ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/541/24

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Піпар А.Ю.

Розглянув матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз», м. Ужгород

до відповідача Приватного підприємства «Джерело-2», м. Виноградів Закарпатської області

про стягнення 143 400,29 грн

та за зустрічним позовом Приватного підприємства «Джерело-2», м. Виноградів Закарпатської області

до відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз», м. Ужгород

про визнання недійсним рішення, акту та акту-розрахунку

За участю представників:

позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) не з`явився;

відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) Крушельницька Г.Л., адвокат, ордер серії АІ № 1541679 від 01.02.2024 (в режимі відеоконференції).

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Приватного підприємства «Джерело-2» про стягнення 143 400,29 грн вартості перерахованого об`єму природного газу внаслідок пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим, що зафіксовано Актом про порушення №ZK05534 від 12.10.2023, за результатами якого Комісією з розгляду актів про порушення прийнято рішення від 05.12.2023 за період з 05 жовтня 2023 року до 27 жовтня 2023 року.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №907/541/24 визначено головуючого суддю Лучка Р.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 червня 2024 року.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 14 червня 2024 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи, встановив учасникам справи процесуальні строки для подання заяв по суті спору, заяв із обґрунтуванням заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Водночас, 05.07.2024 через систему «Електронний суд» від представника Приватного підприємства «Джерело-2» адвоката Крушельницької Г.Л. надійшла зустрічна позовна заява від 04.07.2024 року.

Ухвалою Господарського суду від 08 липня 2024 року зустрічну позовну заяву залишено без руху та встановлено підприємству десятиденний строк для усунення виявлених судом недоліків зустрічної позовної заяви.

Зважаючи на усунення недоліків зустрічної позовної заяви, суд ухвалою від 22 липня 2024 року прийняв зустрічну позовну заяву від 04.07.2024 Приватного підприємства «Джерело-2» до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» про визнання протиправними та скасування акту про порушення №ZK 05534 від 12.10.2023 року, складеного працівниками АТ «Закарпатгаз» щодо ПП «Джерело-2»; рішення комісії АТ «Закарпатгаз» з розгляду актів про порушення від 05.12.2023 про задоволення акту про порушення №ZK 05534 від 12.10.2023 року; акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим, від 26.01.2024 року щодо ПП «Джерело-2» до спільного розгляду з первісним позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» Приватного підприємства «Джерело-2» про стягнення 143 400,29 грн.

Також, означеною ухвалою від 22 липня 2024 року суд постановив здійснити перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №907541/24 за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання; призначити підготовче засідання у справі на 08 серпня 2024 року. Сторонам встановлено процесуальні строки для подання відповідних заяв про суті зустрічного позову.

05 серпня 2024 року від відповідача за зустрічним позовом через систему «Електронний суд» надійшов відзив на зустрічний позов від 05.08.2024 з долученими доказами надіслання його копії до зареєстрованого Електронного кабінету позивача за зустрічним позовом.

08 серпня 2024 року від позивача за зустрічним позовом через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив від 07.08.2024. До відповіді на відзив подано докази надіслання її копії до зареєстрованого Електронного кабінету відповідача за зустрічним позовом.

У підготовчому засіданні 08 серпня 2024 року, за участю представників сторін, суд оголосив перерву до 20 вересня 2024 року зважаючи на відповідне клопотання представника позивача за первісним позовом.

За наслідками проведеного у справі підготовчого провадження, з огляду на вирішення у підготовчому засіданні зазначених у частині 2 статті 182 ГПК України питань, що підлягали з`ясуванню судом, ухвалою суду від 20.09.2024 постановлено підготовче провадження закрити та призначити судовий розгляд справи по суті на 17.10.2024 року.

Представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні 17.10.2024 надала суду пояснення щодо спірних у справі правовідносин та просила суд відмовити в задоволенні первісним позовних вимог, задовольнивши, при цьому, вимоги зустрічного позову ПП «Джерело-2».

В судове засідання 17.10.2024 позивач за первісним позовом не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Від представника Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» адвоката Кривки М.В. на адресу суду надійшло клопотання від 17.10.2024 про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 14 ГПК України учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Згідно приписів ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому відповідно до ст. 202 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зважаючи на процесуальні строки розгляду даної справи, які визначені в ст. 195 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника позивача за первісним позовом за наявними в матеріалах справами доказами, які подані сторонами в справі та яких достатньо для прийняття рішення у спірних правовідносинах.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення по даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки наявних в матеріалах справи доказів.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Щодо первісного позову.

Правова позиція позивача за первісним позовом.

Позовні вимоги первісного позову обґрунтовані порушенням відповідачем за первісним позовом строку періодичної повірки засобу вимірювальної техніки (лічильника газу GMS G-25, №046902), що встановленого в Акті про порушення № ZK05534 від 12.10.2023, відповідальність за яке передбачена положеннями пункту 4 Глави 4 Розділу ХІ Кодексу ГРС у вигляді компенсації Оператору ГРМ вартості перерахованого через порушення об`єму природного газу, що за підрахунками позивача за первісним позовом за період з 05.10.2023 по 27.10.2023 становить 143 400,29 грн.

Заперечення (відзив) відповідача за первісним позовом.

Відповідач за первісним позовом відповідно до відзиву від 04.07.2024 заперечує проти його задоволення, зазначає, що в акті про порушення №ZK 05534 від 12.10.2023 року вказана завідомо неправдива інформація та виправлення, не завірені підписами працівників АТ «Закарпатгаз», у зв`язку із чим він не відповідає вимогам законодавства.

Вважає, що донарахування обсягу природного газу здійснено відповідачем неправомірно, оскільки до позивача підлягає застосуванню абзац 2 пункту 8 глави 4 розділу XI Кодексу ГРС, так як допущене ним порушення не призвело до позаоблікового використання ним природного газу чи втручання/пошкодження ВОГ, а наявні дані в коректорі об`єму газу були достатніми для визначення об`єму природного газу на об`єкті позивача.

