ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/2811/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Пневмо-Ресурс" (61204, м. Харків, проспект Перемоги, 72, кв. 559)
до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5) в особі Регіональної філії "Південна Залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра, буд. 7)
про стягнення 343475,63 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Пневмо-Ресурс" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна Залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 247500,00 грн. основного боргу та 95975,63 грн. інфляційних втрат.

Також до стягнення заявлені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5058,90 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.08.2024 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні ч. 5 ст. 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

04.09.2024 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №22077), який досліджено та приєднано до матеріалів справи.

З метою повідомлення сторін про розгляд даної справи, судом було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи.

Позивач про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку електронного документа, а саме: "Ухвала про відкриття провадження (спрощене)" від 19.08.2024 до електронного кабінету позивача підсистеми "Електронний суд" єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).

Відповідач про розгляд даної справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, було направлено електронний документ, а саме "Ухвала про відкриття провадження (спрощене)" від 19.08.2024 до електронного кабінету позивача підсистеми "Електронний суд" єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій та надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи наведене, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

Матеріалами справи установлено, що 16.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Пневмо-Ресурс" (виконавець) та Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна Залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (замовник) було укладено Договір № П/В-211328/НЮ на надання послуг з поточного ремонту компресора ВП-30/8 ремонтного вагонного депо Куп`янськ (далі - Договір) (номер процедури закупівлі: UA-2021-11-11-016015-а (а.с. 24-29).

Відповідно до умов пункту 1.1. Договору, виконавець зобов`язується на свій ризик надати зі свого матеріалу та своїми засобами послуги код ДК 021:2015-50530000-9 Послуги з ремонту технічного обслуговування техніки (Послуги з поточного ремонту компресора ВП-30/8 ремонтного вагонного депо Куп`янськ.

Замовник зобов`язується прийняти ці послуги та оплатити їх (п. 1.3. Договору).

Відповідно до пункту 4.1. Договору, розрахунки за надані послуги здійснюються Замовником на підставі підписаних уповноваженими представниками Сторін актів прийому-передачі наданих послуг (Додаток №5) не менше 45 (сорока п`яти) банківських днів з дати реєстрації податкової накладної. Оплата за надані послуги по даному договору проводиться Замовником при наявності податкової накладної, оформленої та зареєстрованої відповідно до вимог чинного законодавства України в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Разом з тим, п. 7.11 Договору передбачено умову, що у разі відсутності реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних, Виконавець відшкодовує Замовнику суму податку на додану вартість, яка вказана у такій податковій накладній, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Замовника, або в рахунок погашення кредиторської заборгованості Замовника перед Виконавцем.

З матеріалів справи убачається, що між сторонами 23.12.2021 між сторонами було складено та підписано акт прийому-передачі наданих послуг, відповідно до якого сторони підтвердили, що відповідно до умов договору від 16.12.2021 №П/В-211328/НЮ, виконавець надав, а споживач прийняв обумовлені Договором послуги вартістю з урахуванням ПДВ 20 % 247500,00 грн. (а.с. 37-38).

Також, із обставин справи убачається, між сторонами складено та підписано акт звірки взаєморозрахунків за період з 02.10.2021 по 31.12.2021 станом на 01.01.2022, згідно якого, заборгованість відповідача перед позивачем становить 593100,00 грн. (а.с. 39).

Позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому зазначає про те, що враховуючи те, що податкову накладну за Договором було виставлено у січні 2022 року, та не було зареєстровано з незалежних від позивача причин. А також, у зв`язку з початком збройної агресії рф реєстрація податкових накладних взагалі була зупинена, позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про оплату боргу, в т.ч. частинами та без урахування суми ПДВ - 49500,00 грн.

Однак Відповідач, визнаючи факт надання послуг з ремонту компресорних установок гіркових комплексів по господарству сигналізації та зв`язку за Договором, відмовлявся погашати заборгованість (лист додається).

При цьому, позивачем у позові наголошено про те, що жодних претензій щодо якості та по кількості наданих послуг, гарантійних зобов`язань по Договору, тощо з моменту підписання акт приймання-передачі наданих послуг у грудні 2021 року від Відповідача не надходило.

