ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" жовтня 2024 р. м. Київ Справа № 911/2019/24

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., розглянув заяву представниці Фізичної особи-підприємця Вериженко Алли Казимірівни про забезпечення позову, без виклику (повідомлення) учасників справи, у справі № 911/2019/24 за позовом

Фізичної особи-підприємця Вериженко Алли Казимірівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Тугоркан» (09100, Київська обл., місто Біла Церква, вулиця Чайковського, будинок 104, код: 43060733)

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 )

про скасування державної реєстрації та витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Представницею Фізичної особи-підприємця Вериженко Алли Казимірівни (далі по тексту позивачка/заявниця/ФОП Вериженко А.К.) за допомогою підсистеми «Електронний суд» 30.07.2024 до Господарського суду Київської області сформовано позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тугоркан» та ОСОБА_1 , у якій позивачка просить суд:

- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на: громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами (магазин), загальною площею 34,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 47151665 від 31 травня 2019 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 204, припинивши право власності ОСОБА_1 на зазначене майно;

- скасувати державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Тугоркан» () на: громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами (магазин), загальною площею 34,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 47587286 від 02 липня 2019 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 204, припинивши право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Тугоркан» на зазначене майно;

- витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Тугоркан» на користь фізичної особи-підприємця Вериженко Алли Казимірівни громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами (магазин), загальною площею 34,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ФОП Вериженко А.К. посилається на те, що їй належить магазин, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , який фактично є тимчасовою спорудою для провадження підприємницької діяльності.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 28.12.2018 у справі № 376/3274/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики затверджено мирову угоду, укладену 21.12.2018 між сторонами у справі, за умовами якої визнано за ОСОБА_2 право власності на належні ФОП Вериженко А.К. об`єкти, зокрема: нежитлову будівлю магазин, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Постановою Київського апеляційного суду від 21.05.2019 вказану ухвалу Сквирського районного суду від 28.12.2018 скасовано.

Проте, як вказує заявниця, згідно з інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.06.2019, ОСОБА_2 після скасування апеляційним судом ухвали, на підставі якої за нею зареєстровано право власності на спірні приміщення, 31.05.2019 продала вказаний магазин ОСОБА_1 (рішення про державну реєстрацію прав № 47151550 від 31.05.2019, № 47151721 від 31.05.2019, № 47151665 від 31.05.2019).

Як з`ясувалось 01.10.2019, державний реєстратор комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» ОСОБА_4 зареєстрував 26.06.2019 право власності на спірне приміщення за ТОВ «Тугоркан», де засновником і директором є ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, ФОП Вериженко А.К. вважає, що її з порушенням вимог закону було позбавлено права власності на належне їй майно.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/2019/24 за правилами загального позовного провадження.

Представницею позивачки через підсистему «Електронний суд» 23.10.2024 до Господарського суду Київської області сформовано заяву про забезпечення позову, в якій заявниця просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно: громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами (магазин), що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 204.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявниця мотивує тим, що на спірне майно, яке є предметом цього позову, за заявою Вериженко А.К. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області ухвалою від 04.10.2019 у справі № 357/6397/19 (прим. суду судове провадження, ініційоване позивачкою, яке передувало зверненню до Господарського суду Київської області) вжив заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане майно (магазин).

Однак 22.10.2024 на адресу ФОП Вериженко А.К. надійшла копія ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.10.2024 у справі № 357/6397/19, якою заяву ТОВ «Тугоркан» про скасування заходів забезпечення позову задоволено та скасовано заходи забезпечення позову, які були вжиті згідно з постановою Київського апеляційного суду від 17.09.2019 у справі № 357/6397/19, шляхом зняття арешту на нерухоме майно, яке зареєстровано за ОСОБА_1 , а саме: нежитлову будівлю магазин кафетерій, що розташований за адресою АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103 та на нежитлову будівлю магазин, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 204, нежитлову будівлю магазин кафетерій, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Крім того названою ухвалою скасовано заходи забезпечення позову, вжиті згідно з ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.10.2019 у справі № 357/6397/19, шляхом зняття арешту, у тому числі на спірне в цій справі нерухоме майно.