Вказує, що АТ «Закарпатгаз» неправильно визначено розмір необлікованого об`єму природного газу, так як розрахунок суми необлікованого (недорахованого) об`єму та обсягу природного газу є арифметично невірним, позаяк з 05 жовтня 2023 року по 23 жовтня 2023 року жоден із котлів на об`єкті ПП «Джерело-2» не було запущено у зв`язку із тим, що середня добова температура зовнішнього повітря не опускалася нижче +8 градусів тепла, а сума вартості 7283,95 м.куб. природного газу у розмірі 143 400,29 грн розрахована та пред`явлена для оплати разом з податком на додану вартість у сумі 23900,05 грн, тоді як розрахована вартість не облікованого (недорахованого) об`єму та обсягу природного газу це господарсько-правова відповідальність за порушення у сфері господарювання, що за своєю природою є санкцією та не являється базою оподаткування в розумінні положень статті 185 Податкового кодексу України.

Відповідь на відзив на первісний позов.

Позивачем за первісним позовом не подано суду відповіді на відзив в розумінні ст. 166 ГПК України.

Щодо зустрічного позову.

Правова позиція позивача за зустрічним позовом.

Мотиви та аргументи, з яких ПП «Джерело-2» заперечує проти задоволення первісних позовних вимог та які викладені у відзиві на первісний позов від 04.07.2024 покладені підприємством в основу зустрічних позовних вимог, предметом яких визначено: визнання протиправними та скасування акту про порушення №ZK 05534 від 12.10.2023 року, складеного працівниками АТ «Закарпатгаз» щодо ПП «Джерело-2»; рішення комісії АТ «Закарпатгаз» з розгляду актів про порушення від 05.12.2023 про задоволення акту про порушення №ZK 05534 від 12.10.2023 року; акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим, від 26.01.2024 року щодо ПП «Джерело-2».

Так, в зустрічному позові ПП «Джерело-2» зазначає, що згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №2021-1118-Т від 12.10.2021 року щодо коректора об`єму газу КПЛГ-2.01Р, зав. №00267, зазначено, що свідоцтво чинне до 12.10.2023 року, а відтак, станом на дату контрольного огляду вузла обліку на об`єкті ПП «Джерело-2» та складення акту про порушення, строк періодичної повірки коректора об`єму газу не було пропущено.

Крім того, зауважує, що на першій сторінці акту про порушення №ZK 05534 від 12.10.2023 року зазначено фактичні показники лічильника газу 11763,26 та коректора 11764,3 та на адвокатський запит від 01.02.2024 року АТ «Закарпатгаз» надало фотографію засобів вимірювальної техніки, зроблені при складанні акту про порушення від 12.10.2023 року, на якій немає ні номера лічильника, ні номера пломби, а показники зазначено 11764,2, які не співпадають повністю ні з показникам лічильника, ні з показниками коректора, зазначеними в акті про порушення №ZK 05534 від 12.10.2023 року.

Окремо акцентує увагу, що додатковим підтвердженням справності лічильника газу GMS G25/40 заводський №046902 є той факт, що на момент виявлення порушення 12.10.2023 в акті порушення зафіксовані практично ідентичні показники лічильника та коректора показник 11763 та 11764, а сам лічильник 07.12.2023 пройшов періодичну повірку і визнаний справним, що підтверджується Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №3577 від 07.12.2023 року.

З урахуванням наведеного, вважає акт про порушення №ZK 05534 від 12.10.2023 року, складений щодо ПП «Джерело-2», рішення комісії АТ «Закарпатгаз» з розгляду актів про порушення від 05.12.2023 та акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим, від 26.01.2024 року, на підставі яких АТ «Закарпатгаз» звернулося до суду із первісним позовом, є протиправними і підлягають скасуванню судом.

Заперечення (відзив) відповідача за зустрічним позовом.

Відповідач за зустрічним позовом згідно з відзивом на зустрічну позовну заяву від 05.08.2024 не погоджується з заявленими зустрічними позовними вимогами, просить в їх задоволенні відмовити.

Зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства та умов Типового договору розподілу природного газу, відповідач, як споживач, що не є побутовим, зобов`язаний здійснювати належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та своєчасно здійснювати організацію проведення їх періодичної повірки.

Пояснює, що на підставі підпункту 4 пункту 2 глави 2 розділу XI Кодексу ГРМ, пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим, належить до порушень, внаслідок яких оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого газу споживачу, а донарахування об`єму природного газу у зв`язку з виявленим порушенням є одним із засобів обліку протранспортованого природного газу, що передбачений Кодексом ГРМ, який, згідно з умовами Договору розподілу природного газу, поширюється на його сторін.

Вважає безпідставними доводи відповідача про те, що строк періодичної повірки коректора об`єму природного газу не було пропущено, адже у даному випадку мова йде саме про лічильник природного газу, відтак дані коректора не можуть бути використані для визначення об`єму газу, оскільки вони отримані від лічильника з вичерпаним терміном повірки.

Звертає увагу, що у даному спорі, взагалі не йдеться про придатність чи непридатність до застосування лічильника на підставі результатів контролю метрологічних характеристик, а йдеться саме про пропущення строку періодичної повірки, що за соєю правовою природою є самостійним порушенням та не пов`язується з фактом втручання в роботу лічильника чи неправильної його роботи.

Таким чином, вважає, що доводи відповідача, викладені у зустрічному позові, не стосуються даного предмету спору, адже у даному випадку відповідальність застосовуються за сам факт пропуску строку періодичної повірки, що відповідачем не заперечується та підтверджується матеріалами справи.

Окремо зазначає, що ані оспорюване позивачем за первісним позовом рішення комісії з розгляду актів про порушення, ані акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості, ані рахунок на його оплату не є оперативно-господарською санкцією, що свідчить про безпідставність доводів ПП «Джерело-2» в цій частині.

Відповідь на відзив на зустрічний позов.

Позивач за зустрічним позовом згідно з поданою суду відповіддю на відзив на зустрічний позов від 07.08.2024 звертає увагу, що факт пропущення строку періодичної повірки ЗВТ не є тотожним факту наявності необлікованих (облікованих частково) об`ємів газу.

