ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
05.11.2024м. ДніпроСправа № 904/2856/24
За позовом Інституту механіки та автоматики агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Опт Хім Канон"
про стягнення заборгованості за договором оренди майна
Суддя Юзіков С.Г.
Без участі представників сторін
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2024 позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ "Опт Хім Канон" на користь Інституту механіки та автоматики агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України 12 495,90 грн. основного боргу, 1 737,38 грн. пені, 497,64 грн. 3 % річних, 236,80 грн. індексу інфляції, 2 421,60 грн. судового збору.

До Господарського суду Дніпропетровської області від Позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 28.10.2024 прийнято до розгляду заяву Інституту механіки та автоматики агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, вирішено заяву розглядати без виклику учасників справи. Відповідачеві суд запропоновав до 04.11.2024 надати відзив на заяву Позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення не надав.

02.02.2024 Інститут механіки та автоматики агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України (Клієнт) з Адвокатським об`єднанням "ВІРТУС" (Адвокатське об`єднання) уклали Договір № 02/02-2024 про надання правової допомоги (послуг з адвокатської діяльності) (далі Договір), за п. 1.1. якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову (правничу, юридичну) допомогу (послуги з адвокатської діяльності) в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.

Адвокатське об`єднання надає Клієнту правову допомогу через партнерів та адвокатів Адвокатського об`єднання (п. 1.2. Договору).

Гонорар за цим Договором складається з суми вартості всієї наданої правової допомоги (послуг) Клієнту в межах узгодженого сторонами розміру вартості правової допомоги на 2024 рік, який становить 180 000,00 грн. із розрахунку 1 000,00 грн. за одну годину надання правової (правничої) допомоги (послуг) (п. 4.2. Договору).

Факт надання правової (правничої) допомоги (послуг) підтверджується Актами надання правової допомоги, які є підставами для сплати гонорару (його частини) (п. 4.6. Договору).

Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2024 року включно (п. 6.1. Договору).

Відповідно до Протоколу погодження договірної ціни правової допомоги (послуг з адвокатської діяльності) договірна ціна однієї години надання правової (правничої) допомоги складає 1 000,00 грн. у період з 08.00 год. до 18.00 год. в робочі дні з понеділка по п`ятницю.

Адвокатське об`єднання виставило Клієнту рахунок на оплату № 2 від 18.06.2024 на суму 6 000,00 грн.

28.06.2024 сторони підписали Акт надання правової допомоги № 5 до Договору про надання правової допомоги (послуг з адвокатської діяльності) № 02/02-2024 від 02.02.2024, відповідно до якого, Адвокатське об`єднання надало, а Клієнт прийняв наступну правничу допомогу по Договору про надання правової допомоги № 02/02-2024 від 02.02.2024, зокрема: підготовка та подання позову про стягнення заборгованості з орендної плати із ТОВ "Опт Хім. Канон" в межах якого було: проведено усні консультації щодо питань пов`язаних з позовом; досліджено та проаналізовано наявні первинні бухгалтерські та інші фінансово-господарські документи, які стосуються предмету спору; проаналізовано судову практику щодо стягнення заборгованості з орендної плати та виселення орендаря з орендованого приміщення; здійснено розрахунки пені, трьох процентів річних, інфляційних нарахувань; підготовлено та подано до Господарського суду Дніпропетровської області позовну заяву; виконано інші дії, пов`язані з підготовкою та поданням позову 6 годин 6 000,00 грн.

Згідно зі ст. 123 ГПК Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (абз. 1, 2, ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 2-3 ст. 244 ГПК України).

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що до договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. Зокрема, ст.903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 ЦК України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04), заявник має право на відшкодування витрат у розмірі, який був необхідний та розумний і дійсно понесений (справа "Немайстер проти Австрії), у рішенні "Лавентс проти Латвії" також зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Законодавчо передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Така позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19).

Завданням суду при розгляді справи не є оцінка вищевказаних причин чи підстав, чи оцінка якості роботи адвоката, а є визначення обґрунтованого і адекватного розміру грошової суми, що підлягає стягненню з Відповідача за надані Позивачеві послуги.

Стосовно вимог Позивача про стягнення з Відповідача витрат на правничу допомогу, суд вважає, що дане питання необхідно розглядати в двох площинах: по-перше, це договірні відносини Позивача з Адвокатом стосовно надання правової допомоги і, по-друге, це вимога про оплату наданих послуг Відповідачем.

Щодо першого аспекту, суд виходить з основоположного принципу цивільного права принципу свободи договору. Позивач має право на свій розсуд оцінити вартість послуг адвоката.

Стосовно другої площини питання, що розглядається, то згідно з положенням ГПК України, стягнення вартості послуг адвоката по-суті є оплатою Відповідачем наданих Позивачеві послуг з правової допомоги. І в цьому аспекті оцінка вартості послуг Позивачем не має беззаперечного статусу.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22 заява сторони про розподіл судових витрат фактично є дією спрямованою на реалізацію стороною свого права лише на подання доказів щодо витрат, які вже понесені такою стороною. Подання стороною заяви про розподіл судових витрат не може ототожнюватися з витратами на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи по суті спору. Заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

Частиною 4 ст. 129 ГПК встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: … у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Про намір стягнення витрат на правничу допомогу Позивач зазначав у позовній заяві та в установлений строк подав відповідну заяву після ухвалення судом рішення у справі.

Вирішуючи питання розподілу витрат на правничу допомогу, суд враховує те, що в акті надання правової допомоги № 5 до Договору не розшифровано які саме адвокатом виконано інші дії, пов`язані з підготовкою та поданням позову.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги характер та обсяги виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, беручи до уваги відсутність заперечень Відповідача, часткове задоволення позову, суд вважає, що стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягають 5 500,00 грн. витрат на правничу допомогу, решта витрат не підлягають розподілу.

Керуючись ст.43, 126, 129, 221, 244 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву Інституту механіки та автоматики агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Опт Хім Канон" (50006, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Соборності, буд. 12, код 44873858) на користь Інституту механіки та автоматики агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України (08631, Київська обл., Фастівський район, селище Глеваха, вул. Вокзальна, 11/1, код 44668713) 5 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

У розподілі решти суми за заявою - відмовити.

Видати наказ після набрання додатковим судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду в строк, передбачений ст.256 ГПК України.

Суддя С.Г. Юзіков