УХВАЛА

м. Київ

31.10.2024Справа № 910/13336/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Блажівської О.Є., розглянувши заяву стягувача Приватного підприємства «ШЕРИФ-ВІННИЦЯ» (08340, Київська область, Бориспільський район, с. Гнідин, вул. Мєшкова, 20; ) про видачу судового наказу до боржника - Товариства з обмеженою відповідністю «АГЕНЦІЯ НЕРУХОМОСТІ «ЕЛЬСОН» (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 35, оф. 8, ) за вимогою про стягнення заборгованості за Договором № 1477/КВ/1 від 16.01.2016 р., про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони в розмірі 7 038,00 (сім тисяч тридцять вісім гривень 00 копійок),

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Приватне підприємство «ШЕРИФ-ВІННИЦЯ» з заявою про видачу судового наказу за вимогою до боржника - Товариства з обмеженою відповідністю «АГЕНЦІЯ НЕРУХОМОСТІ «ЕЛЬСОН» про стягнення заборгованості за Договором № 1477/КВ/1 від 16.01.2016 р., про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони в розмірі 7 038, 00 (сім тисяч тридцять вісім гривень 00 копійок).

Розглянувши подану заявником заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, наказного провадження (частини 1, 2, 4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ ГПК України.

Так, статтею 147 ГПК України унормовано, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

Виходячи з загальних засад наказного провадження та встановленого порядку розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та безспірність якої підтверджується доданими до заяви документами.

Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.1 ст. 148 ГПК України).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ГПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема, місцезнаходження заявника та боржника, та їх ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

Так, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 150 ГПК України заявником у вступній частині заяви про видачу судового наказу боржником зазначено ТОВ «АГЕНЦІЯ НЕРУХОМОСТІ «ЕЛЬСОН» вказано код ЄДРПОУ боржника - 39076538, місцезнаходження боржника - 01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 35, оф. 8.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманого 31.10.2024 на запит суду за параметрами пошуку за кодом ЄДРПОУ - 39076538, вбачається, що юридичною адресою ТОВ «АГЕНЦІЯ НЕРУХОМОСТІ «ЕЛЬСОН» є: 01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська (Воровського), 35 літера А, кім. 8; ).

Отже, в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України, ТОВ «АГЕНЦІЯ НЕРУХОМОСТІ «ЕЛЬСОН» в заяві про видачу судового наказу невірно зазначено юридичну адресу боржника, що є самостійною підставою для відмови у видачі судового наказу в порядку п.1 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України).

Суд звертає увагу заявника, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 150, 152, 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Приватному підприємству «ШЕРИФ-ВІННИЦЯ» у видачі судового наказу за вимогою до боржника - Товариства з обмеженою відповідністю «АГЕНЦІЯ НЕРУХОМОСТІ «ЕЛЬСОН» про стягнення заборгованості за Договором № 1477/КВ/1 від 16.01.2016, про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони в розмірі 7 038, 00 (сім тисяч тридцять вісім гривень 00 копійок).

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Оксана БЛАЖІВСЬКА