РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.10.2024Справа № 910/8286/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участі секретаря судового засідання Петькун Д.О., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

За позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (пл. Франка Івана, буд.5, м. Київ, 01001, )

до Державного підприємства "Український державний інститут по проектуванню підприємств рибного господарства і промисловості "Укррибпроект" (вул. Олександра Кониського, 82А, м. Київ, 04053, )

про стягнення 2 481 014,43 грн.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"(далі - позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Український державний інститут по проектуванню підприємств рибного господарства і промисловості "Укррибпроект" (далі - відповідач) про стягнення 2 481 014,43 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором на постачання теплової енергії від 29.12.2018, відповідач в обумовлений строк не здійснив повну та своєчасну оплату наданих послуг, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 2 026 511,33 грн, а також обов`язок сплатити на користь позивача 86 128,97 грн 3% річних та 366 740,18 грн інфляційних втрат, 733,04 грн заборгованості по внескам за обслуговування вузла комерційного обліку теплової енергії, 900,91 грн заборгованості плати за абонентське обслуговування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2024 суддя Ягічева Н.І. відкрила провадження по справі та призначила підготовче засідання на 31.07.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2024 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено розгляд справи на 18.09.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2024, cуд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 16.10.2024.

Представник відповідача у підготовче засідання 16.10.2024 не з`явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

У підготовчому засіданні 16.10.2024 судом було оголошено вступну і резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

29 грудня 2018 року між Інститутом та Підприємством був укладений договір на постачання теплової енергії № 330976-01, предметом якого є постачання, користування та своєчасна оплата в повному обсязі спожитої теплової енергії на умовах, передбачених цією угодою.

Зазначений правочин підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками наведених юридичних осіб.

При виконанні умов цього договору, а також вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися тарифами, затвердженими у встановленому порядку, Положенням про Держенергонагляд, Правилами користування тепловою енергією, Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, нормативними актами з питань користування та розрахунків за енергоносії, а також чинним законодавством України (пункт 2.1 договору).

Відповідно до пункту 2.2.1 договору теплопостачальна організація зобов`язалася постачати теплову енергію на потреби: опалення та вентиляції - у період опалювального сезону в кількості та в обсягах згідно з додатком № 1 до цього договору.

Пунктами 2.3.1, 2.3.2 договору встановлено, що відповідач зобов`язався: додержуватися кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені в додатку № 1 до договору, не допускаючи їх перевищення, та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії; виконувати умови та порядок оплати в обсягах і в терміни, передбачені в додатку № 4 до договору.

Згідно з пунктом 2.3.4. спірної угоди Інститут зобов`язався в додатках № 8 та № 9 до договору зазначити всі об`єкти теплоспоживання, підключені до його теплових мереж.

Зі змісту вказаних додатків вбачається, що теплова енергія поставлялася до об`єкта відповідача - нежитлового приміщення, розташованого за адресою: вулиця Тургенєвська, будинок 82А, площею 2 274,40 кв.м, особовий рахунок № 330976-01.

Як вбачається з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28 квітня 2018 року № 122392675 власником вказаного майна є держава Україна в особі Державного агентства рибного господарства України та закріплена за Інститутом на праві господарського відання.

За умовами пункту 1 додатку № 3 до наведеної угоди розрахунки з відповідачем за відпущену теплову енергію проводяться згідно з тарифами, затвердженими відповідним органом у встановленому законом порядку, за кожну відпущену Гігакалорію (1 Гкал/грн) без урахування ПДВ, для потреб опалення - 1 553,86 грн./Гкал.

Пунктом 2 додатку № 4 до вказаної угоди визначено, що відповідач до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує теплопостачальній організації вартість заявленої у договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця, або формує договір про заставу майна згідно із Законом України "Про заставу", як засіб гарантії сплати спожитої теплової енергії.

Відповідно до пункту 2 додатку № 1 до договору орієнтована вартість теплової енергії, відпущеної Інституту за поточний рік відповідно до тарифів, діючих на момент укладання договору, становить всього разом з ПДВ - 769 720,00 грн.

Згідно з пунктом 4 додатку № 1 до договору дата зняття відповідачем показників приладу обліку - 25 число поточного місяця; надання звіту в ЦОК за адресою: проспект Повітрофлотський, будинок 58, - не пізніше 28 числа звітного місяця. При відсутності звіту в установлений термін розрахунок виконується згідно договірних навантажень.

Відповідно до пункту 3 додатку № 4 до договору Інститут щомісяця з 12 по 15 число в ЦОК, за адресою: проспект Повітрофлотський, будинок 58, самостійно отримує: акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акта звірки абонент повертає в ЦОК); акт виконаних робіт; облікову картку фактичного споживання теплової енергії за звітний період.

Пунктами 8.1., 8.4. договору визначено, що останній набуває чинності з 1 травня 2018 року та діє до 15 квітня 2019 року. Ця угода вважається пролонгованою на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його її про її припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Абонент, що має вузол обліку теплової енергії щомісячно надає Підприємству звіт по фактичному споживанню теплової енергії, в терміни передбачені в додатку № 1 до договору (пункт 5.1. спірного правочину).