Відповідач проти позову заперечив повністю, в обґрунтування своїх заперечень у своєму відзиві на позовну заяву зазначив зокрема, про те, що виходячи із принципу свободи договору згідно із ст. 627 ЦК України, сторони спору у пункті 4.1. Договору пов`язали закінчення строку виконання Відповідачем зобов`язання з оплати вартості наданих Позивачем послуг із датою реєстрації Позивачем (Виконавцем) податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відтак, з урахуванням положень статті 253 ЦК України щодо початку перебігу строку, період у часі, упродовж якого має місце прострочення боржника (Відповідача) щодо виконання зобов`язання з оплати перед кредитором (Позивачем), починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, а саме з наступного дня після проведення реєстрації податкової накладної позивачем-постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних. Якщо останній день строку для оплати послуг припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, то в силу частини п`ятої статті 254 ЦК України, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідач не заперечує, що послуги прийняв, але наголошує на тому, що строк оплати за надані послуги згідно з умовами п.4.1. Договору (за умови наявності податкової накладної, оформленої та зареєстрованої відповідно до вимог чинного законодавства України в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, протягом 45 банківських днів з дати реєстрації Виконавцем податкової накладної) не настав. Виходячи зі змісту позовної заяви Позивач стверджує про те, що станом на дату подання позову ним податкова накладна на надані послуги не зареєстрована, більше того, зазначає про те, що у зв`язку з початком збройної агресії рф реєстрація податкових накладних була зупинена. Відповідач просить прийняти до уваги ту обставину, що роботи Позивачем було виконано 23.12.2021, а відтак Позивач мав можливість протягом всього часу (2 роки 7 місяців) зареєструвати податкову накладну та отримати оплату за надані послуги. Позивачем не надані докази стосовно виконання ним п.4.1. Договору в частині проведення реєстрації податкової накладної, більше того, не надано жодного доказу щодо його намагання вчинення дій їх реєстрації та наявність обставин, які не надали можливості здійснення такої реєстрації не наведено. Обґрунтовуючи свою позицію умовами укладеного спірного договору Відповідач вважає, що строк проведення оплати за поставлену продукцію на дату подання позову не настав, тому і відсутнє у Позивача його порушене право, що підлягає захисту в судовому порядку. на переконання відповідача, позивачем не доведено факт порушення з боку Відповідача своїх зобов`язань за Договором щодо нездійснення оплати за надані послуги за відсутності підстав для проведення такої оплати, а також не доведено порушення Відповідачем строку оплати послуг, встановленого умовами Договору, який не настав, як наслідок, відсутні підстави для нарахування інфляційних втрат за користування грошовими коштами, та враховуючи умови п. 4.1.1 Договору, нездійснення реєстрації податкових накладних унеможливлює здійснення розрахунків за надані послуги. Розділом 7 Договору наголошено, що у разі, коли виконавець не зареєстрував, неправильно або несвоєчасно зареєстрував податкову накладну в Єдиному державному реєстрі податкових накладних чи вчинив інші дії/бездіяльність, в результаті чого замовник втратив право на податковий кредит, виконавець зобов`язаний сплатити замовнику штраф у розмірі 20% від суми операції, по якій не зареєстровано, неправильно або несвоєчасно зареєстровано податкову накладну в Єдиному державному реєстрі податкових накладних. Також, відповідачем зазначено, що з боку позивача триває оскарження в судовому порядку відповідних рішень комісії Головного управління ДПС у Харківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних від 28.01.2022:№3726575/44309432, №3726576/44309432, №3726577/44309432, №3726571/44309432, №3726572/44309432, №3726573/44309432, 3726574/44309432. Враховуючи положення підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України щодо зупинення перебігу строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, станом на 03.09.2024 право на податковий кредит регіональною філією не втрачено за умови відновлення реєстрації податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних у встановлені Податковим кодексом України строки. Отже, питання щодо оплати наданих послуг за Договором без ПДВ є передчасним та не підлягає розгляду до остаточного розгляду судовими органами спорів, ініційованих позивачем у справах №520/36439/23 (наразі перебуває на розгляді Касаційного адміністративного суду) та №520/36434/23 (наразі перебуває на розгляді Харківського окружного адміністративного суду).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до норм ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначалося судом вище, на виконання умов договору, між сторонами 23.12.2021 між сторонами було складено та підписано акт прийому-передачі наданих послуг, відповідно до якого сторони підтвердили, що відповідно до умов договору від 16.12.2021 №П/В-211328/НЮ, виконавець надав, а споживач прийняв обумовлені Договором послуги вартістю з урахуванням ПДВ 20 % 247500,00 грн. (а.с. 37-38).

