РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2024Справа № 910/9573/24
Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІГАКЛАУД» (03022, місто Київ, ВУЛИЦЯ ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 37, ЛІТЕРА В, Ідентифікаційний код юридичної особи 39792589)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІР НОВІТНІХ МЕДИЧНИХ ПОСЛУГ» (01054, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГОГОЛІВСЬКА, будинок 1/3, Ідентифікаційний код юридичної особи 42607088) стягнення заборгованості у розмірі 83 893 грн. 85 коп.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГІГАКЛАУД» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІР НОВІТНІХ МЕДИЧНИХ ПОСЛУГ» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 85 038 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань за Договором про надання послуг №КОК-020719 від 18.06.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІГАКЛАУД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІР НОВІТНІХ МЕДИЧНИХ ПОСЛУГ» про стягнення заборгованості у розмірі 85 038 грн. 00 коп. залишено без руху.

09.08.2024 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви та заява про збільшення розміру позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2024 року відкрито провадження у справі № 910/9573/24, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

Що стосується заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІГАКЛАУД» про уточнення позовних вимог від 09.08.2024 року, Суд зазначає.

В даному випадку Заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІГАКЛАУД» про уточнення позовних вимог від 09.08.2024 року, фактично є заявою про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч.2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу Українипозивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд зазначає, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Враховуючи вищевикладене, Суд приймає Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІГАКЛАУД» про зменшення розміру позовних вимог від 09.08.2024 року до розгляду.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 12.08.2024 року була надіслана до електронного кабінету Позивача у порядку, визначеному законом, та направлена на адресу Відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету Позивача та поверненням на адресу суду поштового конверту у зв`язку з відсутністю адресату, надісланого на адресу Відповідача.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІР НОВІТНІХ МЕДИЧНИХ ПОСЛУГ» є 01054, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГОГОЛІВСЬКА, будинок 1/3.

Суд зазначає, що Ухвала Господарського суду міста Києва у справі №910/9573/24 була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІР НОВІТНІХ МЕДИЧНИХ ПОСЛУГ», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що Відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

18.06.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГІГАКЛАУД» (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІР НОВІТНІХ МЕДИЧНИХ ПОСЛУГ» (Замовник) було укладено Договір про надання послуг №КОК-020719, відповідно до умов якого Виконавець надає, а Замовник приймає Послуги повний перелік та деталізація яких визначаються у Замовленнях, які оформлюється шляхом укладання Додатків до цього Договору. (а.с.13-31)

Відповідно до п. 1.2 Договору Замовник самостійно обирає необхідну кількість та перелік послуг. Порядок підключення, відключення, зміни послуг визначається Сторонами згідно з даним Договором.

Додатковою угодою №1 від 22.11.2021 року до Договору про надання послуг №КОК-020719 від 18.06.2019 року Сторони внесли зміни до договору. (а.с.32-37)

Згідно з п. 3.10 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 22.11.2021 року вартість послуг, що надаються визначається відповідно до об?єму замовлених послуг на підставі діючих Тарифів Виконавця, що діяли на час отримання послуг та фіксується у відповідних Актах за звітний період. Детальний перелік послуг та зміни які вносилися в них протягом звітного місяця, Замовник може перевірити в особистому кабінеті за допомогою якого здійснює управління послугами.

Вартість та перелік послуг, може змінюватися Виконавцем в односторонньому порядку на підставі зміни Тарифів. У разі зміни Тарифів та відповідно вартості Послуг, Виконавець направляє Замовнику повідомлення про таку зміну на електронні адреси авторизованих осіб та через особистий кабінет для управління послугами не раніше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до дати вступу в дію нових тарифів. Замовник підтверджує згоду з отриманням послуг за новими Тарифами шляхом оплати вартості послуг за новими тарифами. (п.3.11 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 22.11.2021 року)

У п.4.1 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 22.11.2021 року зазначено, що ціна даного договору складається з вартості усіх замовлених та отриманих в період дії Договору послуг.

Відповідно до п.4.2 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 22.11.2021 року рахунок за перший місяць користування послугами надається замовнику одночасно з підписанням цього Договору, що фіксує вартість початкового обсягу послуг визначену згідно п. 3.4. Замовник сплачує рахунок за перший місяць користування послугами до моменту початку надання послуг. Виконавець здійснює включення послуг після надходження коштів на рахунок.