Зауважує, що застосований АТ «Закарпатгаз» до ПП «Джерело-2» в односторонньому порядку такий захід впливу, як донарахування об`ємів природного газу, за своєю правовою природою є оперативно-господарською санкцією, а та обставина, що донарахування додаткових об`ємів газу не включено до Договору розподілу природного газу, жодним чином не свідчить про те, що такі нарахування є компенсацією (платою) вартості необлікованого природного газу.

Доводить, що розрахунки АТ «Закарпатгаз», зазначені в акті-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим, від 26.01.2024 року щодо ПП «Джерело-2» є арифметично невірними.

Заперечення на відповідь на відзив на зустрічний позов.

Відповідач за зустрічним позовом не скористався правом надати суду заперечення на відповідь на відзив на зустрічний позов в розумінні ст. 167 ГПК України

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

Між сторонами у справі укладений Договір розподілу природного газу шляхом подання Приватним підприємством «Джерело-2» (надалі ПП «Джерело-2») заяви-приєднання №09420W2ЕА1А1016 від 27.01.2016 до умов Договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).

Згідно з додатком №4 «Розрахунок втрат і витрат природного газу. Перелік точок комерційного обліку споживача» до заяви приєднання, адреса об`єкта м. Виноградів, урочище Виннички, 35; перелік точок комерційного обліку об`єкта споживача лічильник «GMS», G-25, заводський №046902, коректор КПЛГ, заводський номер №0267; на об`єкті встановлено наступне газоспоживаюче обладнання 2 Котли (Fegterm та Кларк), номінальною витратою природного газу по 2,8 м.куб./год кожен, режимом роботи по 24 год/добу та ПГ-6 (плита газова), режимом роботи 8 год/добу.

Як вбачається з долученої АТ «Закарпатгаз» до відзиву на зустрічний позов Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, означений в заяві-приєднання об`єкт Споживача за адресою м. Виноградів, урочище Виннички, 35 належить на праві спільної часткової власності громадянам Онисько Л.О. та ОСОБА_1 , право користування об`єктом на умовах оренди належить ПП «Джерело-2», що не заперечується учасниками даної справи.

Згідно з п. 3.2 Договору за наявності підтвердженого обсягу природного газу Споживача та відсутності простроченої заборгованості за цим договором Оператор ГРМ забезпечує розподіл природного газу, що належить Споживачу, до межі балансової належності його об`єкта з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу.

За умовами п. 2.1. Договору Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначенні цим договором.

За доводами позивача, свої зобов`язання за Договором газорозподільне підприємство виконує належним чином та в повному обсязі. При цьому, відповідачем допущено порушення зазначених норм за наступних обставин.

Так, згідно з Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №779П-10/21 від 04.10.2021 встановлений на об`єкті ПП «Джерело-2» за адресою: м. Виноградів, урочище Виннички, 35 газовий лічильник «GMS», G-25, заводський №046902 за результатами повірки відповідає вимогам GMS.407273.001 МП.

Чинність дії Свідоцтва про повірку №779П-10/21 від 04.10.2021 до 04 жовтня 2023 року.

12 жовтня 2024 року на об`єкті відповідача за первісним позовом за адресою м. Виноградів, урочище Виннички, 35 (готель «Орлине гніздо») працівниками позивача за первісним позовом за результатами контрольного огляду вузла обліку газу виявлено порушення п.п. 4 п. 2 глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРС пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим, що вбачається зі змісту Акту про порушення № ZK05534 від 12.10.2023 (надалі Акт про порушення), складеного працівниками позивача за первісним позовом у зв`язку з виявленим у Споживача порушенням.

Означений Акт про порушення складений безпосередньо на зазначеній ПП «Джерело-2» в заяві-приєднання №09420W2ЕА1А1016 від 27.01.2016 адресі здійснення господарською діяльності відповідача за первісним позовом - м. Виноградів, урочище Виннички, 35 (готель «Орлине гніздо»), за участю представника Споживача Дідик І.М. та підписаний ним із зауваженням, що заява про проведення повірки лічильника надіслана листом.

В Акті про порушення зазначено, що на час виявлення порушення на об`єкті відповідача за первісним позовом було встановлено наступне газоспоживаюче обладнання: плита ПГ-6 (50 кВт/год), два котли газових (по 28 кВт/год), котел Fegterm (40 кВт/год), колонка ВПГ (29,5 кВт/год). В даній частині суд зауважує, що поданий позивачем за первісним позовом примірник (копія) Акту про порушення містить виправлення в кількості газових котлів, а результатів фотофіксації виявленого порушення як про це зазначено в п. 8 Акту про порушення на підтвердження кількості та номінальної потужності встановленого на об`єкті ПП «Джерело-2» газоспоживаючого обладнання на час оформлення Акту про порушення АТ «Закарпатгаз» суду не надано.

Надалі, 27.10.2023 представник відповідача за первісним позовом звернувся до позивача за первісним позовом з листом від 27.10.2023 про направлення спеціалістів для проведення повірки газового лічильника заводський №046902 та коректора №0267.

Відповідно до Протоколу №25/10/23 від 06.12.2023 щодо направлення ЗВТ та/або пломби на позачергову повірку, лічильник газу «GMS», G-25, заводський №046902, коректор КПЛГ, заводський номер №0267 було демонтовано для направлення на позачергову повірку в КПП ДП «Закарпаттястандартметрологія» та з долучених ПП «Джерело-2» до відзиву на первісний позов та до зустрічного позову Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №3577 від 07.12.2025, протоколу повірки вбачається, що лічильник газу «GMS», G-25, заводський №046902 є придатним до експлуатації.

Водночас, 21 листопада 2023 року АТ «Закарпатгаз» направило ПП «Джерело-2» лист від 21.11.2023 № 771, вказавши про те, що Акт про порушення буде розглянутий на комісії з розгляду актів про порушення 05.12.2022 о 10:20 годин у приміщенні АТ «Закарпатгаз» за адресою: м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2, як це передбачено главою 5 розділу ХІ Кодексу ГРС.

