УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

28.10.2024Справа № 910/12922/24
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши матеріали

за позовом Акціонерного товариства «Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «ЕНЕРГОПРОЕКТ»

до Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція»

про стягнення 1 607 527,40 грн,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «ЕНЕРГОПРОЕКТ» до Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» про стягнення заборгованості у розмірі 1 607 527,40 грн, з яких: 1 495 200,00 грн основного боргу, 85 487,33 грн інфляційного збільшення боргу та 26 840,07 грн 3% річних.

Дослідивши матеріали вказаної позовної заяви та додані до неї документи, суд встановив наявність підстав для залишення її без руху.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

У поданій до суду позовній заяві позивачем заявлено вимогу до відповідача в особі відокремленого підрозділу, проте не вказано місцезнаходження такого підрозділу, а також не вказано ідентифікаційний код відповідача, що є порушенням п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, за приписами ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки позивачем заявлено до стягнення з відповідача за даним позовом 1 607 527,40 грн, при цьому позов подано в електронній формі, то судовий збір мав бути сплачений у розмірі 19 290,33 грн.

Однак, в порушення приписів п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України матеріали позовної заяви не містять доказів сплати судового збору у вказаному розмірі, а натомість у позові долучено заяву про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення, обґрунтоване тяжким фінансовим становищем товариства.

Розглянувши подане позивачем клопотання, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або зменшення чи звільнення від його сплати є вичерпним, а тому не допускається його розширення з ініціативи суду лише з урахуванням майнового стану сторони за відсутності умов, передбачених зазначеними положеннями цього Закону.

Зазначеною нормою прямо передбачено право суду, зокрема, відстрочити сплату судового збору або зменшити його розмір саме для позивача - фізичної особи, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік, втім у спірних правовідносин позивач є юридичною особою.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.09.2021 у справі № 909/8/18, та Великої Палати Верховного Суду від 29.11.2023 у справі № 906/308/20.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 цієї ж норми можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18).

Водночас, предмет даного спору не стосується захисту соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що приписи п. 1 ч. 1ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію.

У даній справі позивачем є Акціонерне товариство «Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «ЕНЕРГОПРОЕКТ», яке є самостійним суб`єктом господарської діяльності, що здійснюється ним самостійно та на власний ризик.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Зважаючи на відсутність доказів сплати судового збору у матеріалах позовної заяви та відсутність підстав для задоволення заяви позивача про відстрочення сплати судового збору, суд зазначає, що позивачем не виконано п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Крім цього, суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Так, судом встановлено, що позивач просить стягнути з відповідача, крім суми основного боргу у розмірі 1 495 200,00 грн, також інфляційні втрати у розмірі 85 487,33 грн та 3% річних у розмірі 26 840,07 грн за період з 14.03.2024 по 18.10.2024.

Втім, долучений позивачем до позову розрахунок заборгованості є неповним, оскільки не містить конкретні періоди прострочення по кожному акту здачі-приймання робіт, помісячні індекси інфляції та формули, за якими проводились відповідні нарахування.

Із наданого позивачем розрахунку неможливо встановити як саме було обчислено суми заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок (такий висновок наведено у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.09.2020 у справі № 916/4693/15).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи викладене вище, позовна заява залишається без руху з наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст. 8 Закону України «Про судовий збір», статтями 123, 162, 164, 174, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «ЕНЕРГОПРОЕКТ» про відстрочення сплати судового збору відмовити.

2. Позовну заяву Акціонерного товариства «Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «ЕНЕРГОПРОЕКТ» залишити без руху.

3. Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати семи днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду заяви із зазначенням місцезнаходження та ідентифікаційного коду Філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»; обґрунтованого розрахунку інфляційних втрат та 3% річних; доказів на підтвердження сплати судового збору у розмірі 19 290,33 грн за реквізитами Господарського суду міста Києва, які розміщені на офіційному веб-сайті Судової влади.

4. Звернути увагу позивача, що заява про усунення недоліків з доданими до неї матеріалами має бути направлена на адресу відповідачів.

5. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 ГПК України, за яким позовна заява буде вважатись не поданою та повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Ю. Трофименко