Відповідно до п.4.3 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 22.11.2021 року до 25 (двадцять п?ятого) числа включно місяця, що передує звітному, Виконавець надсилає Замовнику рахунок на оплату послуг у звітному місяці засобами електронного документообороту з Електронним цифровим підписом. Сторони погодили, що рахунок отриманий таким чином є достатньою підставою для здійснення оплати. згідно пункту 4.9 Договору.

Згідно з п. 4.6 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 22.11.2021 року до 10 (десятого) дня місяця наступного за звітним включно, Виконавець надсилає Замовнику засобами електронного документообороту з Електронним цифровим підписом акт прийому передачі наданих послуг за звітний місяць, що фіксує загальну вартість послуг за місяць з урахуванням змін які проводились протягом місяця.

Відповідно до п. 4.7 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 22.11.2021 року Замовник зобов?язується, у випадку відсутності мотивованих заперечень, стосовно наданих послуг, протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання, підписати Акт відповідно власним Електронним цифровим підписом та направити електронними засобами Виконавцю. У випадку наявності заперечень, Замовник зобов?язується скласти акт урегулювання розбіжностей із зазначенням причини, за яких Акт не може бути підписаний, та направити акт урегулювання розбіжностей протягом часу, визначеного для відправки Акту. Якщо в означений час Замовник не підписав акт прийому передачі або акту врегулювання розбіжностей, послуги вважаються наданими, а Акт, підписаний Виконавцем, прирівнюється до Акту, підписаного обома Сторонами.

Сторони погоджуються, що якщо до 20 (двадцятого) числа місяця наступного за звітним, Замовник не надав Виконавцю письмових претензій, щодо якості послуг отриманих у звітному місяці, не залежно від факту отримання ним акту прийому-передачі таких послуг, послуги вважаються наданими в повному обсязі та належній якості. (п. 4.8 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 22.11.2021 року)

Згідно з п. 4.9 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 22.11.2021 року Замовник зобов?язується здійснити оплату послуг за звітний місяць, до 5 (п?ятого) числа звітного місяця включно, на підставі виставленого Виконавцем в електронному вигляді рахунку чи на підставі Договору та згідно чинних Додатків, за його відсутності.

Даний Договір набуває чинності з моменту Його підписання Сторонами і діє до « 31» грудня 2020 року. Після настання вказаної дати строк дії цього Договору продовжується на наступний рік на тих же умовах, якщо жодна зі Сторін за 30 (тридцять) календарних днів до цієї дати не повідомила іншу Сторону у порядку, передбаченому п. 3.1. Договору. Аналогічний порядок продовження застосовується і до всіх наступних періодів дії Договору. (п.8.1 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 22.11.2021 року)

Як зазначає Позивач, на виконання умов Договору про надання послуг №КОК-020719 від 18.06.2019 року він надав Відповідачу послуги з розміщення в хмарному середовищі що підтверджується Актами надання послуг №26107 від 31.12.2021 року на суму в розмірі 11 166 грн. 00 коп., №24847 від 30.11.2021 року на суму в розмірі 11 166 грн. 00 коп., №23644 від 31.10.2021 року на суму в розмірі 11 166 грн. 00 коп., №22468 від 30.09.2021 року на суму в розмірі 11 166 грн. 00 коп., №21321 від 31.08.2021 року на суму в розмірі 11 166 грн. 00 коп., а загалом на суму в розмірі 55 830 грн. 00 коп. (а.с.8-12)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідачем не була здійснена оплата за надані послуги у повному обсязі. Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІР НОВІТНІХ МЕДИЧНИХ ПОСЛУГ» перед Позивачем складає 55 830 грн. 00 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 09.08.2024 року, яка прийнята Судом до розгляду, просить суд також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІР НОВІТНІХ МЕДИЧНИХ ПОСЛУГ» інфляційні у розмірі 23 345 грн. 57 коп., 3% річних у розмірі 4 718 грн. 28 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІГАКЛАУД» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору про надання послуг №КОК-020719 від 18.06.2019 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як зазначає Позивач, на виконання умов Договору про надання послуг №КОК-020719 від 18.06.2019 року він надав Відповідачу послуги з розміщення в хмарному середовищі що підтверджується Актами надання послуг №26107 від 31.12.2021 року на суму в розмірі 11 166 грн. 00 коп., №24847 від 30.11.2021 року на суму в розмірі 11 166 грн. 00 коп., №23644 від 31.10.2021 року на суму в розмірі 11 166 грн. 00 коп., №22468 від 30.09.2021 року на суму в розмірі 11 166 грн. 00 коп., №21321 від 31.08.2021 року на суму в розмірі 11 166 грн. 00 коп., а загалом на суму в розмірі 55 830 грн. 00 коп. (а.с.8-12)

