ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2024м. ДніпроСправа № 904/1881/24
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Золотарьової Я.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу:

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент", Запорізька область, м. Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

про зміну договору купівлі-продажу товарів №2156 від 21.09.2021 відповідно до додаткової угоди в редакції позивача

ПРОЦЕДУРА

Товариством з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" до Господарського суду Дніпропетровської області через систему «Електронний суд» подана позовна заява №б/н від 29.04.2024 до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про зміну договору купівлі-продажу товарів №2156 від 21.09.2021 відповідно до додаткової угоди в редакції позивача.

Також позивач просить суд розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та стягнути з відповідача 2 442,40 грн. судового збору.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.05.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

20.05.2024 відповідач подав клопотання про продовження процесуальних строків для подачі відзиву на позовну заяву у справі №904/1881/24.

21.05.2024 позивач подав заперечення на вищевказане клопотання відповідача.

23.05.2024 відповідач подав відзив на позов.

28.05.2024 позивач подав відповідь на відзив.

28.05.2024 позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить судовим рішенням внести зміни до договору купівлі-продажу товарів №2156 від 21.09.2021 р. шляхом визнання укладеною додаткової угоди, наданої разом з цією заявою.

03.06.2024 відповідач подав заперечення.

26.06.2024 позивач подав додаткові пояснення у справі.

11.07.2024 позивач подав клопотання, в якому просить суд розглядати справу без урахування поданих Позивачем 26.06.2024 Додаткових пояснень та документів (доказів).

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2024 № 371 призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2024 справу № 904/1881/24 передано судді Золотарьовій Я.С.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2024 прийнято справу № 904/2113/24 до свого провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

Судова система не припиняє працювати, але значна кількість повітряних тривог, відключення електроенергії, призводить до збільшення часу розгляду судових справ.

Судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв рішення по справі у нарадчій кімнаті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позові, урахуванням уточнень

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що договір поставки № 2156 від 21.09.2021 припинив свою дію у частині основного зобов`язання і продовжує дію в частинах виконання грошових зобов`язань і порядку застосування штрафних санкцій, а також їх похідних.

Позивач просить судовим рішенням внести зміни до договору купівлі-продажу товарів №2156 від 21.09.2021 шляхом визнання укладеною додаткової угоди до вказаного договору за змістом, викладеним у Додатковій угоді до договору №2156 від 21.09.2021, наданої до матеріалів справи.

У даному випадку Договір є рамковим, розробленим Відповідачем, і Позивач був позбавлений можливості виявити свою волю щодо умов Договору. Внаслідок, волевиявлення учасників Договору за своїм змістом не збігаються і не відповідають одне одному. Для Позивача в договір закладено купу санкцій, для Відповідача жодної. Між санкцією та відповідальністю існує визначальна пряма (без санкції немає відповідальності; нормативна конструкція останньої зумовлена видом санкції) і жорсткий зворотний зв`язок: якщо правопорушники не несуть відповідальності, санкція стає декларативною, суто абстрактною загрозою. Санкції спрямовані на забезпечення компенсації майнових втрат постраждалої сторони. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника санкції призначена стимулювати боржника виконувати основне зобов`язання.

Позивач, як на підставу своїх вимог посилається на статтю 188 Господарського кодексу України, а також на статтю 651 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача, викладена у відзиві

Відповідач проти позову заперечує, та вказує, що вимоги Позивача спрямовані на внесення змін до умов договору, строк дії якого закінчився.

Підписуючи спірний Договір Сторони підтвердили (п.12.15.), що вони досягли згоди з усіх істотних умов Договору, а представники Сторін, які підписали даний Договір, мають необхідні повноваження для укладення з іншою стороною цього Договору.

Отже, з урахуванням викладеного, Позивачем не доведено обставини на яких ґрунтується позов: порушення умов договору іншою стороною; наявність шкоди у виді реальних збитків чи упущеної вигоди, завданої потерпілій стороні таким порушенням; неможливість потерпілій стороні отримати очікуване за договором внаслідок завданої шкоди; співвідношення (істотна різниця) між правомірно очікуваним стороною результатом виконання договору та можливим наявним результатом, з урахуванням завданої шкоди. Не доведено порушене право за яким останній звернувся до суду ініціюючи внесення змін до договору, строк дії якого на дату подачі позову закінчився.

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив

Відповідач вказує про те, що Сторони дійшли згоди про можливість зміни та доповнення тексту договору навіть після його укладення, про що зазначено в пункті 12.4 Договору.

Необхідність зміни та доповнення тексту договору викликана тим, що наявна конструкція Договору із покладення штрафних санкцій тільки на одну із сторін свідчить про те, що на Позивача покладено зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони (аналогічних штрафних санкцій). Відповідач не бажає нести відповідальність за допущені ним порушення, тому розробив «однобічний» договір, спрямований на задоволення інтересів однієї сторони за рахунок інтересів другої. Це підтверджується тим, що Відповідач не бажає навіть розглядати пропозиції про внесення змін до договору. Жодної відповіді на звернення позивача не надав.