Надіслання позивачем за первісним позовом означених листів підтверджується долученим до первісного позову фіскальним чеком від 21.11.2023 та не заперечується відповідачем за первісним позовом.

05 грудня 2023 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» прийнято рішення, яким задоволено повністю Акт про порушення № ZK05534 від 12.10.2023, складений за адресою: м. Виноградів, урочище Виннички, 35 стосовно споживача ПП «Джерело-2».

Як вбачається зі змісту витягу з рішення комісії з розгляду актів про порушення АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» від 05.12.2023 у засіданні комісії брав участь представник Споживача співвласник об`єкта Онисько В.І.

На підставі Акту про порушення, який був задоволений рішенням комісії з розгляду актів про порушення відповідача від 05.12.2023 АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» складено акт-розрахунок від 26.01.2024 необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, згідно з яким відповідачу за первісним позовом на підставі п.п. 1, п. 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ донараховано 7948,80 м.куб. природного газу на суму 143 400,29 грн (з урахуванням часткової сплати Споживачем вартості облікованих 664,85 м.куб. природного газу в період розрахунку).

Як видно з Розрахунку об`ємів та вартості природного газу згідно Акту-розрахунку за пропущення строку періодичної повірки ЗВТ, означений розрахунок позивачем за первісним позовом проведено за період з 05.10.2023 (дата початку прострочення періодичної повірки газового лічильника) до 27.10.2023 (дата подання Споживачем заяви про проведення повірки газового лічильника), виходячи з зазначеного в Акті про порушення газоспоживаючого обладнання (плита ПГ-6 (50 кВт/год), два котли газових (по 28 кВт/год), котел Fegterm (40 кВт/год), колонка ВПГ (29,5 кВт/год).

Донарахована відповідно до акту-розрахунку від 26.01.2024 необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, сума компенсації вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу пред`явлена до сплати відповідачу за первісним позовом окремим платіжним рахунком на оплату б/н б/д, шляхом надсилання такого рахунку підприємству рекомендованим поштовим відправленням (трек номер 461) разом із вимогою № 880-Сл-135-0124 від 26.01.2024 року.

Зважаючи на вищенаведене, позивач за первісним звернувся до суду за захистом свого порушеного права з даним позовом, предметом якого визначено стягнення вартості перерахованого відповідачу об`єму природного газу у зв`язку з пропущенням строку періодичної повірки лічильник газу «GMS», G-25, заводський №046902 в розмірі 143 400,29 грн.

Позатим не погоджуючись з правомірністю здійснених позивачем за первісним позовом донарахувань природного газу, споживачем ПП «Джерело-2» подано до Господарського суду зустрічний позов, предметом якого визначено визнання протиправними та скасування акту про порушення №ZK 05534 від 12.10.2023 року, складеного працівниками АТ «Закарпатгаз» щодо ПП «Джерело-2»; рішення комісії АТ «Закарпатгаз» з розгляду актів про порушення від 05.12.2023 про задоволення акту про порушення №ZK 05534 від 12.10.2023 року; акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим, від 26.01.2024 року щодо ПП «Джерело-2».

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до частин першої та другої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно з приписами частин першої - третьої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

У відповідності до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі статтею 224 Господарського кодексу України (далі - ГК України) учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до частини першої статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» (далі Закон) постановою від 30.09.2015 N 2494 затверджено Кодекс газорозподільних систем, який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Пункт 1 глави 1 Розділу VI Кодексу ГРС визначає, що суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними «газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог Кодексу та укладення договору розподілу природного газу .

Укладений між сторонами Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема, надання підписаної Споживачем заявам-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що на є побутовим) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплати рахунка Оператора ГРМ, та/бо документально підтверджене споживання природного газу (п.1.3. Договору).

Відповідно до абзацу 12 пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС договір на приєднання до газорозподільної системи/договір на приєднання - це письмова угода між оператором газорозподільної системи та замовником послуги з приєднання, яка укладається відповідно до вимог розділу V та за формою, наведеною в цьому Кодексі, визначає їх правовідносини під час виконання приєднання об`єкта замовника до газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у власності чи користуванні (у тому числі в експлуатації) оператора газорозподільної системи.

Відповідно до абзацу 63 пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС повіркою лічильника газу є встановлення придатності до застосування лічильника газу на підставі результатів контролю його метрологічних характеристик, що здійснюється в установленому законодавством порядку.

Пунктом 1 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС визначено, що власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).

Технічне обслуговування елементів комерційного ВОГ, зокрема здійснення ревізії запірних пристроїв та фільтрів, повірки та ремонту ЗВТ, проводить власник цього комерційного ВОГ або суб`єкти господарювання, що здійснюють його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, згідно з експлуатаційними документами в спеціалізованих сервісних центрах.

Згідно з пунктом 1 глави 7 розділу Х Кодексу ГРС власники ЗВТ, що є елементами комерційних ВОГ, зобов`язані забезпечити належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та організацію проведення їх періодичної повірки. Здійснення періодичної повірки ЗВТ забезпечується власником ЗВТ за власний рахунок.

За змістом підп. 1 п. 2 глави 7 розділу Х Кодексу ГРС для належної організації періодичної повірки власних ЗВТ, що входять до складу комерційного ВОГ, споживач повинен, зокрема: завчасно (до дати прострочення періодичної повірки) направити Оператору ГРМ письмове повідомлення (зразок якого Оператор ГРМ має опублікувати на своєму вебсайті) про дату та час демонтажу ЗВТ на повірку (або його повірку на місці установки) та необхідність забезпечення представником Оператора ГРМ розпломбування ЗВТ. Звернення має бути направлене не пізніше десяти робочих днів до запланованої дати

Відповідно до абз. 29 пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС контрольним оглядом вузла обліку є виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності ЗВТ (корпусу, скла, кріплення, з`єднання тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, зняття показань ЗВТ, а також з метою виявлення без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів несанкціонованого втручання в роботу ГРМ та/або ЗВТ/лічильника газ.