Відповідно до пункту 5.3 договору в разі оснащення приміщення вузлом розподільного обліку, обсяг спожитої теплової енергії визначається за його показаннями відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, але не менше мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії серед інших споживачів у будівлі.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок за адресою: місто Київ, вулиця Тургенєвська, будинок 82А, оснащений теплолічильником центрального опалення. Дана обставина підтверджується доданими позивачем до позовної заяви належним чином засвідченими копіями: акта прийняття комерційного вузла теплового обліку від 16 жовтня 2013 року № , акта про готовність вузла комерційного обліку до роботи від 2 листопада 2011 року № 20/4464 та акта перевірки стану вузла комерційного обліку теплової енергії від 29 листопада 2021 року № 21/4411.

Судом також встановлено, що за період з 01.11.2021 по 31.03.2024 року відповідачу надавались послуги з постачання теплової енергії.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань на постачання теплової енергії також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення постачальником умов даної угоди.

Дана обставина підтверджується наданими позивачем: актом звіряння розрахунків за теплову енергію за період 11.2021 - 03.2023, актами надання послуг з постачання теплової енергії, актами виконання робіт, а також корінцями нарядів на включення та відключення об`єкту теплоспоживання відповідача.

Водночас з матеріалів справи вбачається, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним правочином у спірний період у повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим у Інституту перед Підприємством утворилась заборгованість за спожиту у вищезазначений період теплову енергію у розмірі 2 026 511,33 грн. за період з 01.11.2021 по 31.03.2024.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно зі статтею 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи те, що сума основного боргу Інституту, яка складає 2 026 511,33 грн, підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і останній на момент прийняття рішення не надав належні документи, які свідчать про відсутність вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги Підприємства про стягнення з відповідача вказаної суми боргу, а тому позов у цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства. Внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання включаються до плати виконавцю відповідної комунальної послуги і в рахунку відображаються окремо.

Витрати, пов`язані з обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води та теплової енергії, відшкодовуються, зокрема, шляхом сплати споживачами комунальних послуг виконавцю комунальної послуги плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України, - у разі укладення індивідуальних договорів або індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем.

За адресою м.Київ, вул.Тургенівська, 82-А, встановлено вузол комерційного обліку (теплолічильник - СВТУ-11Т, теплообчислювач - СВТУ-11Т, витратомір - ВД-1, витратомір ВД-2, термоопір - ТСП-Т, термоопір -ТСП-Т), що підтверджується актами про готовність вузла комерційного обліку споживача - до роботи 2020 - 2022 та актом перевірки стану вузла комерційного обліку теплової енергії споживача 2024.

Як вбачається з матеріалів справи, за відповідачем за період з березня 2020 року по вересень 2024 року наявна заборгованість зі сплати плати внесків з обслуговування вузла комерційного обліку теплової енергії у розмірі 733,04 грн та зі сплати плати за абонентське обслуговування постачання гарячої води у розмірі 900,91 грн, що підтверджується відповідними розрахунками, актами виконання робіт, звітом по проводкам/коригуванням о/р №10100, рахунками на оплату плати за абонентське обслуговування.

Доказів погашення відповідачем вищевказаних заборгованостей або наявності обставин, які б свідчили про відсутність таких заборгованостей перед позивачем, матеріали справи не містять.

Відтак суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії у розмірі 931,98 грн та заборгованість за абонентське обслуговування постачання гарячої води у розмірі 460,50 грн є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо своєчасної оплати наданих йому послуг, позивач також просив суд стягнути з Інституту три проценти річних у розмірі 86 128,97 грн та 366 740,18 грн інфляційних втрат, нарахованих у період з 1 листопада 2021 року по 31 березня 2024 року на відповідні суми основного боргу по кожному спірному місяцю згідно наданого позивачем розрахунку.

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки заявлені Підприємством до стягнення з відповідача розміри інфляційних втрат та трьох процентів річних відповідають вимогам чинного законодавства, положенням договору та не перевищують обґрунтовані суми розраховану судом, тому позовні вимоги про стягнення з Інституту вказаних сум цих компенсаційних виплат підлягають задоволенню в повному обсязі.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо часткового задоволення позову.

За змістом статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, позовні вимоги Підприємства підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, суд задовольняє клопотання позивача про повернення надмірно сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 74, 76-80, 86, 129, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити позовні вимоги.

2.Стягнути із Державного підприємства "Український державний інститут по проектуванню підприємств рибного господарства і промисловості "Укррибпроект" (вул. Олександра Кониського, 82А, м. Київ, 04053, ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (пл. Франка Івана, буд.5, м. Київ, 01001, ) заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 2 026 511 (два мільйони двадцять шість тисяч п`ятсот одинадцять) грн 33 грн., 3% річних у розмірі 86 128 (вісімдесят шість тисяч сто двадцять вісім) грн. 97, інфляційні втрати у розмірі 366 740 (триста шістдесят шість тисяч сімсот сорок) грн. 18 коп, заборгованість по внескам за обслуговування вузла комерційного обліку теплової енергії 733 (сімсот тридцять три) грн 04 коп, заборгованість плати за абонентське обслуговування з теплової енергії 900 (дев`ятсот) грн 91 коп., судовий збір 37 215 (тридцять сім тисяч двісті п`ятнадцять) грн 22 коп.

3.Повернути Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (пл. Франка Івана, буд.5, м. Київ, 01001, ) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 8 555 (вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять) грн 43 коп., сплачений платіжною інструкцією № 4947 від 06.04.2023.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне судове рішення складено 04.11.2024.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА