ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2024 р. Справа № 920/1168/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Владимиренко С.В.

Ходаківської І.П.

розглянувши в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМІКО"

на рішення Господарського суду Сумської області від 25.03.2024 (повне рішення складено та підписано 01.04.2024) (суддя Жерьобкіна Є.А.)

у справі № 920/1168/23 Господарського суду Сумської області

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМІКО"

про стягнення 184 866,56 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" (далі - ТОВ "Сумитеплоенерго", позивач) звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМІКО" (далі - ТОВ "ОМІКО", відповідач) про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення на загальну суму 184 866,56 грн, у тому числі: 145 657,21 грн - борг, 2 232,50 грн - 3 % річних, 3 711,95 грн - інфляційні втрати, 33 264,90 грн - пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що що відповідач у грудні 2022 року - травні 2023 року користувався послугами позивача з централізованого опалення, проте суму боргу за спожиту теплову енергію не сплатив. Крім того, у зв`язку із простроченням виконання зобов`язання, позивач просив суд стягнути з відповідача пеню, 3 % річних та інфляційні втрати.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Сумської області від 25.03.2024 у справі № 920/1168/23 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "ОМІКО" на користь ТОВ "Сумитеплоенерго" 145 657,21 грн заборгованості, 2 232,50 грн 3 % річних, 3 711,95 грн інфляційних втрат, 4 164,17 грн пені та 2 684,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив із неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати послуги з постачання теплової енергії.

При вирішенні спору суд першої інстанції врахував, що законом встановлено заборону нарахування та стягнення пені за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги на період дії карантину.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням, ТОВ "ОМІКО" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати частково рішення Господарського суду Сумської області від 25.03.2024 у справі № 920/1168/23 в частині стягнення з ТОВ "ОМІКО" на користь ТОВ "Сумитеплоенерго" 145 657,21 грн заборгованості, 2 232,50 грн 3 % річних, 3 711,95 грн інфляційних втрат, 4 164,17 грн пені і 2 684,00 грн витрат зі сплати судового збору та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідач не підписував акти приймання-передачі послуг, рахунки та акти відповідачем не були отримані, та не надавав вмотивовану відмову.

Крім того, скаржник зазначає, що всі показники, які зазначені в рахунках, не відповідають дійсності та послуги позивачем не надавались,оскільки відключені системи теплопостачання.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 (колегія суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Владимиренко С.В., Ходаківської І.П.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ОМІКО" на рішення Господарського суду Сумської області від 25.03.2024 у справі № 920/1168/23; розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 01.07.2024.

Зважаючи на воєнний стан в Україні, тривалі повітряні тривоги, планові та екстрені відключення електроенергії по місту Києву, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, забезпечення можливості реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав та вирішення справи.

Позиції учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти апеляційної скарги заперечує і просить суд апеляційної інстанції залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як встановлено судом першої інстанції, ТОВ "ОМІКО" є орендарем:

- нежитлового приміщення по вул. Котляревського, 3/1 у м. Суми, площею 255,5 кв.м, що підтверджено договором оренди приміщення № 14/04-2 від 14.04.2022;

- нежитлового приміщення по вул. Нижньосироватська, 62 у м. Суми, площею 125,7 кв.м;

- нежитлового приміщення по вул. Римського-Корсакова, 22 у м. Суми, площею 291,2 кв.м, що підтверджено договором оренди приміщення № 01/08-3 від 01.08.2022;

нежитлового приміщення по вул. Г. Кондратьєва, 165/134 у м. Суми, площею 296,0 кв.м, що підтверджено договором оренди приміщення № 8/04-19 від 08.04.2019.

Власником нежитлових приміщень є Богданов О.М., що підтверджується витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 252641583 від 14.04.2021, № 160402104 від 21.03.2019, № 50120778 від 17.12.2015 та № 200073723 від 13.02.2020.

Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 745 від 21.12.2019 "Про встановлення розмірів внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, яке здійснюється ТОВ "Сумитеплоенерго" вирішено, зокрема, встановити розміри внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії споживачам, які приєднані до інженерних мереж ТОВ "Сумитеплоенерго", окремо для кожної будівлі згідно з додатками 1, 2 до цього рішення; ТОВ "Сумитеплоенерго" нарахування внесків здійснювати за кожен календарний квартал.

01.10.2017 між ТОВ "Сумитеплоенерго" (виконавець) та ТОВ "ОМІКО" (споживач) укладено договір № 1600-Т про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - Договір), відповідно до умов п. 1.1 якого виконавець зобов`язався надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим Договором.

Характеристика об`єкта (об`єктів) надання послуг, обсяги та нормативи (норми) споживання - договірні навантаження теплової енергії, вказані в додатку № 1, який є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.3 Договору).

Умови обліку споживання послуг, характеристики засобів обліку води і теплової енергії вказані в додатку № 2, який є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.4 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору розмір тарифів на послуги встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України (НКРЕКП) відповідно до чинного законодавства України. На момент укладання Договору тарифи на теплову енергію встановлені Постановою НКРЕКП № 151 від 01.02.2017 року та становлять:

для потреб інших споживачів - 1 554,12 грн/Гкал (без ПДВ) за такими складовими:

- тариф на виробництво теплової енергії - 1 506,88 грн/Гкал (без ПДВ);

- тариф на транспортування теплової енергії' - 46,01 грн/Гкал (без ПДВ);

- тариф на постачання теплової енергії - 1,23 грн/Гкал (без ПДВ).

У разі зміни тарифів на послуги виконавець повідомляє про це споживача через засоби масової інформації. Оплата за послуги за новими тарифами здійснюється з календарного дня встановлення нових тарифів.

Згідно з п. 2.2 Договору розмір щомісячної плати за надані послуги на момент укладання Договору згідно з нормативами (нормами) споживання - договірними навантаженнями вказаний у додатку № 1, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Плата за надані послуги за наявності засобів обліку води і теплової енергії справляється за їх показаннями за умови їх підключення та введення в дію у встановленому порядку (п. 2.3 Договору).

Згідно з п. 3.1 Договору розрахунки за послуги проводяться в грошовій формі (гривні) на умовах передплати відповідно до встановлених тарифів, які визначені умовами цього Договору, або додатками до цього Договору. Зміна форми розрахунків допускається за згодою сторін. Споживач має право вносити авансові платежі без обмеження їх граничного розміру. У випадку зміни тарифів на послуги виконавець здійснює перерахунки згідно з п. 2.2 Договору.

Розрахунковим періодом є календарний місяць (в подальшому за текстом цього Договору - розрахунковий місяць). Споживач до 15 числа розрахункового періоду сплачує виконавцю вартість зазначеної в Договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період (п. 3.2, 3.3 Договору).

Щомісячно 6-го числа споживач отримує від виконавця акт прийому-передачі теплової енергії (далі - акт прийому-передачі послуг), форма якого (додаток № 3) є невід`ємною частиною Договору, та рахунок за спожиту теплову енергію. Несвоєчасне отримання рахунку не звільняє споживача від відповідальності щодо сплати за надані виконавцем послуги. Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію здійснюється до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця (п. 3.4 Договору).

Згідно п. 4.2 Договору споживач зобов`язаний: оплачувати послуги в установлені цим Договором строки; повідомити виконавця про всі об`єкти теплоспоживання, підключені до теплових мереж споживача (найменування, максимальні теплові навантаження, обсяги теплоспоживання, займана площа орендарів тощо) та надати іншу інформацію, необхідну виконавцю для належного виконання умов Договору; письмово сповіщати виконавця про зміну власного найменування, організаційно-правової форми, місцезнаходження, банківських реквізитів, а також про зміни суб`єктів користування послугами не пізніше 5-ти календарних днів з моменту настання зазначених у цьому пункті подій.

Виконавець має право нараховувати пеню у разі несвоєчасного внесення споживачем плати за надані послуги у розмірі, встановленому чинним законодавством України та цим Договором (подвійна ставка НБУ) (підп. 4.3.1 п. 4.3 Договору).

Відповідно до підп. 5.1.5 п. 5.1 Договору в разі несвоєчасної сплати споживачем грошових коштів, які передбачені термінами цього Договору, за послуги виконавця, споживач сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (яка діяла на момент прострочення виконання грошового зобов`язання споживачем) від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен календарний день (враховуючи вихідні і святкові дні) прострочення виконання грошового зобов`язання. Споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу Виконавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних.

Споживач не звільняється від оплати вартості послуг з теплопостачання, наданих відповідно до даного Договору, а також штрафних санкцій, в разі несвоєчасного повідомлення (неповідомлення) Виконавця (письмово) про зміну свого місцезнаходження, зміну власника приміщення, або звільнення приміщення, до якого подається теплопостачання, з будь-яких інших причин (підп. 5.1.9 п. 5. 1 Договору).

Відповідно до п. 10.1 Договору, Договір укладається на 1 рік і набирає чинності з дня його укладання. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

Таким чином, станом на дату подання позовної заяви Договір чинний.

Відповідно до п. 9-10 додатку № 2 "Умови обліку спожитих послуг" до Договору, для підтвердження кількості фактично спожитих послуг, щомісячно 6-го числа сторони складають та підписують визначений п. 11 Договору акт прийому-передачі послуг. Споживач протягом 2-х днів з дня отримання від виконавця акта прийому-передачі послуг, зобов`язаний направити виконавцю підписаний зі свого боку акт прийому-передачі послуг або вмотивовану відмову від його підписання. Якщо Споживач протягом строку, вказаного в п. 9 даного додатку, не підпише зі свого боку віщевказаний акт та не надасть вмотивовану відмову щодо причин його непідписання, вважається, що акт прийому-передачі послуг є підписаним без заперечень, а послуги (теплова енергія) вважаються наданими в обсязі, вказаному в акті.

Згідно з додатком № 1 "Характеристика об`єкта (об`єктів) надання послуг, обсяги та нормативи (норми) навантаження - договірні навантаження теплової енергії" до Договору в редакції додаткової угоди від 01.12.2020 до Договору, об`єктами надання послуг є: магазин, вул. Римського-Корсакова, буд. 22; магазин, вул. Нижньосироватська, буд. 62; магазин, вул. Котляревського, буд. 3/1; магазин, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 165/134.

Орієнтована річна вартість теплової енергії, розрахована згідно договірних (проектних) навантажень, відповідно до тарифів, діючих на момент укладання Договору, становить 118 690,29 гривень, ПДВ 23 738,05 гривень, усього 142 428,34 гривень (п. 3 розділу "Обсяги постачання теплової енергії споживачу" додатку № 1 від 01.12.2020 до Договору).

У додатку № 2 від 01.12.2020 до Договору вказані засоби обліку теплової енергії, а саме: по вул. Римського-Корсакова, 22: Ultraheat 2WR6, заводський номер 69193374; по вул. Котляревського, 3/1: Ultraheat 2WR, заводський номер 67005090; по вул. Герасима Кондратьєва, 165/134: Ultraheat UH-50, заводський номер 69765992.

Облік спожитої теплової енергії по вул. Римського-Корсакова, буд. 22 відбувається розрахунково відповідно з Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також господарсько-побутові потреби в Україні" (КТМ 204 України 244-94).

Облік спожитої теплової енергії об`єктів за адресами: вул. Нижньосироватська, буд. 62, вул. Котляревського, буд. 3/1, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 165/134, проводиться відповідно до вимог Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315 (далі - Методика), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.12.2018 за № 1502/32954.

Відповідно до п. 1 розділу VI Методики, для споживачів, приміщення яких оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії.

Для опалюваного приміщення, оснащеного приладом (приладами) розподільного обліку теплової енергії, крім обсягу теплової енергії, визначеного на підставі його/їх показань, здійснюється донарахування обсягу теплової енергії з метою унеможливлення опалення приміщення за рахунок суміжних опалюваних приміщень або опалюваних МЗК (місця загального користування) та допоміжних приміщень, запобігання утворенню грибків та плісняви в приміщеннях, МЗК та допоміжних приміщеннях, а також недопущення зниження нормативного строку експлуатації приміщення/будівлі/будинку.

Середнє питоме споживання теплової енергії розраховується як сумарний обсяг теплової енергії, витраченої на опалення всіх опалюваних приміщень будівлі, віднесений до сумарної/загальної/опалюваної площі/об`єму цих приміщень (у тому числі приміщень, не оснащених приладами обліку, за винятком приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення.

Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії дорівнює 50 % від середнього питомого споживання теплової енергії на опалення приміщень.

За адресою: вул. Нижньосироватська, буд. 62, в приміщенні відсутні опалювальні прилади (батареї), але наявні транзитні мережі опалення (трубопровід), що підтверджується Робочим проектом розрахунку теплових втрат транзитних трубопроводів системи опалення гуртожитку через нежитлові приміщення ФОП Радченко О.І. по вул. Н. Сироватська, 62 .

Тобто, під транзитними мережами опалення маються на увазі трубопроводи централізованого опалення, що проходять через приміщення, яке має індивідуальне опалення, та/або окремо стоячого приміщення і віддають певний обсяг теплової енергії, що надходить від трубопроводів до такого приміщення. Приміщення за адресою по вул. Нижньосироватська, буд. 62 розташоване на першому поверсі. Таким чином, нарахування за вищезазначеною адресою відбувається за транзит теплової енергії по трубопроводу.

Згідно з абз. 3 п. 3 розділу ІІІ Методики, для приміщень з індивідуальним опаленням та окремих приміщень з транзитними мережами опалення, окрім визначеної частки спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення, здійснюється розподіл теплової енергії, що надходить у ці приміщення від транзитних ділянок трубопроводів внутрішньобудинкових систем опалення та ГВП, що прокладені у цих приміщеннях (Qвідкл.пр).

Таким чином, нарахування за вищезазначеною адресою відбувається за транзит теплової енергії по трубопроводу МЗК, оскільки приміщення знаходиться в житловому будинку та здійснюється донарахування обсягу теплової енергії до мінімального показника.

Облік спожитої теплової енергії у приміщенні по вул. Котляревського, буд. 3/1 відбувається на загальних засадах, за показниками загальнобудинкового приладу обліку. Розподіл облікованої теплової енергії відбувається, виходячи з різниці показників на кінець та початок звітного періоду та розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії між споживачами будівлі залежно від опалювального об`єму.

Матеріали справи містять:

- довідки про розподіл витрат будинкового приладу обліку теплової енергії в грудні 2022 року, в січні, лютому, березні, квітні 2023 року за адресою: м. Суми, вул. Нижньосироватська, 62, відповідно до яких донараховано споживачу до мінімального споживання: у грудні 2022 року - 2 908,93 грн, у січні 2023 року - 2 420,31 грн, у лютому 2023 року - 2 618,78 грн, у березні 2023 року - 1 857,29 грн, у квітні 2023 року - 384,14 грн;

- довідки про розподіл витрат будинкового приладу обліку теплової енергії в грудні 2022 року, в січні, лютому, березні, квітні 2023 року за адресою: м. Суми, вул. Котляревського, буд. 3/1, відповідно до яких донараховано споживачу до мінімального споживання: у грудні 2022 року - 6 100,48 грн, у січні 2023 року - 11 239,51 грн, у лютому 2023 року - 5 698,61 грн, у березні 2023 року - 8 915,89 грн, у квітні 2023 року - 501,63 грн;

- довідки про розподіл витрат будинкового приладу обліку теплової енергії в грудні 2022 року, в січні, лютому, березні, квітні 2023року за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 165/134, відповідно до яких донараховано споживачу до мінімального споживання: у грудні 2022 року - 9 382,72 грн, у січні 2023 року - 5 886,93 грн, у лютому 2023 року - 7 150,56 грн, у березні 2023 року - 4 719,76 грн, у квітні 2023 року - 1 122,30 грн.

Згідно з відомостями зняття показників лічильника комерційного обліку теплової енергії:

- від 22.11.2022 зафіксовано показник по вул. Нижньосироватська, буд. 62 - 788 711,3 м.куб;

- від 21.12.2022 зафіксовано показник по вул. Нижньосироватська, буд. 62 - 790 547,4 м.куб;

- від 26.01.2023 зафіксовано показник по вул. Нижньосироватська, буд. 62 - 792 978,2 м.куб;

- від 28.02.2023 зафіксовано показник по вул. Нижньосироватська, буд. 62 - 795 528,6 м.куб; по вул. Римського-Корсакова, буд. 22 - 30 362,99 м.куб;

- від 30.03.2023 зафіксовано показник по вул. Нижньосироватська, буд. 62 - 797 771,6 м.куб;

- від 13.04.2023 зафіксовано показник по вул. Нижньосироватська, буд. 62 - 798 298,9 м.куб;

- від 23.11.2022 зафіксовано показник по вул. Котляревського, буд. 3/1 - 16 033,501 м.куб;

- від 22.12.2022, зафіксовано показник по вул. Котляревського, буд. 3/1 - 18 572,501 м.куб;

- від 27.01.2023 зафіксовано показник по вул. Котляревського, буд. 3/1 - 22 571,701 м.куб;

- від 27.02.2023 зафіксовано показник по вул. Котляревського, буд. 3/1 - 26 059,001 м.куб;

- від 29.03.2023 зафіксовано показник по вул. Котляревського, буд. 3/1 - 29 674,701 м.куб;

- від 13.04.2023 зафіксовано показник по вул. Котляревського, буд. 3/1 - 30 678,501 м.куб;

- від 24.11.2022 зафіксовано показник по вул. Герасима Кондратьєва, буд. 165/134 - 142 640,01 м.куб;

- від 23.12.2022 зафіксовано показник по вул. Герасима Кондратьєва, буд. 165/134 - 145 511,70 м.куб;

- від 30.01.2023 зафіксовано показник по вул. Герасима Кондратьєва, буд. 165/134 - 149 281,28 м.куб;

- від 27.02.2023 зафіксовано показник по вул. Герасима Кондратьєва, буд. 165/134 - 152 075,53 м.куб;

- від 31.03.2023 зафіксовано показник по вул. Герасима Кондратьєва, буд. 165/134 - 155 441,9 м.куб;

- від 13.04.2023 зафіксовано показник по вул. Герасима Кондратьєва, буд. 165/134 - 156 230,4 м.куб.

У матеріалах справи також містяться звіти про споживання ТОВ "ОМІКО" теплової енергії за адресою: м. Суми, вул. Котляревського, буд. 3/1 - магазин "Веселка", за грудень 2022 року, січень - квітень 2023 року, які підписані та скірплені печатками ТОВ "Сумитеплоенерго" та ТОВ "ОМІКО".

Як пояснив позивач, за адресою по вул. Римського-Корсакова, буд. 22 в приміщенні прилад обліку був розпломбований та знятий на повірку, що підтверджується актом розпломбування засобу обліку теплової енергії для проведення державної повірки від 14.05.2021. Після проведення повірки представник відповідача повинен був повідомити ТОВ "Сумитеплоенерго" про проведення повірки та викликати представника позивача для засвідчення факту встановлення приладу обліку після її проходження, але споживач (відповідач) не направив засіб обліку теплової енергії на повірку. Внаслідок викладеного, нарахування за цією адресою за період стягнення здійснювались з урахуванням п. 8 додатку № 2 до Договору: у разі розташування споживача, який не має приладів обліку теплової енергії у будинку, що обладнаний приладами загального обліку - від загального споживання теплової енергії, яке визначено за приладами обліку будинку, віднімається кількість тепла, спожитого іншими споживачами із приладами обліку, а решта розподіляється між споживачами, які приладів обліку не мають, пропорційно об`єму займаних площ (договірних навантажень).

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідач у грудні 2022 року - травні 2023 року користувався послугами позивача з централізованого опалення, але на даний час так і не сплатив суму боргу за спожиту теплову енергію. Станом на 09.10.2023 року відповідач має заборгованість перед позивачем у сумі 145 657,21 грн, що підтверджується відомістю розрахунків за період з 01.12.2022 до 29.06.2023.

Окрім того, на адресу відповідача було відправлене повідомлення про заборгованість, яке отримане представником ТОВ "ОМІКО", про що свідчить підпис про отримання.

Згідно з відомостями розрахунку за перод з 01.12.2022 по 29.06.2023 борг у сумі 145 657,21 грн складається із сум відповідно до рахунків за грудень 2022 року, січень - травень 2023 року, копії яких додано до позовної заяви.

Рахунки за грудень 2022 року, січень та лютий 2023 року підписані представником відповідача - юрисконсультом.

Також, позивачем додано до позовної заяви копії актів прийому-передачі теплової енергії та/або гарячої води до Договору за грудень 2022 року та січень - травень 2023 року.

Позивач вказував, що копії актів прийому-передачі не були повернуті на адресу ТОВ "Сумитеплоенерго", тому були згенеровані з програми ТОВ "Сумитеплоенерго" та супровідним листом № 3140 від 06.07.2023 рахунки і акти прийому-передачі повторно направлені на адресу відповідача, що підтверджено описом вкладення у цінний лист № 622 від 11.07.2023 та поштовою накладною.

Оскільки відповідач порушив умови Договору та прострочив встановлений сторонами строк оплати за поставлену теплову енергію, позивачем нараховані пеня, 3 % річних та інфляційні втрати.

Таким чином, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором у розмірі 184 866,56 грн, у тому числі: 145 657,21 грн - борг, 2 232,50 грн - 3 % річних, 3 711,95 грн - інфляційні втрати, 33 264,90 грн - пеня.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом).

Відповідно до ч. 1, 7 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу Укераїни (далі - ГК України) за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з постачання теплової енергії споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Як визначено п. 5, 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

До житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (ч. 1 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно, крім часу перерв на міжопалювальний період для мереж (систем) опалення (теплопостачання) виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами.

Згідно із ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до п. 2 Розділу II Методики загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення у кожному розрахунковому періоді розподіляється на потреби безпосередньо опалення житлових/нежитлових приміщень, забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення будівлі/будинку та сумарного обсягу теплової енергії, що надходить до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення.

Пунктом 7 розділу IV Методики передбачено, що розрахунок обсягу теплової енергії, витраченого на загальнобудинкові потреби, проводиться незалежно від наявності опалювальних приладів у МЗК та допоміжних приміщеннях.

Пунктом 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 (далі - Правила), встановлено, що у випадку, якщо проектом на будівлю/будинок було передбачено встановлення приладів опалення у місцях загального користування та допоміжних приміщеннях, але вони були демонтовані, то для забезпечення нормативної температури у цих приміщеннях такі прилади опалення повинні бути відновлені виконавцем послуги з управління багатоквартирним будинком.

Згідно з п. 38 Правил споживач не звільняється від оплати за послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Для приміщень, оснащених приладами обліку теплової енергії, згідно з розділом VI Методики, щомісячно здійснюється донарахування обсягу теплової енергії до величини мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії по будівлі, незалежно від споживання послуги. Зазначене донарахування проводиться з метою унеможливлення опалення приміщень за рахунок суміжних опалювальних квартир або нежитлових приміщень, запобігання утворення грибків та плісняви в приміщеннях, а також недопущення зниження нормативного строку експлуатації будівлі.