Згідно з п. 4.6 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 22.11.2021 року до 10 (десятого) дня місяця наступного за звітним включно, Виконавець надсилає Замовнику засобами електронного документообороту з Електронним цифровим підписом акт прийому передачі наданих послуг за звітний місяць, що фіксує загальну вартість послуг за місяць з урахуванням змін які проводились протягом місяця.

Відповідно до п. 4.7 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 22.11.2021 року Замовник зобов?язується, у випадку відсутності мотивованих заперечень, стосовно наданих послуг, протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання, підписати Акт відповідно власним Електронним цифровим підписом та направити електронними засобами Виконавцю. У випадку наявності заперечень, Замовник зобов?язується скласти акт урегулювання розбіжностей із зазначенням причини, за яких Акт не може бути підписаний, та направити акт урегулювання розбіжностей протягом часу, визначеного для відправки Акту. Якщо в означений час Замовник не підписав акт прийому передачі або акту врегулювання розбіжностей, послуги вважаються наданими, а Акт, підписаний Виконавцем, прирівнюється до Акту, підписаного обома Сторонами.

Сторони погоджуються, що якщо до 20 (двадцятого) числа місяця наступного за звітним, Замовник не надав Виконавцю письмових претензій, щодо якості послуг отриманих у звітному місяці, не залежно від факту отримання ним акту прийому-передачі таких послуг, послуги вважаються наданими в повному обсязі та належній якості. (п. 4.8 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 22.11.2021 року)

Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження надання Відповідачем мотивованих заперечень стосовно наданих послуг протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання актів, а тому відповідно до п.4.7 Договору вказані послуги вважаються наданими Позивачем, а акти, підписані Виконавцем, прирівнюються до Актів, підписаних обома Сторонами.

Таким чином, на виконання умов Договору про надання послуг №КОК-020719 від 18.06.2019 року Позивач надав Відповідачу послуги з розміщення в хмарному середовищі, а Відповідач в свою чергу прийняв вказані послуги, що підтверджується Актами надання послуг №26107 від 31.12.2021 року на суму в розмірі 11 166 грн. 00 коп., №24847 від 30.11.2021 року на суму в розмірі 11 166 грн. 00 коп., №23644 від 31.10.2021 року на суму в розмірі 11 166 грн. 00 коп., №22468 від 30.09.2021 року на суму в розмірі 11 166 грн. 00 коп., №21321 від 31.08.2021 року на суму в розмірі 11 166 грн. 00 коп., а загалом на суму в розмірі 55 830 грн. 00 коп., які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін без зауважень та заперечень, в добровільному порядку (а.с.8-12)

Згідно з п. 4.9 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 22.11.2021 року Замовник зобов?язується здійснити оплату послуг за звітний місяць, до 5 (п?ятого) числа звітного місяця включно, на підставі виставленого Виконавцем в електронному вигляді рахунку чи на підставі Договору та згідно чинних Додатків, за його відсутності.

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищенаведені умови Договору про надання послуг №КОК-020719 від 18.06.2019 року, обов`язок Відповідача по оплаті наданих й прийнятих послуг на загальну суму в розмірі 55 830 грн. 00 коп. настав до 05 числа кожного звітного місяця.

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІР НОВІТНІХ МЕДИЧНИХ ПОСЛУГ» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ГІГАКЛАУД» за Договором про надання послуг №КОК-020719 від 18.06.2019 року становить 55 830 грн. 00 коп.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «ГІГАКЛАУД» в розмірі 55 830 грн. 00 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату наданих та прийнятих послуг в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 55 830 грн. 00 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь 3% річних за загальний період прострочки з 06.08.2021 р. по 30.07.2024 р. у розмірі 4 718 грн. 28 коп. та інфляційні у розмірі 23 345 грн. 57 коп.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем сплати за надані послуги за загальний період прострочки з 06.08.2021 р. по 30.07.2024 р. у розмірі 4 718 грн. 28 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв`язку з невірним розрахунком Позивача в частині визначення початку перебігу прострочки Відповідача за зобов`язаннями вересня 2021 р., грудня 2021 р. Так, Позивачем не враховано, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України). Таким чином, до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає 3% річних за загальний період прострочки виконання Відповідачем його грошового зобов`язання з 06.08.2021 р. по 30.07.2024 р. у розмірі 4 716 грн. 44 коп.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року)

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Разом із тим, Суд зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплату яких передбачено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України.

