ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2024 Справа № 917/1471/24

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Полтавагаз, м. Полтава

до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Професіонал, с. Ковалівка

про стягнення 15 174,54 грн

без виклику представників сторін

встановив:

До Господарського суду Полтавської області звернулося Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Полтавагаз з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Професіонал про стягнення 15 174,54 грн відшкодування завданої матеріальної шкоди у вигляді вартості витоку (витрат) природного газу при аварійній ситуації.

В обґрунтування позову позивач посилається на несплату відповідачем рахунку на відшкодування витрат на усунення наслідків аварійної ситуації згідно акту ПАТ "Полтавагаз" від 05.12.2017.

Ухвалою від 09.09.2024 суд встановив відповідачу строк у 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов.

Ухвала від 09.09.2024 вважається врученою відповідачу 25.09.2024. Отже, кінцевий строк для подачі відзиву 10.10.2024.

Відповідач відзив на позов не надав. Встановлені строки для його подання закінчилися.

Згідно із ст. 113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Згідно з ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Згідно із ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У цій справі були вчинені такі процесуальні дії.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2024 цей позов переданий на розгляд судді Безрук Т. М. за номером справи 917/1471/24 (а.с. 30).

Ухвалою від 09.09.2024 суд відкрив провадження у справі № 917/1471/24, призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи (а.с. 33).

Вказана ухвала суду надсилалась та доставлена позивачу в його електронний кабінет у підсистемі Електронний суд (довідка про доставку електронного листа від 09.09.2024, а.с. 34).

Відповідно до п. 2 ч. 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Ухвала від 09.09.2024 надсилалась відповідачу засобами поштового зв`язку за адресою: вул. Коломацька, буд. 1-А, с. Ковалівка, Полтавський район, Полтавська область, 38701, зазначеною в Єдиному державному реєстрі Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 32), яке повернулося до суду неврученим, відповідно до довідки АТ "Укрпошта" Ф20 підстави невручення «за закінченням терміну зберігання», дата штемпеля організації поштового зв`язку 25.09.2024 (а.с. 36-39).

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270.

Пунктом 81 Правил визначено, що рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка"), повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (одержувача) або повнолітніх членів його сім`ї про надходження поштового відправлення, поштового переказу адресат (одержувач) інформується у спосіб, визначений оператором поштового зв`язку.

Згідно з п. 104 Правил у разі неможливості вручення адресату (одержувачу) поштового відправлення, поштового переказу таке відправлення, переказ повертаються відправнику, крім випадків, якщо відправник під час оформлення поштового відправлення, поштового переказу визначив інший порядок розпорядження поштовим відправленням, поштовим переказом. Невручені одержувачам або відправникам поштові відправлення, поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку протягом строку, визначеного цими Правилами. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені, поштові перекази - такими, що не виплачені. Невручені поштові відправлення, невиплачені поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку до закінчення строку, встановленого оператором поштового зв`язку, але не менше одного місяця. Протягом зазначеного строку відправник/адресат (одержувач) може звернутися до оператора поштового зв`язку щодо одержання такого поштового відправлення, коштів за таким поштовим переказом.

У постанові Верховного Суду від 30.03.2023 у справі №910/2654/22 викладено висновок, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, у постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20 тощо).

Отже, відповідно до п. 2, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України ухвала від 09.09.2024 доставлена сторонам в установленому порядку.

Суд повідомив сторони про відкриття провадження в цій справі в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами також шляхом опублікування 02.10.2024 оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України, вебсторінці Господарського суду Полтавської області в розділі "Новини" https://pl.arbitr.gov.ua/ (а.с. 40).