Предметом позову є небажання Відповідача нести відповідальність у формі неустойки за допущені ним порушення. Він заборгував Позивачу 6668331,44 грн. Він не бажає розглядати звернення Позивача щодо внесення змін до договору (не надає відповідей). Він не бажає, щоб суд вніс зміни до договору (заперечує проти позову).

Позиція відповідача, викладена у запереченнях

Відповідач вказує про те, що Позивач не зазначає та не підтверджує належними доказами підстави для звернення з таким позовом, бо наразі Відповідачем не допущено істотного порушення умов договору, а твердження Позивача про позбавлення того на що останній розраховував не відповідає дійсності та не підтверджено належними доказами.

Строк дії договору (п. 11.1 Договору) який скінчився на момент звернення до суду, передбачає виконання грошових зобов`язань за даним Договором і Відповідач зазначає, що останній є сумлінним суб`єктом господарювання та розрахунок за поставлений товар буде здійснено в строки та на умовах передбачених договором (Специфікаціями, Замовленнями на поставку).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Між ТОВ «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» (Далі - Продавець, Позивач, Заявник) та ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» (Далі - Покупець, Відповідач, Боржник) укладений в письмовій формі договір поставки № 2156 від 21.09.2021 р., за яким Продавець зобов`язується поставити і передати у власність Покупця Продукцію, а Покупець прийняти Продукцію і оплатити на умовах даного договору.

Продавець зобов`язується поставити та передати у власність Покупця Продукцію (далі - Продукцію або Товар) за цінами, узгодженими у Специфікаціях) до даного Договору, в об`ємах та згідно строків, зазначених у Замовленнях на поставку, що є невід`ємними частинами даного Договору, а Покупець прийняти Продукцію та оплатити її на умовах даного Договору (п.1.1 договору).

Ціна Продукції, що постачається Покупцю, договірна і вказується для кожної позиції окремо в Специфікації(ях), що є невід`ємною частиною Договору (п.2.1 договору).

Договір набирає чинності з 14.09.2021 і діє по 31.12.2023, а в частині:

1. Порядку врегулювання спору встановленого даним Договором;

2. Порядку застосування штрафних санкцій;

3. Гарантійних зобов`язань;

4. Виконання грошових зобов`язань за даним Договором;

5. зберігання Продукції з недоліками - продовжує дію до повного виконання вказаних зобов`язань (п.11.1 договору).

11 березня 2024 позивач супровідним листом направив на адресу відповідача для розгляду і підписання додаткову угоду №2156 від 21.09.2024 такого змісту:

«Додаткова угода до договору

№2156 від 21.09.2021 р.

м. Запоріжжя 11 березня 2024 р.

Товариство з обмеженою відповідальністю ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ, в особі директора Євтушенка Кирила Юрійовича, який діє на підстав Статуту, з однієї сторони, та Публічне акціонерне товариство «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ», в особі _________________________________________, який діє на підстав ___________, з іншої сторони, враховуючи що виконання зобов`язань за договором №2156 від 21.09.2021 р. (далі Договір) до цього часу не відбулось, уклали угоду про наступне.

1. Сторони усвідомлюють, що закріплений законом принцип рівності сторін має на увазі під собою, що сторони мають не тільки рівні права, а й рівні обов`язки, а отже і рівну відповідальність. Принцип рівності сторін договору дозволяє досягти паритету тільки шляхом визначення рівноцінної відповідальності для обох сторін.

2. Доповнити Договір новим пунктом в наступній редакції:

7.1.1 У випадку прострочення оплати Продукції проти строків обумовлених в Замовленях на поставку, Покупець сплачує Продавцю неустойку в розмірі 0,3% від суми заборгованості за кожний день прострочення. Нарахування неустойки починається з першого дня прострочення та припиняється на дату оплати.

3. Доповнити Договір новим пунктом в наступній редакції:

7.2.1 У випадку прострочення оплати Продукції Покупцем в повному обсязі або частково більше чим на один календарний місяць і при відсутності взаємної угоди про зміну строків оплати, Продавець має право відмовитись від подальшої поставки Продукції, а також стягнути з Покупця штраф в розмірі 10% вартості відповідної Продукції. Штраф за цим пунктом сплачується Покупцем понад неустойку, передбачену п. 7.1.1 Договору.

4. Враховуючи ту обставину, що протягом дії Договору Покупець жодного разу не надав підтвердження отримання пакета супроводжувальних документів, пункт 7.3 Договору виключити.

5. Доповнити Договір новим пунктом в наступній редакції:

7.6.1 У випадку отримання від Покупця відмови від виконання договірних зобов`язань в односторонньому порядку, в т.ч. відмови від оплати Продукції, останній сплачує Продавцю штраф у розмірі 5% від загальної вартості відповідних зобов`язань.