Оператор ГРМ при проведенні контрольного огляду вузла обліку має право, зокрема, перевіряти наявність діючих свідоцтв про повірку ЗВТ (відміток про повірку в паспортах ЗВТ), що входять до складу комерційного ВОГ (п. 4 глави 9 розділу Х Кодексу ГРС).

При цьому, відповідно до п. 8 глави 7 розділу Х Кодексу ГРС у разі пропущення терміну періодичної повірки ЗВТ з вини споживача (незабезпечення належної організації повірки власних ЗВТ або недопуск до ЗВТ представників Оператора ГРМ) обсяг спожитого природного газу через комерційний ВОГ, елементом якого є ЗВТ з пропущеним терміном повірки, розраховується відповідно до вимог розділу ХІ цього Кодексу.

У відповідності до пункту 2 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем до порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу, належать, належить, зокрема, пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим.

Відповідно до пунктів 1 та 2 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Матеріалами справи підтверджується, що 12 жовтня 2023 року працівниками Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» на об`єкті відповідача за первісним позовом, що знаходиться в м. Виноградів Закарпатської області, урочище Виннички, 35, в присутності представника ПП «Джерело-2» було встановлено наявність факту пропуску строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим, яке відповідно до п. 2 Глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРС є підставою для зміни Оператором ГРМ встановленого режиму нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу.

Так, відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №779П-10/21 від 04.10.2021 встановлений на об`єкті ПП «Джерело-2» за адресою: м. Виноградів, урочище Виннички, 35 газовий лічильник «GMS», G-25, заводський №046902 за результатами повірки відповідає вимогам GMS.407273.001 МП, а чинність дії означеного Свідоцтва про повірку встановлено до 04 жовтня 2023 року.

При цьому, за встановленими у справі обставинами, повірка газованого лічильника «GMS», G-25, заводський №046902 була проведена на підставі заяви Споживача від 27.10.2023 лише 07.12.2023 (Свідоцтво про повірку №3577), за результатами якої встановлено придатність даного ЗВТ до експлуатації.

Вказані обставинами визнаються усіма учасниками справи, в тому числі й відповідачем за первісним позовом, яким не заперечується також і належність ПП «Джерело-2» ЗВТ газового лічильника «GMS», G-25, заводський №046902, що відповідно до цитованих вище приписів п.п. 1,2 глави 7 розділу Х Кодексу ГРС покладає на підприємство обов`язок із забезпечення належного контролю за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ, організацію проведення їх періодичної повірки, невиконання якого має наслідком зміну встановленого режиму нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу Споживачу (п. 8 глави 7 розділу Х, підп. 4 п. 2 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС).

Означене порушення, зафіксовано Актом про порушення № ZK05534 від 12.10.2023, складеного за участю представника Споживача, яким і підписано Акт про порушення із застереженням про те, що заява про проведення повірки надіслана листом.

Позатим, суду не надано доказів звернення Споживача (ПП «Джерело-2») до Оператора ГРМ (АТ «Закарпатгаз») із заявою про проведення чергової повірки газового лічильника «GMS», G-25, заводський №046902 до дати прострочення періодичної повірки (04.10.2023), а долучені до позовної заяви АТ «Закарпатгаз» та відзиву на первісний позов докази свідчать, що така заява ПП «Джерело-2» подана лише 27.10.2023 та, відповідно, до Свідоцтво про повірку №3577 від 17.12.2023 означений газовий лічильник визнано придатним до експлуатації.

Водночас, сама по собі придатність газованого лічильника «GMS», G-25, заводський №046902 до експлуатації, яка встановлена в ході наступної позачергової повірки, як і покази газового лічильника на момент складання Акту про порушення чи подальшого його зняття для проведення позачергової повірки, - не мають правового значення при наявності встановленого судом та незапереченого відповідачем за первісним позовом факту пропуску строку періодичної повірки такого газового лічильника. При цьому, порушення вимог Кодексу ГРС щодо пропуску строку періодичної повірки газового лічильника та ймовірна його непридатність до експлуатації, яка визначається в ході подальшої позачергової повірки є різними видами порушень, які визначені у п. 2 та у п. 3 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС відповідно (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ) та відповідальність за які передбачена різними пунктами глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРС.

Оцінюючи підставність заперечень відповідача за первісним позовом щодо наявності невідповідностей в Акті про порушення в частині зазначення в ньому про пропуск строку повірки коректора №00267 та за посиланням на Свідоцтво про повірку коректора №2021-1118-Т від 12.10.2021 (чинне до 12.10.2023), суд зауважує, що означена обставина не спростовує підставність аргументів позивача за первісним позовом про встановлений факт пропуску строку періодичної повірки лічильника газу, а здійснені АТ «Закарпатгаз» в порядку глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРС донарахування вартості природного газу, стягнення яких є предметом первісного позову та підставність яких поставлено під сумнів ПП «Джерело-2» в зустрічній позовній заяві, пов`язуються АТ «Закарпатгаз» саме з пропуском строку періодичної повірки газового лічильника, що в спірних правовідносинах визнається і самим відповідачем за первісним позовом.

Невідповідними також суд вважає аргументи ПП «Джерело-2», які зазначені як у відзиві на первісний позов, так і однією з підстав зустрічних позовних вимог в частині необхідності застосування в спірних правовідносинах абзацу 2 пункту 8 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРС щодо відсутності підстав для застосування визначеної главою 4 розділу ХІ Кодексу ГРС процедури у зв`язку з наявністю на об`єкті Споживача за адресою: м. Виноградів, урочище Виннички, 35 на дату складення Акту про порушення технічно справного коректора (з непропущеним строком повірки), дані якого є достатніми для визначення об`єму природного газу по об`єкту Споживача, позаяк положення означеного абзацу 2 пункту 8 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРС, як видно з диспозиції даного абзацу застосовуються при порушеннях, пов`язаних з пошкодженням ЗВТ та/або пломб на ЗВТ, ане при пропуску строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим.