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України сторони суду не надали.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті суд дослідив усі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України це рішення прийнято, складено та підписано у нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Професіонал (далі відповідач, ТОВ «ВКФ «Професіонал») отримано погодження від 01.11.2017 у ПАТ «Полтавагаз» (надалі назву якого було змінено на Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Полтавагаз; далі позивач, АТ «Полтавагаз») на проведення робіт в охоронній зоні розподільних газопроводів, місце проведення робіт с. Макухівка та с. Андрушки, найменування об`єкта, де проводяться роботи будівництво вуличної мережі водопостачання, початок робіт 01.11.2017 по 30.12.2017 року, керівник робіт - Лучко O. A. (а.с.16).

05.12.2017 о 14:15 черговий диспетчер аварійно-диспетчерської служби (АДС) АТ Полтавагаз прийняв повідомлення про порив газопроводу за адресою: вул. Шкільна, с. Андрушки, Полтавського району (а.с.18).

Позивач у позові вказує, що прибувши на місце виклику, бригада АДС АТ Полтавагаз виявила, що при прокладанні водопроводу 05.12.2017 порушені Правила безпеки системи газопостачання України та ДБН В 2,5-20-2001, що полягають у наскрізному пошкодженні середнього тиску Ф 40ПЕ з боку ТОВ «ВКФ «Професіонал». Про це складено протокол про причини порушень правил охорони підземних газопроводів від 05.10.2017 (а.с.20-22).

У протоколі про причини порушень правил охорони підземних газопроводів від 05.10.2017 також зазначено таке:

- вказані роботи проводилися з письмового узгодження;

- до початку робіт точне розташування підземного газопроводу було визначено;

- газопровід прокладений на глибині 0,9 м;

- земляні роботи проводилися на глибині 1,5 м;.

- причина порушення - порушення охоронної зони підземного газопроводу.

Доказами пошкодження підземного газопроводу середнього тиску за адресою: вул. Шкільна, 26, с. Андрушкн, Полтавського району відповідачем під час проведення земельних робіт із застосуванням землерийної техніки є, в тому числі, й зміст пояснювальної записки керівника ТОВ «ВКФ «Професіонал» Лучко O.A. (а.с.23), який зазначив, що при проведенні земляних робіт по перекладенню водопровідних труб в с. Андрушки, представником ТОВ «ВКФ «Професіонал» був пошкоджений вуличний підземний газопровід, розірвана труба ковшом екскаватор, трубу переїхали.

Позивач у позові вказує, що після обстеження газопроводу середнього тиску працівники служби виконали роботи по тимчасовому припинені витоку газу; установили пережим на поліетиленову трубу середнього тиску діаметром 50 мм; на місце аварії викликано працівників АТ «Полтавагаз» для проведення ремонтних робіт.

Згідно з актом про ліквідацію аварії внаслідок наскрізного пошкодження на газопроводі середнього тиску за адресою: вул. Шкільна, 26, с. Андрушки, Полтавського району від 05.12.2017 (а.с.19), комісія встановила:

вуличний газопровід Ду = 50 мм; тиск газу в газопроводі 0,11 МПа;

стан ізоляційного покриття газопроводу з поліетиленових труб; кількість пошкоджених отворів діаметром 50 мм;

виток газу тривав 0,5 годин,

для локалізації і ліквідації аварійної ситуації виконані такі роботи - припинено витік газу, шляхом встановлення струкцнни на газопроводі, виконані роботи по заміні 1,5 метрів труби діаметром 10 мм. на 2 муфті;

пошкодження газопроводу виникло внаслідок проведення земляних робіт по будівництву водопроводу в охоронній зоні газопроводу.

Надалі між АТ «Полтавагаз» (Підрядник) та ТОВ «ВКФ «Професіонал» (Замовник) було підписано договір підряду № 10-19/149/17 від 07.12.2017 (а.с.24), згідно з яким Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується виконати підрядні роботи по відключенню, підключенню до газопостачання за адресою: с. Андрушки, вул. Шкільна, 26, а Замовник зобов`язується прийняти результати робіт та оплатити вартість робіт.

