ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31.10.2024 Справа № 914/2603/24

За заявою:Львівського комунального підприємства «Агенція ресурсів Львівської міської ради», м. Львів
до боржника:Навчально-виробничого підприємства «Оділон» Львівського обласного фонду соціального захисту та реабілітації інвалідів Союзу організації інвалідів України, м. Львів
про:видачу судового наказу
Суддя Крупник Р.В.

ВСТАНОВИВ:

22.10.2024 до Господарського суду Львівської області від Львівського комунального підприємства «Агенція ресурсів Львівської міської ради» (надалі Заявник, ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради») надійшла заява про видачу судового наказу про стягнення з Навчально-виробничого підприємства «Оділон» Львівського обласного фонду соціального захисту та реабілітації інвалідів Союзу організації інвалідів України (надалі Боржник) 24`582,80 грн. у відшкодування витрат балансоутримувача, пов`язаних з укладенням Охоронного договору на пам`ятку культурної спадщини №193/21 від 05.10.2021, за Договором оренди №Л-13143-22 від 30.09.2022.

Подана заява обґрунтована тим, що 30.09.2022 між УКВ ДЕР Львівської міської ради (орендодавець), боржником (орендар) та заявником (балансоутримувач) укладено Договір оренди нерухомого майна №Л-13143-22 (БАП), за яким орендодавець та балансоутримувач передають орендарю у строкове платне користування нежитлові приміщення першого поверху загальною площею 25,5 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідні приміщення є пам`яткою культурної спадщини. У зв`язку із цим, між заявником та Управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради укладено Охоронний договір №193/21 від 05.10.2021.

Як стверджує заявник, вказані вище нежитлові приміщення було передано з його балансу на користь ЛКП «Львівське міжміське бюро технічної інвентаризації» згідно із рішенням Львівської міської №389 від 21.04.2023 та акта приймання-передачі від 01.05.2023. Надалі, 29.04.2024 між УКВ ДЕР Львівської міської ради (орендодавець), боржником (орендар) та ЛКП «Львівське міжміське бюро технічної інвентаризації» (балансоутримувач) укладено додаткову угоду до Договору оренди №Л-13143-22 від 30.09.2022, згідно із якою орендар зобов`язаний компенсувати балансоутримувачу/колишньому орендарю витрати, пов`язані із укладенням охоронного договору, якщо вони були понесені протягом календарного року до дати укладення цього договору оренди у сумі, визначеній у пункті 4.6 умов.

Заявник посилається на те, що боржник частково оплатив витрати на укладення охоронного договору, а саме у розмірі 4`000,00 грн. У зв`язку із цим, у нього утворився борг у розмірі 24`582,80 грн.

Ознайомившись зі змістом заяви та долучених до неї матеріалів, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно частиною 1 статті 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд зазначає, що заявником не надано доказів того, що між ним та боржником станом на дату подання заяви про видачу судового наказу існують договірні відносини.

Так, зі змісту Договору оренди №Л-13143-22 від 30.09.2022 вбачається, що станом на дату укладення його сторонами були УКВ ДЕР Львівської міської ради у статусі орендодавця, боржник у статусі орендаря та заявник у статусі балансоутримувача. Пунктом 4.6 Договору передбачалось, що витрати балансоутримувача/колишнього орендаря, пов`язані з укладенням Охоронного договору №193/21 від 05.10.2021 становлять 28`582,80 грн. з ПДВ. При цьому у розділі 7 Договору «Страхування об`єкта оренди, відшкодування витрат на оцінку майна та укладення охоронного договору» сторони не погодили порядку і строків відшкодування витрат балансоутримувача на укладення охоронного договору.

Разом з цим, у ході існування орендних відносин відбулася заміна балансоутримувача. Зокрема, на підставі рішення Львівської міської №389 від 21.04.2023 нежитлові приміщення першого поверху загальною площею 25,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , які виступають предметом Договору оренди №Л-13143-22 від 30.09.2022, передані з балансу заявника на баланс ЛКП «Львівське міжміське бюро технічної інвентаризації». Цим рішенням також передбачено, що у разі наявних договорів, які встановлюють умови володіння і використання нежитлових приміщень та будівель, укладених ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради», останньому слід надати згоду на заміну сторони у цих договорах на ЛКП «Львівське міжміське бюро технічної інвентаризації».

Факт передачі відповідних приміщень з балансу на баланс підтверджується актом приймання-передачі від 01.05.2023, який підписано заявником та ЛКП «Львівське міжміське бюро технічної інвентаризації».

29.04.2024 між УКВ ДЕР Львівської міської ради (орендодавець), боржником (орендар) та ЛКП «Львівське міжміське бюро технічної інвентаризації» (балансоутримувач) підписано Додаткову угоду до Договору оренди №Л-13143-22 від 30.09.2022, якою доповнили умови основного договору пунктом 7.3, згідно із яким орендар зобов`язаний компенсувати балансоутримувачу/колишньому орендарю витрати, пов`язані із укладенням охоронного договору, якщо вони були понесені протягом календарного року до дати укладення цього договору оренди у сумі, визначеній у пункті 4.6 умов.

Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що станом на дату подання заяви про видачу судового наказу заявник більше не є стороною Договору оренди №Л-13143-22 від 30.09.2022.

Наданий заявником примірник Охоронного договору №193/21 від 05.10.2021 не є підставою для задоволення поданої заяви, адже його сторонами є ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради» (власник/уповноважений власником орган (балансоутримувач)) та Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради (орган охорони).

Аналогічний висновок суду стосується і Акту надання послуг №1426 від 01.03.2023, адже такий не підписано боржником.

Будь-яких інших договорів, укладених із боржником, заявник до суду не подав.

Як передбачено пунктом 3 частини 1 статті 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини 1 статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (частина 2 статті 153 ГПК України).

Таким чином, суд відмовляє ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради» у задоволенні заяви про видачу судового наказу на підставі пункту 3 частини 1 статті 152 ГПК України.

За змістом частини 2 статті 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Приписами частини 2 статті 152 ГПК України передбачено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Керуючись статтями 147, 148, 150, 152, 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Львівського комунального підприємства «Агенція ресурсів Львівської міської ради» про видачу судового наказу про стягнення з Навчально-виробничого підприємства «Оділон» Львівського обласного фонду соціального захисту та реабілітації інвалідів Союзу організації інвалідів України 24`582,80 грн. у відшкодування витрат балансоутримувача, пов`язаних з укладенням Охоронного договору на пам`ятку культурної спадщини №193/21 від 05.10.2021, за Договором оренди №Л-13143-22 від 30.09.2022 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 254-257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі.

Суддя Крупник Р.В.