СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

25 жовтня 2024 року м. Харків Справа № 917/642/24

Східний апеляційний господарський суд у складі судді - доповідача Терещенко О.І.

розглянувши апеляційну скаргу заступника керівника Полтавської обласної прокуратури Титарчука І.Г. (вх. №2501П/1-18)

на рішення господарського суду Полтавської області від 24.09.2024 року у справі № 917/642/24, ухвалене в приміщенні господарського суду Полтавської області (суддя Мацко О.С.), повний текст якого складено 30.09.2024 року

за позовною заявою Заступника керівника Полтавської обласної прокуратури, м. Полтава,

в особі: 1. Полтавської обласної військової адміністрації, м. Полтава,

2. Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю Лубним`ясо, Полтавська обл., м. Лубни,

третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів - Акціонерне товариство Українська залізниця, м. Київ

про стягнення 1 011 885,27 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 05.06.2024 року у справі 917/642/24 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Заступник керівника Полтавської обласної прокуратури Титарчук І.Г з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду через систему "Електронний суд" з апеляційною скаргою в електронній формі, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 24.09.2024 року у справі та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Також, апелянт просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги до закінчення воєнного стану, але не більше ніж до розгляду апеляційної скарги по суті.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2024 року, суддею доповідачем у справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Плахов О.В.

Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією проти України. Указами Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні №133/2022 від 14.03.2022 року, №573/2022 від 15.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022 року, №58/2023 від 06.02.2023 року, №254/2023 від 01.05.2023 року, №451/2023 від 26.07.2023 року, №734/2023 від 06.11.2023 року, №49/2024 від 05.02.2024 року, №271/2024 від 06.05.2024 року, №469/2024 від 23.07.2024 року відповідно продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Наказом Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 року № 03 Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 року та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема: рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені ГПК України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: .

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя - доповідач вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 статті 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно зі ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційних скарг на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви та скарги.

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.06.2024 року у справі №922/226/24 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 24.09.2024 року у справі та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

У відповідності до ч. 4 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Разом з цим, Законом України від 26.05.2021 року № 2147а-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" до статті 4 Закону України "Про судовий збір" включено частину третю, відповідно до якої при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (підпункт "б" підпункту 1 пункту 17 § 1 розділу 4).

Суд враховує правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 916/228/22, де, зокрема, вказано на те, що особи, які після 04.10.2021 року подають до суду документи в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір".

Таким чином, з урахуванням вказаних положень та висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 16.11.2022 року у справі № 916/228/22, а також з огляду на обставини подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Полтавської області від 24.09.2024 року у справі через підсистему "Електронний суд", розмір судового збору, який підлягав сплаті за звернення до суду апеляційної інстанції за позовною вимогою майнового характеру (1 011 885,27 грн.) становить 18 213,94 грн.

Втім, апелянтом не надано доказів про сплату судового збору в порядку та розмірі, встановленому Законом України Про судовий збір.

Разом з цим, апелянт просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги до закінчення воєнного стану, але не більше ніж до розгляду апеляційної скарги по суті.

Розглянувши клопотання заступника керівника Полтавської обласної прокуратури Титарчука І.Г. про відстрочення сплати судового збору, слід зазначити на таке.

Так, заявником апеляційної скарги заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, яке обґрунтовано тим, що в умовах воєнного стану майновий стан органів державної влади є вкрай обмежений, а отже сплата судового збору одночасно з подачею апеляційної скарги на даний час Полтавською обласною прокуратурою є неможливим до його закінчення.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1 цієї статті.

Отже, підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 цього Закону, є врахування ним майнового стану сторін та лише за наявності умов визначених у ч. 1 ст. 8 Закону України Про судовий збір.

Проте, апелянтом не доведено наявності передбачених чинним законодавством України умов, необхідних для вирішення судом питання про відстрочення судового збору.

Разом з тим, оскільки ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для відстрочення від такої сплати, враховуючи, що апелянтом не додано належних доказів, які б підтверджували можливість сплати судового збору протягом визначеного законом строку розгляду апеляційної скарги до прийняття постанови у справі.

Суд враховує правові висновки, викладені в ухвалах Верховного Суду від 23.05.2022 року у справі №910/2958/20, від 06.06.2022 року у справі №910/10501/19, від 28.07.2022 року у справі №924/1251/21, де, між іншим, вказано на таке.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статті 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

Європейський суд з прав людини в рішенні "Креуз проти Польщі" у справі 28249/95 від 19 червня 2001 року зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Звертаючись з клопотанням про відстрочення сплати судового збору скаржник не вказує конкретної підстави із зазначених у переліку в статті 8 Закону України "Про судовий збір", що є вичерпним при вирішенні питання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру або звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, апелянтом не надано суду належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 77-79 ГПК України на підтвердження відсутності у нього коштів та/або неможливості сплати судового збору за наведених доводів, а заяву подано без будь-яких підтверджуючих документів в обґрунтування відповідних тверджень щодо неможливості сплати судового збору.

Враховуючи, що апелянтом не наведено жодного обґрунтування підстав для відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Полтавської області від 24.09.2024 року у справі, правових підстав для відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Статтею 174 ГПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно ч. 2 ст. 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, апелянтом не було виконано вимог ст. 258 ГПК України, що відповідно до статті 260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника керівника Полтавської обласної прокуратури Титарчука І.Г. на рішення господарського суду Полтавської області від 24.09.2024 року у справі №917/642/24 залишити без руху.

2. Заступнику керівника Полтавської обласної прокуратури Титарчуку І.Г. усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3.Роз`яснити заступнику керівника Полтавської обласної прокуратури Титарчуку І.Г., що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та https://eag.court.gov.ua/sud4875/.

Суддя О.І. Терещенко