На підставі даних протоколу про причини порушень правил охорони підземних газопроводів та акту про ліквідацію аварії внаслідок наскрізного пошкодження на газопроводі середнього тиску від 05.12.2017, керуючись приписами Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015. № 2494, АТ "Полтавагаз" здійснило розрахунок об`єму витоку (витрати) природного газу при аварійній ситуації через пошкоджений газопровід, обсяг якого становить 1530,0 куб.м. Детальний розрахунок об`єму витоку (витрати) природного газу за формулою, передбаченою пунктом 6 глави 4 Розділу XI Кодексу ГРМ (а.с.27) та визначено вартість вказаного природного газу в сумі 15174,54 грн (а.с.26).

Позивач сформував та надіслав відповідачу рахунок на оплату № У від 26.03.2018 (а.с.28). Надсилання рахунку Відповідачу 30.03.2018 підтверджується поштовим чеком та описом вкладення у цінний лист (а.с.29).

В рахунку № У від 26.03.2018 було зазначено про необхідність сплатити такі суми:

1) відшкодування вартості втраченого природного газу при аварійній ситуації через пошкоджений газопровід за адресою Полтавський р-н, с. Андрушки, вул. Шкільна, 4, на суму 5734,02 грн;

2) відшкодування вартості втраченого природного газу при аварійній ситуації через пошкоджений газопровід за адресою Полтавський р-н, с. Андрушки, вул. Шкільна, 26, на суму 15 174,54 грн.

Позивач у позові вказує, що суму відшкодування вартості втраченого природного газу при аварійній ситуації через пошкоджений газопровід за адресою Полтавський р-н, с. Андрушки, вул. Шкільна, 4, у розмірі 5734,02 грн, на користь АТ «Полтавагаз» було присуджено до стягнення згідно з рішенням Господарського суду Полтавської області від 20.08.2018 по справі № 917/650/18.

Суму відшкодування вартості втраченого природного газу при аварійній ситуації через пошкоджений газопровід за адресою Полтавський р-н, с. Андрушки, вул. Шкільна, 26, у розмірі 15 174,54 грн, відповідач не сплатив.

Це стало підставою для зверненя до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За приписами п. 2 ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Порядок захисту прав суб`єктів господарювання визначається Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими законами.

За приписами ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до пункту 3 глави 4 розділу III Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015. № 2494 (далі Кодекс ГРМ), з метою забезпечення безпечної експлуатації об`єктів ГРМ вздовж газопроводів середнього тиску встановлюються охоронні зони у вигляді ділянки землі, обмеженої умовними лініями, що проходять в 4 метрах від осі газопроводу по обидва боки.

Охоронна зона об`єктів газорозподільної системи - територія, обмежена умовними лініями, уздовж наземних, надземних і підземних газопроводів та їх споруд по обидва боки від крайніх елементів конструкції розподільних газопроводів та по периметру наземних споруд на визначеній відстані, на якій обмежується провадження господарської та іншої діяльності.

Земельні ділянки, що входять до охоронних зон, використовуються власниками. орендарями земельних ділянок, землевласниками та землекористувачами з обов`язковим дотриманням вимог Кодексу ГРМ.

Пунктом 20 глави 4 розділу III Кодексу ГРМ передбачено, що проведення ремонтних будівельних та/або земляних робіт в охоронній зоні ГРМ здійснюється відповідно до законодавства за письмовим погодженням Оператора ГРМ.

Роботи з усунення наслідків аварій можуть бути розпочаті без письмового погодження Оператора ГРМ, але за обов`язкової присутності представника Оператора ГРМ та за умови обов`язкового оформлення в подальшому погодження, що передбачені цією главою.

Згідно з положеннями п. 1.34 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, Затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015. № 285, перед початком робіт ударних механізмів і землерийної техніки поблизу підземного газопроводу працівники, що виконують земляні роботи, зобов`язані виявити фактичне місце розташування газопроводу шляхом шурфування вручну в присутності представника газорозподільного підприємства.