Відповідно до ст. 3 вищевказаного Закону індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Оскільки індекси інфляції є саме коефіцієнтами, призначенням яких є переведення розміру заборгованості у реальну величину грошових коштів з урахуванням знецінення первинної суми, такі інфляційні втрати не можуть бути розраховані за певну кількість днів прострочення, так як їх розмір не відповідатиме реальній величині знецінення грошових коштів, що існував у певний період протягом місяця, а не на конкретну дату чи за декілька днів.

Згідно з Листом Державного комітету статистики України №11/1-5/73 від 13.02.2009р. також не має практичного застосування середньоденний індекс інфляції, що може бути розрахований за формулою середньої геометричної незваженої (корінь з місячного індексу в 31 (30) степені). Так, він вказує лише на темп приросту цін за 1 день та не є показником реальної величини знецінення грошових коштів кредитора за період прострочення боржником своїх зобов`язань.

Зазначені висновки підтверджуються Рекомендаціями Верховного Суду України щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, даних у листі Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.1997р., відповідно до яких визначення загального індексу за певний період часу здійснюється шляхом перемноження помісячних індексів, тобто накопичувальним підсумком. Його застосування до визначення заборгованості здійснюється за умов, якщо в цей період з боку боржника не здійснювалося платежів, тобто розмір основного боргу не змінювався. У випадку, якщо боржник здійснював платежі, загальні індекси інфляції і розмір заборгованості визначаються шляхом множення не за весь період прострочення, а виключно по кожному періоду, в якому розмір заборгованості не змінювався, зі складанням сум отриманих в результаті інфляційних збитків кожного періоду. При цьому, слід вважати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з врахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця.

Таким чином, інфляційні мають розраховуватись шляхом визначення різниці між добутком суми боргу та помісячних індексів інфляції за час прострочення, розділених на сто, і сумою боргу.

Зазначене відповідає п. 6 Наказу Держкомстату №265 від 27.07.2007р. «Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін», відповідно до якого розрахунки базового індексу споживчих цін проводяться за міжнародною класифікацією індивідуального споживання за цілями та здійснюються відповідно до модифікованої формули Ласпейреса. Розрахунки базового індексу споживчих цін за квартал, період з початку року і т.п. проводяться «ланцюговим» методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т.д.) індексів.

При цьому, коли відносно кожного грошового зобов`язання, які мають різні строки виникнення, проводиться оплата частинами через короткі проміжки часу, розрахунок інфляційних втрат необхідно здійснювати щодо кожного окремого платежу, як складової загальної суми окремого грошового зобов`язання, за період з моменту виникнення обов`язку з оплати та який буде спільним для всіх платежів по конкретному грошовому зобов`язанню, до моменту фактичного здійснення платежу з подальшим сумуванням отриманих результатів для визначення загальної суми інфляційних втрат.

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов`язання в зв`язку з девальвацією грошової одиниці України, за загальний період прострочки з 06.08.2021 р. по 30.07.2024 р. у розмірі 23 345 грн. 57 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІР НОВІТНІХ МЕДИЧНИХ ПОСЛУГ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІГАКЛАУД» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 55 830 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 4 716 грн. 44 коп., інфляційні у розмірі 23 345 грн. 57 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІГАКЛАУД» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІР НОВІТНІХ МЕДИЧНИХ ПОСЛУГ» (01054, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГОГОЛІВСЬКА, будинок 1/3, Ідентифікаційний код юридичної особи 42607088) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІГАКЛАУД» (03022, місто Київ, ВУЛИЦЯ ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 37, ЛІТЕРА В, Ідентифікаційний код юридичної особи 39792589) заборгованість у розмірі 55 830 (п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот тридцять) грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 4 716 (чотири тисячі сімсот шістнадцять) грн. 44 коп., інфляційні у розмірі 23 345 (двадцять три тисячі триста сорок п`ять) грн. 57 коп. та судовий збір у розмірі 3 027 (три тисячі двадцять сім) грн. 93 коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 16 жовтня 2024 року.

Суддя О.В. Чинчин