РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.10.2024Справа № 910/4012/24
За позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ

в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Львів

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл", м. Київ

про стягнення 2 833 782,84 грн,

суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Яковчук О.Д. (адвокат за довіреністю від 09.07.2024 року);

від відповідача: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

02.04.2024 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл" (відповідач) суми вартості перевезення вагонів після їх переадресування в розмірі 2 833 782,84 грн, у відповідності до умов Договору про надання послуг з організації та ї перевезення вантажів залізничним транспортом від 25.02.2020 року та листа відповідача №26-09/23-2 від 26.09.2023 року про переадресування.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2024 року матеріали справи №910/4012/24 передано на розгляд судді Морозову С.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.05.2024.

24.04.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що вини відповідача у затримці розвантаження вагонів та їх переадресації немає, оскільки це Міністерством оборони України не вжито вчасних заходів щодо відвантаження доставленого залізницею товару.

30.04.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що оскільки у позивача договірні правовідносини саме з відповідачем, а не з Міністерством оборони України, тому відповідати повинен саме відповідач.

В підготовчому засіданні 28.05.2024 судом було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 30.07.2024.

17.07.2024 до суду від представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2024 задоволено заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 30.07.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 15.10.2024 року.

В судовому засіданні 15.10.2024 судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалась фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2023 між позивачем (Перевізник) та відповідачем (Замовник) укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №99-43821306/2023-0002 (далі - Договір), шляхом прийняття в цілому пропозиції (акцепт) щодо укладення Договору, згідно з п. 1.1. якого предметом Договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

Згідно з п. 1.4. Договору надання послуг може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами.

Відповідно до п. 1.5. Договору він є публічним договором, за яким Перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Пунктом 2.1.4. Договору встановлено, що Замовник зобов`язується сплачувати послуги Перевізника та інші платежі, належні Перевізнику за Договором, з сум внесеної передоплати за кодом платника. Самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов Договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообіг, строк перебування вагону за межами України та інших послуг Перевізника.

Згідно з п. 2.1.5. Договору Замовник зобов`язаний відшкодовувати Перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від Перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника.

Пунктом 2.1.7. Договору передбачено, що Замовник зобов`язаний у строки, встановлені розд. 4 Договору, підписувати акти звіряння розрахунків, зведені відомості. Підписувати не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг накопичувальні картки зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) форми ФДУ-92, відомості плати за користування вагонами форми ГУ46, відомості плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу форми ГУ-46а. А у випадку оформлення вказаних вище документів в паперовій формі на вимогу Замовника - підписувати та надавати Перевізнику не пізніше двох робочих днів від дня надання такої його вимоги.

Пунктом 7.3. Договору визначено, що строк позовної давності за вимогами Перевізника до Замовників, що випливають з Правовідносин Сторін за Договором, становить один рік.

У пункті 8.1. Договору сторони домовились про використання електронного документообігу. Для організації електронного документообігу використовуються виключно власні інформаційні системи Перевізника.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.06.2023 зі станції Рені Одеської залізниці відповідачем згідно СМГС накладної №41730284 було відправлено вагони №№75079350, 75079384, 74950148, 73948044, 73950552, 74088246, 74128786 та 74166315 з вантажем "27310000 Масло среднетяжелое, топливо авиационное турбинное", отримувач - ТОВ "МГК РЕЙЛ", станція призначення - Одеса-Застава 1 Одеської залізниці.

20.06.2023 вказані вагони прибули на станцію призначення - Одеса-Застава 1, про що відповідача було повідомлено та внесено інформацію у книгу прибуття вантажів форми ГУ-42.

Відповідач у встановлений час прибуття не забрав вантаж зі станції призначення, у зв`язку з чим працівниками станції Одеса-Застава 1 Одеської залізниці складено акт загальної форми №1772 від 20.06.2023 про початок затримки вагонів.

В цей же день станцією Одеса-Застава 1 направлено телеграму на станцію відправлення про затримку вагонів на станції призначення та наступним нарахуванням платежів та зборів.

Наказом від 22.06.2023 директора регіональної філії "Одеська залізниця" було збільшено розмір збору за зберігання вантажу у зв`язку з ускладненням роботи станції до двократного розміру та направлено відповідну телеграму на станцію відправлення Рені.

26.09.2023 відповідач звернувся до Департаменту комерційної роботи АТ "Укрзалізниця" з проханням переадресувати відправлення за накладною №41730284 на станцію Луцьк Львівської залізниці.

27.09.2023 залізницею видано наказ №12100 про переадресування спірних вантажів на станцію Луцьк Львівської залізниці, а також складено акт загальної форми №4166 про закінчення затримки вагонів та акт загальної форми №4171 про нарахуванням платежів у розмірі 7 377 296,38 грн. без ПДВ (8 852 755,66 грн. з ПДВ).

Окрім того, 17.06.2023 зі станції Рені Одеської залізниці відповідачем, згідно СМГС накладної №41745068 було відправлено вагони №№73992364, 72323207, 73731218, 73977472, 74734146, 75079558, 74938838, 74952334 з вантажем (мовою оригіналу) "27310000 Масло среднетяжелое, топливо авиационное турбинное". Отримувач - ТОВ "МГК РЕИЛ", станція призначення - Одеса-Застава 1 Одеської залізниці.

21.06.2023 означені вагони прибули на станцію призначення - Одеса-Застава 1, про що повідомлено відповідача та внесено відповідні відомості в книгу прибуття вантажів форми ГУ-42.

Позивач вказує, що відповідачем не забрано вантаж зі станції призначення, який прибув на його адресу, у зв`язку з чим працівниками стації Одеса-Застава 1 Одеської залізниці складено акт загальної форми №1777 від 21.06.2023 про початок затримки вагонів.

21.06.2023 о 10:30 год. станцією Одеса-Застава 1 направлено телеграму на станцію відправлення Рені про повідомлення вантажовідправника ТОВ "МГК РЕЙЛ" про затримку вагонів на станції призначення та наступним нарахуванням платежів та зборів.

Телеграмою №38 від 22.06.2023 станцією Одеса-Застава 1 направлено на станцію відправлення Рені повідомлення про інформування вантажовідправника про збільшення збору за зберігання вантажу до двократного розміру.

Наказом від 22.06.2023 директором регіональної філії "Одеська залізниця" збільшено розмір збору за зберігання вантажу у зв`язку із ускладненням роботи станції до двократного розміру.

26.09.2023 ТОВ "МГК РЕЙЛ" звернулося до Департаменту комерційної роботи AT "Укрзалізниця" з проханням переадресувати відправлення за накладною №41745068 на станцію Луцьк Львівської залізниці, отримувач - А0959.

27.09.2023 видано наказ № 12100 на переадресування вантажів на одну нову адресу. Вагони за накладною №41745068 відправлено на станцію Луцьк Львівської залізниці.

Станцією Одеса-Застава 1 складено акт загальної форми №4166 про закінчення затримки вагонів (27.09.2023 19-15) та акт загальної форми №4171 про нарахування платежів у сумі 7 287 102,36 грн без ПДВ.

10.10.2023 станцією Луцьк було сформовано накопичувальну картку №10100531 на підставі актів загальної форми станції Одеса-Застава 1 та акту загальної форми станції Луцьк №1463 від 10.10.2023 на суму 7 287 102,36 грн без ІІДВ. Дану накопичувальну картку ТОВ "МГК РЕЙЛ" не підписано. У зв`язку з тим, що на особовому рахунку відповідача відсутні кошти на рахунку, тому заборгованість по накопичувальній картці №10100531 не стягнуто.

На поштову адресу відповідача станцією Луцьк додатково направлено лист №25 від 29.01.2024 про наявність заборгованості та усі накопичувальні картки, у які включено суми платежів та зборів.

Проте відповідачем така заборгованість не сплачена, що зумовило звернення позивача до суду з даною позовною заявою.

Спір у справі виник у зв`язку з відмовою відповідача відшкодувати нараховану плату за перевезення вагонів після їх переадресування від станції Одеса-Застава 1 до станції Луцьк в розмірі 2 833 782,84 грн з ПДВ.

Відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначав, що вини відповідача у затримці розвантаження вагонів та їх переадресації немає, оскільки це Міністерством оборони України не вжито вчасних заходів щодо відвантаження доставленого залізницею товару.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Внаслідок укладення Договору між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відтак, між сторонами по справі - позивачем та відповідачем виникли правовідносини, що випливають з умов зазначеного вище Договору та регулюються нормами відповідного законодавства про послуги.

Згідно з п. 2.1.4, 2.1.5 Договору на замовника покладено обов`язок сплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні перевізнику за договором із сум внесеної передоплати за кодом платника; відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані iз затримкою вагонів, контейнерів i вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України через, зокрема, перевірку вантажів митними органами, недостатність грошових кошів та закриття коду платника, інші причини, що не залежать від перевізника, а також нести відповідальність за затримки вантажів на підходах до станції призначення та здійснювати оплату платежів, пов`язаних з цими затримками. Оплата вказаних послуг здійснюється, зокрема, шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника.

15.06.2023 зі станції Рені Одеської залізниці відповідачем згідно СМГС накладної №41730284 було відправлено вагони №№75079350, 75079384, 74950148, 73948044, 73950552, 74088246, 74128786 та 74166315 з вантажем "27310000 Масло среднетяжелое, топливо авиационное турбинное", отримувач - ТОВ "МГК РЕЙЛ", станція призначення - Одеса-Застава 1 Одеської залізниці.

20.06.2023 вказані вагони прибули на станцію призначення - Одеса-Застава 1, про що відповідача було повідомлено та внесено інформацію у книгу прибуття вантажів форми ГУ-42.

Відповідач у встановлений час прибуття не забрав вантаж зі станції призначення, у зв`язку з чим працівниками станції Одеса-Застава 1 Одеської залізниці складено акт загальної форми №1772 від 20.06.2023 про початок затримки вагонів.

В цей же день станцією Одеса-Застава 1 направлено телеграму на станцію відправлення про затримку вагонів на станції призначення та наступним нарахуванням платежів та зборів.

Наказом від 22.06.2023 директора регіональної філії "Одеська залізниця" було збільшено розмір збору за зберігання вантажу у зв`язку з ускладненням роботи станції до двократного розміру та направлено відповідну телеграму на станцію відправлення Рені.

26.09.2023 відповідач звернувся до Департаменту комерційної роботи АТ "Укрзалізниця" з проханням переадресувати відправлення за накладною №41730284 на станцію Луцьк Львівської залізниці.

27.09.2023 залізницею видано наказ №12100 про переадресування спірних вантажів на станцію Луцьк Львівської залізниці, а також складено акт загальної форми №4166 про закінчення затримки вагонів та акт загальної форми №4171 про нарахуванням платежів у розмірі 7 377 296,38 грн. без ПДВ (8 852 755,66 грн. з ПДВ).

Також, 17.06.2023 зі станції Рені Одеської залізниці відповідачем, згідно СМГС накладної №41745068 було відправлено вагони №№73992364, 72323207, 73731218, 73977472, 74734146, 75079558, 74938838, 74952334 з вантажем (мовою оригіналу) "27310000 Масло среднетяжелое, топливо авиационное турбинное". Отримувач - ТОВ "МГК РЕИЛ", станція призначення - Одеса-Застава 1 Одеської залізниці.

21.06.2023 означені вагони прибули на станцію призначення - Одеса-Застава 1, про що повідомлено відповідача та внесено відповідні відомості в книгу прибуття вантажів форми ГУ-42.

Відповідачем не забрано вантаж зі станції призначення, у зв`язку з чим працівниками стації Одеса-Застава 1 Одеської залізниці складено акт загальної форми №1777 від 21.06.2023 про початок затримки вагонів.

21.06.2023 о 10:30 год. станцією Одеса-Застава 1 направлено телеграму на станцію відправлення Рені про повідомлення вантажовідправника ТОВ "МГК РЕЙЛ" про затримку вагонів на станції призначення та наступним нарахуванням платежів та зборів.

Телеграмою №38 від 22.06.2023 станцією Одеса-Застава 1 направлено на станцію відправлення Рені повідомлення про інформування вантажовідправника про збільшення збору за зберігання вантажу до двократного розміру.

Наказом від 22.06.2023 директором регіональної філії "Одеська залізниця" збільшено розмір збору за зберігання вантажу у зв`язку із ускладненням роботи станції до двократного розміру.

26.09.2023 ТОВ "МГК РЕЙЛ" звернулося до Департаменту комерційної роботи AT "Укрзалізниця" з проханням переадресувати відправлення за накладною №41745068 на станцію Луцьк Львівської залізниці, отримувач - А0959.

27.09.2023 видано наказ № 12100 на переадресування вантажів на одну нову адресу. Вагони за накладною №41745068 відправлено на станцію Луцьк Львівської залізниці.

Станцією Одеса-Застава 1 складено акт загальної форми №4166 про закінчення затримки вагонів (27.09.2023 19-15) та акт загальної форми №4171 про нарахування платежів у сумі 7 287 102,36 грн без ПДВ.

10.10.2023 станцією Луцьк було сформовано накопичувальну картку №10100531 на підставі актів загальної форми станції Одеса-Застава 1 та акту загальної форми станції Луцьк №1463 від 10.10.2023 на суму 7 287 102,36 грн без ПДВ. Дану накопичувальну картку ТОВ "МГК РЕЙЛ" не підписано. У зв`язку з тим, що на особовому рахунку відповідача відсутні кошти на рахунку, тому заборгованість по накопичувальній картці №10100531 не стягнуто.

На підставі положень статті 62 Статуту залізниць України наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 затверджено Правила розрахунків за перевезення вантажів (далі - Правила розрахунків).

