльність підрядника на створення об`єкта та його здачу. Додатковим предметом будівельного підряду можуть бути нерозривно пов`язані із місцезнаходженням об`єкта проектні та пошукові роботи щодо розробки за завданням замовника проектної або іншої технічної документації та/або виконання пошукових робіт. Такі висновки викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі №910/22058/17.

Колегією суддів встановлено, що сторони у пункті 1.2 договору погодили, що кількісні характеристики виконуваних за цим договором робіт визначаються відповідно до проектно-кошторисної документації, 1 робота.

Тобто, предметом, укладеного між сторонами, договору будівельного підряду є результат роботи - закінчені роботи відповідно до проектно-кошторисної документації та тендерної документації. При цьому, сторони за взаємною згодою погодили, що весь перелік робіт виконуваних за цим договором робіт є 1 робота.

Колегією суддів встановлено, що умовами укладеного між сторонами договору не передбачено авансові чи поетапні проміжні платежі, а також не передбачено обов`язку замовника прийняти окремі етапи та/або окремі види робіт, виконані до повного виконання підрядником всього визначеного проектно-кошторисною документацією обсягу робіт. Положення договору підряду про те, що виконані роботи приймаються на підставі актів виконаних робіт (№ КБ-2в, КБ-3) (пункт 4.1), на підставі яких замовник здійснює оплату (пункт 4.2), враховуючи норму статей 854, 875, 879 ЦК України, не кореспондують обов`язку останнього оплатити відповідну частину виконаних робіт. Такий порядок оплати не був узгоджений сторонами умовами договору.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскільки роботи, передбачені в акті приймання виконаних будівельних робіт б/н, б/д є лише частиною робіт, передбачених пунктами 1.1, 1.2, 5.2 договору №870 від 24.11.2021, позивач не може вважатися таким, що належним чином виконав свій обов`язок щодо передачі виконаних робіт, а відповідач відповідно до приписів статті 612 Цивільного кодексу України не є таким, що прострочив оплату виконаних позивачем робіт за договором про закупівлю робіт №870 від 24.11.2021. Отже, це свідчить про передчасність звернення позивача до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача 1229692,8 грн заборгованості за договором про закупівлю робіт №870 від 24.11.2021.

В силу положень ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах саме Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду від 12.10.2018 у справі №927/603/17 зазначено те, що судами встановлено, що договором не передбачено як обов`язку замовника прийняти окремі етапи та/або окремі види робіт, виконані до повного виконання підрядником всього визначеного проектно-кошторисною документацією обсягу робіт, так і обов`язку замовника здійснювати проміжні оплати поетапних робіт в міру їх виконання. Відтак, Верховним Судом зроблено висновок, про те, що враховуючи приписи частини 1 статті 854, частини 4 статті 879, частини 1 статті 882 ЦК України та умови договору, суд дійшов висновків про відсутність у відповідача зобов`язання прийняти роботи, зазначені позивачем в акті приймання виконаних будівельних робіт та зобов`язання оплатити такі роботи. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.09.2022 у справі №922/2101/21, від 19.07.2022 у справі №922/2212/21.

Таким чином, колегія суддів вважає, що обов`язок щодо сплати виконаних робіт виникає у Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради після виконання підрядником всього переліку робіт, передбачених проектно-кошторисною документацією, за умови їх прийняття замовником, а тому наразі відсутні правові підстави для стягнення заборгованості за договором про закупівлю робіт №870 від 24.11.2021 в сумі 1229692,8 грн.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з ч. 1 , 2 статті 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового судового рішення.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 281-284 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради задовольнити.

Рішення Господарського суду Харківської області від 25.07.2024 у справі №922/1840/24 скасувати.

Прийняти нове рішення.

У позові відмовити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МІШЕМ" (08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Львівська , будинок 3, офіс 46; ) на користь Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради (61003, місто Харків, Конституції Майдан, будинок, 7; ) 27668,08 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 30.10.2024.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя Л.М. Здоровко