07.10.2024Справа № 911/782/24
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю НВП Енергостатус
про ухвалення додаткового рішення
у справі № 911/782/24
за позовом Приватного акціонерного товариства Електроград
до Товариства з обмеженою відповідальністю НВП Енергостатус
про стягнення 549 273,86 грн
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю НВП Енергостатус
до Приватного акціонерного товариства Електроград
про розірвання договору № 26-04/2021 від 26.04.2021
Суддя Удалова О.Г.
Секретар судового засідання Дишкант Д.В.
За участю представників учасників справи:
від позивача за первісним позовом Пантелєєв О.В.
від відповідача за первісним позовом Іоніцой-Доценко О.П.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 911/782/24 за первісним позовом Приватного акціонерного товариства Електроград до Товариства з обмеженою відповідальністю НВП Енергостатус про стягнення 549 273,86 грн та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю НВП Енергостатус до Приватного акціонерного товариства Електроград про розірвання договору № 26-04/2021 від 26.04.2021.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.09.2024 у даній справі у задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено повністю.

24.09.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю НВП Енергостатус у підсистемі Електронний суд надійшла заява, сформована 23.09.2024, про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на правничу допомогу в розмірі 95 768,76 грн.

Ухвалою суду від 26.09.2024 призначено проведення судового засідання на 07.10.2024, а також запропоновано Приватному акціонерному товариству Електроград надати письмові пояснення, заперечення по суті заяви про ухвалення додаткового рішення.

07.10.2024 від Приватного акціонерного товариства Електроград надійшли заперечення на вказану заяву про ухвалення додаткового рішення.

У судовому засіданні представник ТОВ НВП Енергостатус вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити, представник ПрАТ Електроград проти заяви заперечував, просив відмовити в її задоволенні.

Приймаючи додаткове рішення у справі № 911/782/24, суд виходив з наступного.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до положень ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У попередньому (орієнованому) розрахунку суми судових витрат, наведеному у відзиві на позов та зустрічному позові, ТОВ НВП Енергостатус вказувало про понесення витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 1 000 доларів США, що становить 47 124,00 грн.

До відзиву на позов та зустрічної позовної заяви додані: ордер серії АА № 1454799, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ХМ № 000434 від 13.03.2024.

До заяви про розподіл судових витрат позивачем за зустрічним позовом додані:

- договір про надання правничої допомоги № 163 від 26.03.2024;

- додаткова угода № 1 від 01.04.2024;

- додаткова угода № 1/1 від 03.06.2024;

- платіжні інструкції № 6713 від 03.04.2024 на суму 23 442,00 грн та № 6780 від 25.04.2024 на суму 23 682,00 грн;

- рахунок на оплату № 50 від 02.04.2024 на суму 23 442,00 грн;

- рахунок на оплату № 66 від 25.04.2024 на суму 23 886,00 грн;

- рахунок на оплату № 186 від 19.09.2024 на суму 48 644,76 грн.

Враховуючи викладене, позивач за зустрічним позовом просить суд покласти на відповідача за зустрічним позовом витрати на правничу допомогу в розмірі 95 768,76 грн.

Заява про ухвалення додаткового рішення подана позивачем за зустрічним позовом у строк, передбачений ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, сформована в підсистемі «Електронний суд» 23.09.2024.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, а також порядок і умови надання правової допомоги, права й обов`язки адвокатів визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У заяві про ухвалення додаткового рішення позивач за зустрічним позовом просить суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом витрати на правничу допомогу в розмірі 95 768,76 грн.

Оцінивши подані докази, суд зазначає про наступне.

Відповідно до укладеного між позивачем за зустрічним позовом та Адвокатським об`єднанням «АВЕР ЛЕКС» договору 26.03.2024, сторонами погоджено:

- об`єднання за завданням клієнта зобов`язується здійснити захист, представництво або надавати інші види правничої допомоги клієнту, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 1.1 договору);

- згідно з п. 5.1 договору оплата послуг об`єднання здійснюється на підставі виставлених рахунків.