Таким чином, за встановленими у справі обставинами строк періодичної повірки встановленого на об`єкті ПП «Джерело-2» за адресою: м. Виноградів, урочище Виннички, 35 газового лічильника «GMS», G-25, заводський №046902 закінчився 04.10.2023, що встановлено в Акті про порушення від 12.10.2023, а відтак, слід дійти висновку, що відповідачем за первісним позовом порушено зазначені вище вимоги Кодексу ГРС та вказане порушення відповідно до пункту 2 глави 2 Розділу ХІ даного Кодексу має наслідком зміну встановленого режиму нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу Споживачу, яким воно допущено.

Приписами пункту 8 глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРС визначено, що Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Згідно з пунктами 10-12 вказаної глави розділу XI Кодексу ГРС Споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення.

За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи.

У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі.

З матеріалів справи вбачається, що листом №771 від 21.11.2023 позивачем за первісним позовом було повідомлено відповідача за первісним позовом про дату засідання комісії з розгляду актів про порушення (фіскальний чек від 21.11.2023).

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, Акт про порушення у відповідності до положень глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРС розглянуто комісією АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» з розгляду актів про порушення за участю представника Споживача (ПП «Джерело-2»), за результатами чого прийнято рішення про задоволення Акту про порушення, про що свідчить витяг з рішення комісії від 05.12.2023 року.

Враховуючи викладене, судом встановлено підставність доводів та аргументів позивача за первісним позовом щодо порушення відповідачем п.п. 4 п. 2 Глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРС у вигляді пропуску строку періодичної повірки ЗВТ (газового лічильника «GMS», G-25, заводський №046902) з вини споживача, що не є побутовим на об`єкті ПП «Джерело-2» що знаходиться в м. Виноградів Закарпатської області, урочище Виннички, 35, а аргументи позивача за зустрічним позовом в цій частині спростовуються поданими суду доказами.

При цьому, зміна встановленого режиму нарахування об`єму природного газу у зв`язку з виявленим порушенням є одним із засобів обліку протранспортованого природного газу, що передбачений Кодексом ГРС, який згідно з умовами договору розподілу природного газу, поширюється на сторін договору.

У відповідності до пункту 11 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільчих систем за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

При складанні акта-розрахунку враховується, зокрема, що розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу.

Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі (пункт 12 глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРС).

Згідно з підпунктом 1 пункту 4 глави 4 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення Оператором ГРМ пропущення строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача, несправності лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску), що сталася внаслідок його пошкодження або позаштатного режиму роботи, за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу проводиться з урахуванням такого:

- при визначенні лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску) непридатними до застосування за результатами позачергової або експертної повірки, а також при пропущенні строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача об`єм переданого (прийнятого) газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання перерахунок проводиться за період з дати виходу з ладу ЗВТ (з дати початку прострочення періодичної повірки) до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.

Таким чином, у спірних правовідносинах перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу слід здійснювати, виходячи з номінальної потужності неопломбованого газоспоживаючого обладнання та за період з дати початку прострочення періодичної повірки (05.10.2023) і до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.

За встановленими у справі обставинами, право АТ «Закарпатгаз» здійснювати перерахунок ПП «Джерело-2» об`єму розподіленого (спожитого) природного газу виникло з 05.10.2023 (дата початку прострочення періодичної повірки) і тривало принаймні до 07.12.2023 (дата позачергової повірки газового лічильника «GMS», G-25, заводський №046902 відповідно до Свідоцтва про повірку №3577).

При цьому, відповідно до Акту-розрахунку від 26.01.2024 необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, Розрахунку об`ємів та вартості природного газу, відповідні перерахування АТ «Закарпатгаз» здійснені лише по 27.10.2023 (дата подання ПП «Джерело-2» заяви від 27.10.2023 про здійснення повірки газового лічильника).

Разом з тим, враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України суд позбавлений права виходити за межі позовних вимог при ухваленні рішення, а відтак, в частині розгляду первісного позову, оцінці підлягають позовні вимоги АТ «Закарпатгаз» про стягнення з ПП «Джерело-2» вартості перерахованого об`єму природного газу в межах визначеного позивачем за первісним позовом періоду.

Відхиляються судом, при цьому, аргументи відповідача за первісним позовом (в частині заперечень проти такого позову) та позивача за зустрічним позовом (щодо підставності його заявлення) з посиланням на відсутність роботи котлів на об`єкті ПП «Джерело-2» з 05 жовтня 2023 року по 23 жовтня 2023 у зв`язку із тим, що середня добова температура зовнішнього повітря не опускалася нижче +8 градусів тепла, позаяк означеними приписами підпункту 1 пункту 4 глави 4 розділу XI Кодексу газорозподільних систем визначено обов`язок Оператора ГРМ в разі пропуску строку періодичної повірки визначати об`єм переданого (прийнятого) газу за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання, ане в залежності від тієї обставини чи таке газоспоживаюче обладнання увімкнене (працює) на момент виявлення порушення та оформлення Акту про порушення.

При цьому, відповідно до Додатку №4 «Розрахунок втрат і витрат природного газу. Перелік точок комерційного обліку споживача» до заяви приєднання ПП «Джерело-2» №09420W2ЕА1А1016 від 27.01.2016 до умов Договору розподілу природного газу визначено режим роботи газоспоживаючого обладнання, зокрема, котлів 24 год/добу, а відповідачем за первісним позовом не надано суду жодних доказів опломбування наявного на об`єкті в м. Виноградів Закарпатської області, урочище Виннички, 35 газоспоживаючого обладнання на час складання Акту про порушення, а відтак, наведені заперечення ПП «Джерело-2» не беруться судом до уваги.

Водночас, судом встановлено, що позивачем за первісним позовом здійснено нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу за номінальною потужністю газоспоживаючого обладнання, виявленого відповідно Акту про порушення, що становить: 5,8 м.куб/год плита ПГ-6 50 кВт/год, 3,25 м.куб./год - два котли газових по 28 кВт/год, 4,8 м.куб./год - котел Fegterm 40 кВт/год та 3,5 м.куб./год колонка ВПГ 29,5 кВт/год, що за підрахунками Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» (з урахуванням часткової сплати в спірний період відповідачем за первісним позовом вартості 664,85 м.куб. природного газу) становить 143 400,29 грн.

У відповідності до положень Кодексу, зазначена вартість перерахованого об`єму природного газу пред`явлена до сплати відповідачу за первісним позовом окремим платіжним рахунком на оплату б/н б/д, шляхом надсилання такого рахунку підприємству рекомендованим поштовим відправленням (трек номер 461) разом із вимогою № 880-Сл-135-0124 від 26.01.2024 року.

17 жовтня 2019 року набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України, в тому числі змінено назву статті 79 ГПК з «Достатність доказів» на нову - «Вірогідність доказів» та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування «вірогідності доказів».

У рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Brualla Gomez de La Torre v. Spain» від 19.12.1997 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі «Бендерський проти України» («BENDERSKIY v. Ukraine»), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України одними з основних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Аналогічна відповідно до ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Як вже зазначалося вище, поданий АТ «Закарпатгаз» Акт про порушення містить виправлення в частині кількості газових котлів, а результатів фотофіксації виявленого порушення як про це зазначено в п. 8 Акту про порушення на підтвердження кількості та номінальної потужності встановленого на об`єкті ПП «Джерело-2» газоспоживаючого обладнання на час оформлення Акту про порушення АТ «Закарпатгаз» суду не надано.

Наведені обставини, в сукупності з запереченнями відповідача за первісним позовом в цій частині (що не спростовуються позивачем за первісним позовом) та з урахуванням зазначеного в Додатку №4 «Розрахунок втрат і витрат природного газу. Перелік точок комерційного обліку споживача» до заяви приєднання ПП «Джерело-2» №09420W2ЕА1А1016 від 27.01.2016 до умов Договору розподілу природного газу переліку газоспоживаючого обладнання, зокрема, 2 Котли, номінальною витратою природного газу по 2,8 м.куб./год кожен, дають суду підстави для висновку про недоведеність позивачем за первісним позовом належними, допустимими та достовірними доказами наявність на час оформлення Акту про порушення на об`єкті в м. Виноградів Закарпатської області, урочище Виннички, 35 третього котла 40 кВт/год, номінальною потужність 4,8 м.куб./год, а відтак, здійснені позивачем за первісним позовом в цій частині донарахування на суму 52 163,10 грн (відповідно до розрахунку об`ємів та вартості природного газу) не відповідають пункту 4 глави 4 розділу XI Кодексу газорозподільних систем.

Згідно з частиною другою статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України (п. 8.1. Типового Договору розподілу природного газу ).

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушення зобов`язання - це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Пунктом 4 ст. 611 цього Кодексу визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Ця норма кореспондується зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Визначаючись з підставністю заперечень відповідача за первісним позовом, що розрахована вартість не облікованого (недорахованого) об`єму та обсягу природного газу це господарсько-правова відповідальність за порушення у сфері господарювання, що за своєю природою є санкцією та не являється базою оподаткування в розумінні положень статті 185 Податкового кодексу України, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 235 Господарського кодексу України, за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором. Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання.

Види оперативно-господарських санкцій закріплено статтею 236 Господарського кодексу України, згідно із частиною першою якої у господарських договорах сторони можуть передбачати використання таких видів оперативно-господарських санкцій: 1) одностороння відмова від виконання свого зобов`язання управненою стороною зі звільненням її від відповідальності за це - у разі порушення зобов`язання другою стороною; відмова від оплати за зобов`язанням, яке виконано неналежним чином або достроково виконано боржником без згоди другої сторони; відстрочення відвантаження продукції чи виконання робіт унаслідок прострочення виставлення акредитива платником, припинення видачі банківських позичок тощо; 2) відмова управненої сторони зобов`язання від прийняття подальшого виконання зобов`язання, порушеного другою стороною, або повернення в односторонньому порядку виконаного кредитором за зобов`язанням (списання з рахунку боржника в безакцептному порядку коштів, сплачених за неякісну продукцію, тощо); 3) встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов`язань стороною, яка порушила зобов`язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо; 4) відмова від встановлення на майбутнє господарських відносин зі стороною, яка порушує зобов`язання. При цьому цей перелік оперативно-господарських санкцій, не є вичерпним; сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції (частина друга статті 236 Господарського кодексу України).

Підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання (стаття 237 Господарського кодексу України).

З викладеного вбачається, що оперативно-господарські санкції можуть полягати в односторонній відмові від господарського зобов`язання (повністю або частково) або в односторонній зміні його умов. Оперативно-господарські санкції застосовуються відповідною особою - стороною зобов`язання в односторонньому порядку, а їх перелік та порядок вжиття визначаються виключно положеннями договору, укладеного між сторонами. Мета застосування зазначених санкцій - припинення або запобігання повторенню порушень зобов`язання шляхом оперативного впливу на правопорушника. Оперативно-господарські санкції застосовуються виключно за рішенням управненої сторони й спрямовані на корегування подальшої поведінки порушника господарського зобов`язання в майбутньому.

Одностороннє визначення однією стороною господарського зобов`язання розміру боргу іншої сторони зазначеному не відповідає. Отже ані рішення комісії з розгляду актів про порушення, ані акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості, ані рахунок на його оплату не є оперативно-господарською санкцією, що свідчить про безпідставність доводів відповідача в цій частині.

Нарахування вартості необлікованого об`єму природного газу, здійснені Оператором ГРМ, не є ні збитками у розумінні законодавства, яке регулює правовідносини у сфері ринку природного газу, ні оперативно-господарською санкцією в розумінні господарського законодавства, а є платою за поставлений природний газ (аналогічної позиції притримується і Верховний Суд у постановах від 12.03.2020 у справі №914/766/17, від 27.04.2020 у справі №914/2471/17, від 01.07.2020 у справі №914/2285/17, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2020 у справі №910/17955/17).