На переконання позивачки, вказані дії відповідача, які він вчиняє після відкриття провадження у цій справі, свідчать про те, що відповідач має на меті уникнути звернення стягнення на спірне майно та його витребування і скасування державної реєстрації права власності шляхом, знову ж таки, переоформлення (дарування, купівлі-продажу, міни тощо) на іншу особу та має на меті продовжувати протизаконним шляхом утримувати вказане майно в себе або в інших осіб та не повертати позивачці.

Отже, на думку позивачки, відповідач у цій справі, з метою унеможливлення виконання можливого рішення суду, дізнавшись про розгляд цієї справи судом, вчергове здійснить продаж або будь-яким іншим чином відчужить зареєстроване на даний час за ним спірне приміщення.

Позивачка вважає, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову, відповідач матиме змогу відчужити належне ФОП Вериженко А.К. майно або будь-яким іншим способом сприяти накладенню на нього обтяження (укладення договорів іпотеки тощо) з метою ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду та позбавлення позивачки відновлення її прав на вказаний магазин.

Про це, на думку позивачки, свідчить, зокрема те, що ОСОБА_2 раніше вже відчужила спірні приміщення незважаючи на те, що ухвала, на підставі якої вона набула на них право власності, на момент відчуження вже була скасована Київським апеляційним судом і ОСОБА_2 достовірно знала про скасування цих ухвал судом апеляційної інстанції, оскільки була присутня в судовому засіданні під час проголошення рішення, однак, незважаючи на це вона їх продала. Після цього один з відповідачів у цій справі передав спірне майно другому відповідачу.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

З системного аналізу наведених норм права можна дійти висновку про те, що метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання у майбутньому рішення суду, і тільки у разі необхідності, є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду та реалізації кожним права на судовий захист. Безпідставне застосування таких заходів може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 916/1572/19, від 28.10.2019 у справі № 916/1845/19).

Надавши оцінку доводам заявниці наведеним у заяві, суд дійшов висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки заявницею наведені обґрунтовані підстави щодо існування обставин, відповідно до яких, можливе здійснення відповідачем під час вирішення спору у справі дій щодо, зокрема, відчуження спірного майна, що у свою чергу фактично порушить принцип ефективного судового захисту прав і інтересів позивачки в межах одного провадження, та може призвести до необхідності подальшого звернення до суду до кінцевих набувачів речових прав на спірне майно з інших підстав.

На думку суду запропоновані позивачкою заходи забезпечення позову, є цілком співмірними, із заявленими позовними вимогами, виправданими та необхідними.

В контексті оцінки балансу інтересів сторін у цьому питанні, зазначені вище обставини дають суду підстави дійти висновку про перевагу інтересів саме позивачки, адже саме її інтереси у разі невжиття відповідних заходів та задоволення позову потерпатимуть більше, оскільки їх відновлення буде більш ускладненим, ніж відновлення інтересів відповідачів, у разі вжиття таких заходів та відмови у задоволенні позову.

Отже, розглянувши заяву позивачки, суд дійшов висновку про наявність достатніх, обґрунтованих підстав для її задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву представниці Фізичної особи-підприємця Вериженко Алли Казимірівни про забезпечення позову у справі № 911/2019/24 задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно: громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами (магазин), що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 204.

Стягувачем за ухвалою є:

Фізична особа-підприємець Вериженко Алла Казимірівна ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )

Боржником за ухвалою є:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тугоркан» (09100, Київська обл., місто Біла Церква, вулиця Чайковського, будинок 104, код: 43060733)

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 )

Ця ухвала відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом. Строк пред`явлення ухвали Господарського суду Київської області від 29.10.2024 про забезпечення позову у справі № 911/2019/24 до виконання до 29.10.2027.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України ухвала Господарського суду Київської області від 29.10.2024 про забезпечення позову підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала складена та підписана 29.10.2024, набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її складення у відповідності до ст.ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Р.М. Колесник