- пунктом 5.2 вказаного договору погоджено, що клієнт зобов`язаний сплачувати рахунки об`єднання протягом 5 робочих днів з моменту їх отримання;

- договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами або уповноваженими представниками сторін і діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором (п. 9.1 договору).

Додатковою угодою № 1 від 01.047.2024 сторонами погоджено, що об`єднання за завданням клієнта зобов`язується забезпечити представництво інтересів клієнта під час розгляду Господарським судом міста Києва справи № 911/782/24.

Пунктом 2 вказаної угоди сторонами погоджено, що вартість послуг об`єднання за цією угодою становить 1000 доларів США, який розраховується за курсом НБУ станом на день виставлення рахунку.

Відповідно до п. 3 додаткової угоди сторонами погоджено, що об`єднання виставляє клієнту два рахунки, кожен з яких становить гривневий еквівалент 500 доларів США, а клієнт зобов`язується сплатити перший рахунок 05.04.2024, а другий - 30.04.2024.

Крім того, 03.06.2024 між позивачем за зустрічним позовом та об`єднанням укладено додаткову угоду № 1/1 щодо надання клієнту послуг з підготовки проекту та подання до Господарського суду міста Києва зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП ЕНЕРГОСТАТУС» («Позивач») до Приватного акціонерного товариства «ЕЛЕКТРОГРАД» () («Відповідач») про розірвання Договору № 26-04/2021 від 26.04.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «НВП ЕНЕРГОСТАТУС» та Приватним акціонерним товариством «ЕЛЕКТРОГРАД», у межах справи № 911/782/24 за первісним позовом Приватного акціонерного товариства «ЕЛЕКТРОГРАД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП ЕНЕРГОСТАТУС» про стягнення 549 273,96 грн, а також здійснення представництва інтересів Клієнта під час розгляду Господарським судом міста Києва вказаної судової справи.

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди № 1/1 від 03.06.2024 Сторони погодили, що вартість послуг Об`єднання за цією Додатковою угодою становить гривневий еквівалент 1000 (одна тисяча доларів США), 00 центів, без урахування ПДВ, який розраховується за курсом НБУ станом на дату цієї Додаткової угоди.

Як вбачається на даних платіжних інструкцій, позивачем за зустрічним позовом сплачено на корись об`єднання 47 124,00 грн.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (аналогічний висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 159/583/19).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, п. 24 додаткової постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 903/326/21).

Водночас, у пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, вказано що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.

У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи", колегія суддів вважає, що висновки судів про частково відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідачів про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited" проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Так, як вказано вище, рішенням суду від 16.09.2024 у задоволенні первісного позову відмовлено повністю, зустрічний позов задоволено повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно ч. 6 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Подаючи відзив на позов, а також зустрічну позовну заяву, ТОВ НВП Енергостатус вказувало в попередньому орієнтованому розрахунку суми судових витрат на правничу допомогу, що такі витрати будуть становити 1 000 доларів США, що складає 47 124,00 грн.

Суд вважає необґрунтованим розрахунок попередніх судових витрат окремо за первісним та за зустрічним позовом, оскільки обидва позови були об`єднані в межах одного провадження, підготовку та підписання як відзиву на позов, так і зустрічного позову здійснено одним і тим же представником об`єднання (Іоніцой-Доценко О.П.), як і представництво в суді під час розгляду даної справи.

Крім того, суд вважає заявлені вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу у даній справі в загальному розмірі 2 000,00 доларів США необґрунтованими та не пропорційними до предмета спору у даній справі, у зв`язку з чим вважає за доцільне обмежити розмір таких витрат, які підлягають покладенню на відповідача за зустрічним позовом, до 47 124,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю НВП Енергостатус про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Електроград (юридична адреса: 01014, м. Київ, вул. Соловцова Миколи, буд. 2, офіс 38; поштова адреса: 50025, м. Кривий Ріг, вул. Прорізна, 93; код 30734728) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю НВП Енергостатус (03067, м. Київ, вул. Полковника Шутова, буд. 16, код 39431541) витрати на правничу допомогу в розмірі 47 124,00 грн (сорок сім тисяч сто двадцять чотири грн 00 коп.).

3. В іншій частині заяви відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 30.10.2024.

Суддя О.Г. Удалова