Пунктом 1.10. наведених Правил унормовано, що платежі, збори, які виникли через затримку вагонів (контейнерів) з вантажами під час перевезення з вини відправника, оформляються станцією затримки відповідними документами, які надсилаються на станцію відправлення для стягнення цих платежів, зборів з відправника. При цьому, варто наголосити, що відповідно до приписів пункту 1.2. Правил розрахунків передбачено внесення таких платежів та зборів іншим платником, з яким залізницею укладено договір.

Пунктом 2.6. Правил розрахунків також визначено, що усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника.

За результатами опрацювання обсягу фактично наданих послуг залізничного транспорту позивачем було сформовано відповідну накопичувальну картку №10100531 на підставі актів загальної форми станції Одеса-Застава 1 та акту загальної форми станції Луцьк №1463 від 10.10.2023.

Відносини з перевезення та переміщенням продукції залізницями регламентуються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Митним кодексом України, Статутом залізниць України, Правилами користування вагонам і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113 (надалі - Правилами користування вагонам і контейнерами), та іншими підзаконними актами.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами у даній справі Договір є договором перевезення, який підпадає під правове регулювання глави 64 розділу ІІІ книги 5 Цивільного кодексу України, глави 32 Господарського кодексу України, положень Закону України «Про залізничний транспорт».

Перевезенням вантажів, відповідно до ст. 306 Господарського кодексу України, визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 8 Закону України «Про залізничний транспорт» перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу i пошти залізничним транспортом загального користування здійснюється на договірних засадах. Для забезпечення виконання договірних зобов`язань здійснюється перспективне та поточне планування перевезень. Умови та порядок організації перевезень, у тому числі в прямому змішаному сполученні за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, вiдправникiв i одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 затверджений Статут залізниць України (надалi - Статут), який згідно зi статтею 2 визначає обов`язки, права i відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ i громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу i пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Статтею 3 Статуту визначено, що його дія поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу i пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження i розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування.

Порядок і умови користування вагонами і контейнерами визначаються Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 за № 113, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 15 березня 1999 року за № 165/3458 (далі - Правила користування).

Відповідно до пункту 3 Правил користування облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться, зокрема, на станціях призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається, в тому числі, на підставі Актів загальної форми ГУ-23.

Згідно статті 36 Статуту залізниць у разі ускладнень на станції у зв`язку з несвоєчасним вивантаженням і вивезенням вантажів начальник залізниці має право збільшувати розмір збору за їх збереження до двократного розміру.

Зміна станції призначення або разом з нею і одержувача вантажу (переадресування) здійснюється у порядку, передбаченому статтею 44 Статуту залізниць України. На підставі наведеної статті Статуту наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 №542 було затверджено Правила переадресування вантажів (далі - Правила переадресування).

Згідно з приписами пунктів 1 та 2 наголошених Правил переадресування здійснюється за заявою відправника, одержувача або експедитора (за дорученням), які є відповідальними перед попереднім одержувачем за наслідки такої зміни і зобов`язані відрегулювати розрахунки між відправниками, попередніми адресатами та фактичними одержувачами. Переадресування вантажу дозволяється посадовою особою Укрзалізниці або її структурного підрозділу.

Відповідно до пункту 5 Правил переадресування, переадресування вантажу здійснюється за первинними документами (із внесенням відповідних змін) або з оформленням перевезення новими перевізними документами в паперовому або електронному виглядах.

З урахуванням того, що відповідачем своєчасно не було отримано доставлений залізницею вантаж, а згодом направлено звернення щодо переадресації спірного вантажу, позивачем правомірно було нараховано зазначені у позовній заяві суми.

Крім того, посилання відповідача на ту обставину, що вину у виникненні вказаної ситуації слід покласти на Міністерство оборони України є необґрунтованим, в силу дії між сторонами договірних відносин, в яких Міністерство оборони України не є стороною.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростовано, водночас позивачем не доведено суду наявності правових підстав для покладення на відповідача відповідальності за неналежне виконання умов договору у вигляді санкцій понад суми, визнані судом обґрунтованими.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню та стягненню з відповідача суми заборгованості в розмірі 2 833 782,84 грн.

Судовий збір позивача, у розмірі 42 506,74 грн, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл" (ідентифікаційний код 43821306, адреса: 01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 36Д, оф. 45 "З") на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (ідентифікаційний код 40075815; адреса: 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5) в особі регіональної філії "Львівська залізниця" (ідентифікаційний код 40081195, адреса: 79007, м. Львів, вул. Гоголя, 1) суму коштів в розмірі 2 833 782,84 грн (два мільйони вісімсот тридцять три тисячі сімсот вісімдесят дві гривни 84 копійки) та суму судового збору в розмірі 42 506,74 грн (сорок дві тисячі п`ятсот шість гривень 74 копійки).

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складене 23.10.2024 року.

Суддя С. МОРОЗОВ