Отже, виконавець за спірним Договором виконав свої зобов`язання та на свій ризик надати зі свого матеріалу та своїми засобами послуги код ДК 021:2015-50530000-9 Послуги з ремонту технічного обслуговування техніки (Послуги з поточного ремонту компресора ВП-30/8 ремонтного вагонного депо Куп`янськ.

Під час розгляду справи судом встановлено та відповідачем зі свого боку не заперечувалось, що відповідачем до теперішнього часу (тобто, у період: 2 роки 7 місяців) не було сплачено вартості наданих відповідачем отриманих позивачем послуг.

При цьому, єдина підстава, на яку посилається відповідач на обґрунтування своїх заперечень - це невиконання позивачем п.4.1. Договору в частині проведення реєстрації податкової накладної.

У даній конкретній справі, суд відхиляє доводи відповідача, які викладено останнім на обґрунтування своїх заперечень у відзиві, оскільки суд дійшов висновку про те, що у даному випадку обмеження заявників у праві на судовий захист шляхом відмови у задоволенні позову за відсутності доказів виконання позивачем п.4.1. Договору в частині проведення реєстрації податкової накладної, фактично буде призводити до порушення принципів верховенства права, доступності судового захисту, суперечити положенням частини другої статті 124 Конституції України.

При цьому, суд вважає за необхідне вдруге зазначити, що позивач - виконавець за спірним Договором виконав свої зобов`язання та на свій ризик надати зі свого матеріалу та своїми засобами послуги код ДК 021:2015-50530000-9 Послуги з ремонту технічного обслуговування техніки (Послуги з поточного ремонту компресора ВП-30/8 ремонтного вагонного депо Куп`янськ, про що свідчить наявна у матеріалах справи належним чином засвідчена копія акту прийому-передачі наданих послуг, відповідно до якого сторони підтвердили, що відповідно до умов договору від 16.12.2021 №П/В-211328/НЮ, виконавець надав, а споживач прийняв обумовлені Договором послуги вартістю з урахуванням ПДВ 20 % 247500,00 грн. (а.с. 37-38).

Замовник зобов`язується прийняти ці послуги та оплатити їх (п. 1.3. Договору).

Судом береться до уваги й те, що відповідачем до теперішнього часу (тобто, у період: 2 роки 7 місяців) не було сплачено вартості наданих відповідачем послуг.

Також, із обставин справи убачається, між сторонами складено та підписано акт звірки взаєморозрахунків за період з 02.10.2021 по 31.12.2021 станом на 01.01.2022, згідно якого, заборгованість відповідача перед позивачем становить 593100,00 грн. (а.с. 39).

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, у даному конкретному випадку, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині заявленої до стягнення 247500,00 грн. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню у заявленому позивачем обсязі.

Щодо заявлених до стягнення 95975,63 грн. інфляційних втрат, суд виходить з наступного.

У статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 статті 626 Цивільного кодексу України).

За змістом наведених норм закону нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Приписи статті 625 Цивільного кодексу України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили інший розмір процентів річних.

Перевіривши розрахунок позивача, період нарахування останнім сум інфляційних витрат, суд дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок відповідає нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині заявлених до стягнення інфляційних втрат у розмірі 95975,63 грн. є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 ГПК України, та враховуючи висновки суду про повне задоволення позову покладає витрати по сплаті судового збору в розмірі 5152,13 грн. на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, ) в особі Регіональної філії "Південна Залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра, буд. 7, ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Пневмо-Ресурс" (61204, м. Харків, проспект Перемоги, 72, кв. 559, ) - 247500,00 грн. основного боргу; 95975,63 грн. інфляційних втрат та 5152,13 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "18" жовтня 2024 р.

Суддя Є.М. Жиляєв