6. Викласти п.7.7 Договору в наступній редакції:

7.7. Сторони домовились:

- збільшити та погодити строки позовної давності до вимог, які випливають із договірних зобов`язань Покупця і Контрагента, в тому числі, але не обмежуючись, щодо недоліків проданого товару, перевезення, про стягнення та/або застосування санкцій (штрафних або оперативно-господарських) по Договору тривалістю в три роки;

- встановити обмеження розміру штрафних санкцій, що можуть бути застосовані до Сторін по Договору у розмірі не більше 50% від загальної вартості зобов`язань по Договору.

7. Викласти п.7.8 Договору в наступній редакції:

7.8 Сторони узгодили, що нарахування штрафних санкцій (неустойка, штраф, пеня) за прострочення виконання зобов`язання Покупцем і Контрагентом припиняється через 3 (три) роки від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. 8. Враховуючи наявність не виконаних Покупцем зобов`язань за Договором, Сторони узгодили, що умови цієї додаткової угоди застосовуються до відносин між сторонами, які виникли з моменту укладення Договору.

ПРОДАВЕЦЬ ПОКУПЕЦЬ»

Відповіді відповідача щодо укладення спірної додаткової угоди матеріали справи не містять.

Відтак, вищевказані обставини і стали причиною спору.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Позивач уважає за необхідне змінити умови договору, щоб відновити порушений при укладанні договору баланс інтересів сторін, не дозволяти Відповідачу зловживати своїм правом щодо визначення умов, і компенсувати порушення принципу свободи договору щодо визначення умов договору.

Частинами 1,2,3,4 статті 188 Господарського кодексу України встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

11 березня 2024 позивач супровідним листом направив на адресу відповідача для розгляду і підписання додаткову угоду №2156 від 21.09.2024. Відповіді відповідача на цей лист матеріали справи не містять, тому позивачем реалізовано право, передбачене статтею 188 Господарського кодексу України щодо звернення з відповідним позовом до суду.

Підставою для звернення з цим позовом на думку позивача є істотне порушення відповідачем умов спірного договору.

Позивач зазначає, що Договір є рамковим, розробленим відповідачем, і Позивач був позбавлений можливості виявити свою волю щодо умов Договору під час укладення.

Суд критично ставиться до таких доводів позивача з огляду на таке.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 628, статті 629 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Суд зазначає, що поняття «рамковий договір» чинне законодавство України не містить, тому вказаний аргумент позивача судом відхиляється.

Також, договір, що укладений сторонами не є договором приєднання, укладення якого передбачено статтею 634 Цивільного кодексу України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відтак, суд доходить висновку про те, що позивачем не доведено, що під час укладання договору ним не могло бути реалізовано право запропонувати свої умови договору, або відмовитись від укладення договору, реалізуючи право, надане статтею 627 Цивільного кодексу України щодо вільного вибору контрагента та умов договору.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом (ч. 2 статті 651 ЦК України).

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч. 3 статті 651 ЦК України).

Для реалізації права на внесення змін до договору, передбаченого частиною 2 статті 651 ЦК України необхідна наявність двох елементів: істотне порушення стороною договору та наявність завданої цим шкоди, внаслідок якої друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відтак першою і необхідною умовою є порушення стороною договору. Позивач вказує про те, що таке порушення відбулось під час укладення договору. При цьому позивачем не вказано, які саме пункти договору були порушені відповідачем.

Суд зауважує, що порушити договір можна лише після його укладення, адже лише після укладення договору, він є обов`язковим для виконання сторонами. До укладення договору, сторони можуть пропонувати одна одній включення або виключення будь-яких умов, наявність яких у договорі на їх думку є необхідним. Крім того, не обмежені сторони й у праві пропонувати один одному редакції певних пунктів договорів, або договору в цілому.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Тому суд не погоджується з доводами позивача щодо істотного порушення умов договору в момент його укладення.

Відповідно, суд доходить висновку про відсутність істотного порушення позивачем умов договору, а відтак й відсутність підстав для застосування положень статті 651 Цивільного кодексу України.

Тому у задоволенні позовної вимоги про визнання укладеною додаткової угоди №2156 від 21.09.2024 слід відмовити.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Водночас, відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001, зазначено, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

У пункту 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Span" від 9 грудня 1994 р., визначено, що статтю 6 пункт 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень та детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі "Серявін проти України" від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Зважаючи на вищевказане, іншим аргументам сторін суд оцінку не надає, оскільки вони не впливають на результат розгляду спору.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн слід залишити за позивачем.

Керуючись статями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" (69034, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Цимлянська, буд. 29-А; ) до Публічного акціонерного товариства "Арселорміттал Кривий Ріг" (50095, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, буд. 1; ) про внесення змін до договору купівлі-продажу товарів №2156 від 21.09.2021 шляхом визнання додаткової угоди №2156 від 21.09.2024 укладеною - залишити без задоволення.

Судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя Я.С. Золотарьова