Як встановлено місцевим господарським судом і свідчать матеріали справи, протягом грудня 2022 року - травня 2023 року позивач надав відповідачу послуги з централізованого опалення на суму 145 657,21 грн, що підтверджується актами прийому-передачі теплової енергії та/або гарячої води до Договору та виставленими для оплати вартості спожитої теплової енергії рахунками, а саме:

- за грудень 2022 року - рахунок № 1600 від 31.12.2023 на суму 32 554,26 грн (з урахуванням ПДВ);

- за січень 2023 року - рахунок № 1600 від 31.01.2023 на суму 34 782,71 грн (з урахуванням ПДВ);

- за лютий 2023 року - рахунок № 1600 від 28.02.2023 на суму 42 396,11 грн (з урахуванням ПДВ);

- за березень 2023 року - рахунок № 1600 від 31.03.2023 на суму 32 350,27 грн (з урахуванням ПДВ);

- за квітень 2023 року - рахунок № 1600 від 30.04.2023 на суму 3 512,90 грн (з урахуванням ПДВ);

- за травень 2023 року - рахунок № 1600 від 31.05.2023 на суму 60,96 грн (з урахуванням ПДВ).

При цьому, рахунки за грудень 2022 року, січень та лютий 2023 року підписані представником відповідача.

При вирішенні даного спору судом першої інстанції правильно враховано, що будь-яких листів відповідача щодо припинення надання вказаних послуг, адресованих позивачу, матеріали справи не містять. Також відповідачем не підтверджено факт обмеження чи припинення постачання теплової енергії позивачем відповідачу.

Суд апеляційної інстанції, у свою чергу, зазначає, що відповідачем не надано до матеріалів справи документів, передбачених Порядком відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затверджених Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 № 169, на підтвердження факту відключення нежитлових приміщень від загальнобудинкової системи опалення в нежитлових приміщеннях.

Як встановлено судом першої інстанції і свідчать матеріали справи, облік та нарахування вартості за надану теплову енергію по об`єктах споживача ТОВ "ОМІКО" за адресами: вул. Нижньосироватська, буд. 62, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 165/134 та вул. Котляревського, буд. 3/1, проводиться відповідно до вимог діючих нормативних та правових актів, що регулюють діяльність у сфері теплопостачання. Розподіл обсягів теплової енергії відбувається згідно з Методикою.

Щодо доводів відповідача про те, що нарахування по об`єкту за адресою: вул. Котляревського, буд. 3/1, не є правильним, оскільки приміщення має окремий вхід/вихід, а тому не залежить від загальнобудинкових мереж, суд першої інстанції зазначив таке.

Вищевказане приміщення знаходиться на першому поверсі житлового будинку, а тому нарахування обчислюються згідно з Методикою, яка, згідно з п. 1, встановлює порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційною обліку.

Згідно з планом нежитлових приміщень, перший поверх по вул. Котляревського, буд. 3/1, приміщення, позначені цифрою 1, 2, обліковуються лічильником теплової енергії відповідача, а приміщення з позначкою 3 обраховується загальнобудинковим приладом обліку.

Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Методики для опалюваного приміщення, оснащеного приладом (приладами) розподільного обліку теплової енергії, крім обсягу теплової енергії, визначеного на підставі його/їх показань, донараховується обсяг теплової енергії Qдонпр.j або Qдонпр.g, якщо фактичне споживання теплової енергії у такому приміщенні менше мінімальної частки середнього питомого споживання, яка визначається відповідно до пунктів 1-3 розділу VI цієї Методики.

Таким чином, коли відповідач передавав нульові показники, то відбувалось донарахування до мінімальних значень та загальнобудинкові потреби.

Спірні приміщення споживача знаходяться в системі багатоквартирних будинків (житлових будинків) і підключені до загальнобудинкової системи опалення житлових будинків, таким чином, відповідно до Рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 12.10.2021 № 622 "Про початок та закінчення опалювального сезону 2021-2022 років в місті Суми" опалювальний період у житловому фонді міста Суми почався з 18.10.2021, згідно з графіками включення централізованого опалення.

Відповідно до пункту 7 розділу І Методики, у разі, якщо одна будівля/будинок має два та більше вводи відповідної зовнішньої інженерної мережі, які оснащено вузлами комерційного обліку, то визначення обсягу спожитої послуги та її розподіл здійснюється за сумою всіх вузлів комерційного обліку відповідної комунальної послуги у будівлі/будинку. За рішенням співвласників будівлі/будинку розподіл може здійснюватися окремо для кожної її частини, що оснащена вузлом комерційного обліку відповідної комунальної послуги.