Таким чином, враховуючи, що сукупністю наявних у справі доказів належним чином підтверджується, а відповідачем за первісним позовом визнається факт пропущення строку періодичної повірки газового лічильника «GMS», G-25, заводський №046902, судом встановлено правомірність здійсненого позивачем перерахування об`ємів та вартості природного газу в частині документально підтвердженої наявності на об`єкті споживання газоспоживаючого обладнання: 5,8 м.куб/год плита ПГ-6 50 кВт/год, 3,25 м.куб./год - два котли газових по 28 кВт/год та 3,5 м.куб./год колонка ВПГ 29,5 кВт/год (наявність та номінальна потужність якого не заперечується відповідачем за первісним позовом), - у зв`язку з чим позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача вартості перерахованого об`єму природного газу в підтвердженому розмірі 91 237,19 грн, а вимоги в цій частині суд визнає правомірними, обґрунтованими, незапереченими відповідачем за первісним позовом належними та допустимими доказами, а відтак, такими, що підлягають задоволенню.

В задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 52 163,10 грн вартості необлікованого об`єму природного газу, донарахованої по газоспоживаючому обладнанню ПГ-4 (плита газова) належить відмовити, позаяк наявність означеного газоспоживаючого обладнання на об`єкті відповідача на час складання Акту про порушення документально не підтверджується, як і не підлягають до задоволення зустрічні позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування рішення комісії АТ «Закарпатгаз» з розгляду актів про порушення від 05.12.2023 про задоволення Акту про порушення №ZK 05534 від 12.10.2023 року, позаяк таке рішення є законним, прийнятим з дотриманням Кодексу ГРС, а обґрунтованість здійснених АТ «Закарпатгаз» нарахувань на підставі означеного рішення комісії перевірена судом при вирішенні питання щодо часткового задоволення первісного позову.

Надаючи оцінку зустрічним позовним вимогам в частині визнання протиправними та скасування акту про порушення №ZK 05534 від 12.10.2023 року та акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим, від 26.01.2024 року щодо ПП «Джерело-2», суд враховує наступне.

Відповідно до змісту статей 11, 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Суд враховує, що складений працівниками Оператора ГРМ Акт про порушення по суті є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення контрольного огляду ВОГ та ЗВТ позивача за зустрічним позовом, а складання акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим від 26.01.2024 є наслідком прийняття відповідачем за зустрічним позовом оспорюваного ПП «Джерело-2» рішення комісії з розгляду актів про порушення від 05.12.2023 (правова оцінка якому надана судом вище), тому оскарження такого Акта про порушення, який не встановлює для Споживача будь-яких обов`язків, як і окремо оскарження акту-розрахунку, - не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Аналіз зазначеного Акту про порушення та акту-розрахунку здійснений судом в межах розгляду первісного позову про стягнення вартості перерахованого об`єму природного газу та зустрічного позову (в частині визнання протиправними та скасування рішення комісії АТ «Закарпатгаз» з розгляду актів про порушення від 05.12.2023 про задоволення Акту про порушення №ZK 05534 від 12.10.2023 року) та означеним доказами надано відповідну оцінку під час вирішення дійсного спору між сторонами в частині дійсності здійснених АТ «Закарпатгаз» нарахувань на підставі рішення комісії від 05.12.2023 року.

Водночас, відсутність спору в цій частині, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України Господарський суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

При цьому суд зауважує, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Означена правова позиція зазначена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18, від 6 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц, від 20.11.2019 у справі №591/5619/17, від 13.10.2020 у справі №369/10789/14-ц та суд вважає її релевантною до застосування в спірних правовідносинах.

З огляду на викладене суд робить висновок, що вимоги позивача за зустрічним позовом про визнання протиправними та скасування акту про порушення №ZK 05534 від 12.10.2023 року та акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим, від 26.01.2024 року щодо ПП «Джерело-2» не підлягають розгляду не лише в порядку господарського судочинства, але і взагалі не підлягають судовому розгляду, а обраний підприємством спосіб захисту прав в цій частині сам по собі не сприяє і не може сприяти ефективному відновленню порушеного права, відтак, провадження у справі в цій частині зустрічних позовних вимог належить закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип диспозитивності, закріплений у статті 14 ГПК України, передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, №303-А. пункт 29).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що ним надано вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, зважаючи на зазначене вище, первісні позовні вимоги як обґрунтовано заявлені, підтверджені належними та допустимими доказами підлягають до часткового задоволення судом, а в задоволенні вимог зустрічного позову належить відмовити в частині визнання протиправними та скасування рішення комісії від 05.12.2023, закривши провадження щодо решти вимог зустрічного позову.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати позивача за первісним позовом по сплаті судового збору на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених первісних позовних вимог.

В той же час, з урахуванням ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» зайво сплачений позивачем за первісним позовом судовий збір в розмірі 605,60 грн може бути повернутий з Державного бюджету України Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» в порядку п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» за його клопотанням.

Сплачений позивачем за зустрічним позовом судовий збір на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на самого позивача за зустрічним позовом в частині прийнятого рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову.

В той же час, з урахуванням ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплачений позивачем за зустрічним позовом судовий збір в розмірі 4844,80 грн може бути повернутий з Державного бюджету України Приватного підприємства «Джерело-2» в порядку п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з закриттям провадження щодо частини зустрічних позовних вимог за клопотанням підприємства.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 42, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 126, 129, 180, 221, 231, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Первісний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Джерело-2» (90300, м. Виноградів Закарпатської області, вул. Станційна, буд. 1, ) на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» (88015, м. Ужгород, вул. Погорєлова, буд. 2, ) 91 237,19 грн (дев`яносто одну тисячу двісті тридцять сім гривень 19 копійок) вартості перерахованого об`єму природного газу та 1541,23 грн (одну тисячу п`ятсот сорок одну гривню 23 копійки) в повернення сплаченого судового збору.

3. В решті вимог первісного позову відмовити.

4. В частині зустрічних позовних вимог Приватного підприємства «Джерело-2» до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» про визнання протиправними та скасування акту про порушення №ZK 05534 від 12.10.2023 року та акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим, від 26.01.2024 року щодо ПП «Джерело-2» закрити провадження у справі.

5. В решті вимог зустрічного позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного Господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 23 жовтня 2024 року.

Суддя Лучко Р.М.