Ударні механізми для розпушування ґрунту можливо застосовувати на відстані не ближче ніж 3 м від підземного газопроводу, а механізми, що здатні значно відхилятися від вертикальної осі (куля, клин-баба тощо) - на відстані не ближче ніж 5 м.

Також пунктом 34 глави 4 розділу III Кодексу ГРМ передбачено, що до початку робіт ударних механізмів і землерийної техніки поблизу траси підземного газопроводу визначається його точне місце розташування шляхом відкриття шурфів вручну.

Роботи з установки знаків і відкриття шурфів виконуються силами, матеріалами та за рахунок коштів організатора проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт у присутності представника Оператора ГРМ.

Пунктом 7 глави 4 розділу XI Кодексу ГРМ визначено, що об`єм витоку (витрати) природного газу при аварійних ситуаціях через пошкоджений газопровід третіми особами, що є юридичними особами чи фізичними особами-підприємцями, визначається відповідно до пункту 6 глави 4 розділу XI Кодексу ГРМ.

Згідно п. 6 глави 4 розділу XI Кодексу ГРМ, якщо при порушеннях, визначених в пунктах 1-5 цієї глави, неможливо достовірно встановити номінальну потужність газового обладнання (відмова в доступі до об`єкта споживача, газовий відвід без наявного підключеного газового обладнання, несертифіковане обладнання, відсутність заводських паспортів, маркувань тощо), визначення об`єму природного газу здійснюється з урахуванням проміжку часу, за який необхідно визначити об`єм необлікованого природного газу, пропускної спроможності площі отвору, сопла, пальника або газопроводу за формулою.

Суд встановив, що під час проведення робіт працівниками відповідача з використанням землерийної техніки, які були погоджені позивачем, сталася аварійна ситуація на газопроводі середнього тиску (прорив газопроводу).

Згідно здійсненого позивачем розрахунку, об`єм витоку природного газу при аварійній ситуації через пошкоджений газопровід становить 1530,00 м.куб.; вартість природного газу, втраченого при аварійній ситуації через пошкоджений газопровід, становить 15 174,54 грн.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Відповідач не скористався своїми процесуальними правами та не спростував вимоги позивача, не надав відповідних доказів.

У ч. 1 ст. 79ГПК Українизазначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри". У рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), зазначено, що суд, оцінюючи фактичні обставини справи, звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Таким чином суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Зазначена правова позиція щодо стандарту доказування викладена в постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18.

Наявність обставин, на яку позивач посилається як на підставу своїх вимог у позові, суд вважає доведеними, оскільки докази, надані на підтвердження цих обставин, є більш вірогідними, а доказів на її спростування відповідач суду не надав.

Отже, вимога позивача про стягнення 15 174,54 грн. вартості витоку природного газу при аварійній ситуації є обґрунтованою, підтвердженою належними доказами та не заперечується відповідачем, а отже підлягає задоволенню у повному обсязі.

Позивач у позові прохає покласти на відповідача судові витрати понесені ним у цій справі на сплату судового збору.

Суд встановив, що за подачу цього позову позивач сплатив 3028,00 грн судового збору за платіжною інструкцією № 3657 від 03.09.2024 (а.с. 12). Надходження судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджене випискою від 04.09.2024 (а.с. 31).

Відповідно до ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача повністю.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Керуючись статтями 252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Професіонал" (вул. Коломацька, буд. 1А, с. Ковалівка, Полтавський район, Полтавська область, 38701; ідентифікаційний код 21057955) на користь Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Полтавагаз (вул. Козака, 2-а, м. Полтава, 36000; ідентифікаційний код 03351912) 15174 грн 54 коп. відшкодування шкоди у вигляді вартості витоку природного газу при аварійній ситуації, 3028 грн 00 коп. витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного судового рішення: 29.10.2024.

Суддя Т. М. Безрук