Згідно з пунктом 1 розділу VI Методики для споживачів, приміщення яких оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Методики загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення у кожному розрахунковому періоді розподіляється на потреби безпосередньо опалення житлових/нежитлових приміщень, забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення будівлі/будинку та сумарного обсягу теплової енергії, що надходить до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення.

Пунктом 12 розділу IV Методики визначено, що обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

При вирішенні спору місцевим господарським судом враховано доводи позивача про те, що за опалювальний період 2022-2023 років споживачем ТОВ "ОМІКО" не було надано надавачу послуг ТОВ "Сумитеплоенерго" результатів енергоаудиту, підтверджуючих опалення приміщень альтернативами джерелами обігріву, що передбачено розділом IV Методики, крім того, від споживача не находило звернень щодо якості надання послуг, які є приводом для проведення заміру температури відповідною службою контролю.

З урахуванням викладеного, перевіривши надані позивачем нарахування за спожиту теплову енергію, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що відповідні нарахування здійснені згідно з вимогами чинного законодавства.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача боргу за спожиту теплову енергію за період грудень 2022 року - травень 2023 року в сумі 145 657,21 грн та наявність правових підстав для її задоволення.

Щодо позовних вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає таке.

Статтею 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з аналізу статей 612, 625 ЦК України, право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних, які не є штрафними санкціями, є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Згідно з п. 5.1.5 Договору споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу виконавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних, колегія суддів зазначає, що він є арифметично правильним, а відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 3 711,95 грн та 3 % річних у розмірі 2 232,50 грн, нарахованих за загальний період з 15.01.2023 до 05.09.2023, є правомірними та обґрунтованими.

Щодо позовної вимоги про стягнення пені суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Згідно зі ст. 230, 231 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку відповідач зобов`язаний сплатити за невиконання чи неналежне виконання господарського зобов`язання. Якщо розмір штрафних санкцій не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з підп. 4.3.1 п. 4.3 Договору виконавець має право нараховувати пеню у разі несвоєчасного внесення споживачем плати за надані послуги у розмірі, встановленому чинним законодавством України та цим Договором (подвійна ставка НБУ).

Відповідно до підп. 5.1.5 п. 5.1 Договору в разі несвоєчасної сплати споживачем грошових коштів, які передбачені термінами цього Договору, за послуги виконавця, споживач сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (яка діяла на момент прострочення виконання грошового зобов`язання споживачем) від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен календарний день (враховуючи вихідні і святкові дні) прострочення виконання грошового зобов`язання. Споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу виконавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних.

Разом з тим, відповідно до підпункту 4 пункту 3 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із відповідними змінами і доповненнями), з 12.03.2020 на усій території України встановлено карантин, який відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651.

Таким чином, нарахування пені за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги заборонено до 30.07.2023.

З огляду на приписи Закону України "Про житлово-комунальні послуги", враховуючи, що відповідно до умов укладеного між сторонами Договору позивач забезпечує відповідача тепловою енергією для потреб опалення на комунально-побутові потреби, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованих висновків про те, що положення підп. 4 п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" поширюються на взаємовідносини сторін за Договором, оскільки послуга з постачання теплової енергії, яку позивач надає відповідачу, є житлово-комунальною послугою.

Перевіривши здійснений місцевим господарським судом розрахунок пені, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4 164,17 грн пені, в іншій частині вимога про стягнення пені не підлягає задоволенню, зважаючи на встановлену законом заборону нарахування та стягнення пені за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги на період дії карантину.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Проніна проти України" (рішення від 18.07.2006), де зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У справі "Трофимчук проти України" ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Доводи скаржника не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

У даній справі скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду Сумської області від 25.03.2024 у справі № 920/1168/23 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМІКО" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 25.03.2024 у справі № 920/1168/23 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом не підлягає оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

І.П. Ходаківська