ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2024 р. м. Київ Справа № 911/1415/23

Суддя Господарського суду Київської області Смірнов О.Г., за участю секретаря судового засідання Дадвані М.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №911/1415/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС ЕНЕРГО ТРЕЙД"

до відповідача: держави-агресора російської федерації

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг"

про: стягнення 1 008 413, 03 доларів США

від позивача: Вознюк Д.В., ордер серія АІ №1413561 від 28.06.2023;

Бєлінгіо В.О., витяг з ЄДРЮОФОП та ГФ №30389266 від 22.03.2023

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

СУТЬ СПОРУ

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС ЕНЕРГО ТРЕЙД" звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою за вих. №378 від 08.05.2023 до держави-агресора російської федерації про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1 008 413, 03 доларів США.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2023 позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Визначаючи, чи поширюється на Російську Федерацію судовий імунітет у справі, яка розглядається, судом враховано наступне: предметом позову є відшкодування шкоди, завданої збройною агресією РФ проти України; місцем завдання шкоди є територія суверенної держави Україна; передбачається, що шкода завдана агентами РФ, які порушили принципи та цілі, закріплені у Статуті ООН, щодо заборони військової агресії, вчиненої стосовно іншої держави - України; вчинення актів збройної агресії іноземною державою не є реалізацією її суверенних прав, а свідчить про порушення зобов`язання поважати суверенітет та територіальну цілісність іншої держави - України, що закріплено у Статуті ООН. У зв`язку з повномасштабним вторгненням Російської Федерації на територію України 24 лютого 2022 року Україна розірвала дипломатичні відносини з Росією, що, у свою чергу, з цієї дати унеможливлює направлення різних запитів та листів до посольства Російської Федерації в Україні, у зв`язку із припиненням його роботи на території України. До таких висновків щодо розірвання дипломатичних відносин між Україною і Російською Федерацією, на основі аналізу наведених вище норм права та фактичних обставин, дійшов Верховний Суд у постановах від 14 квітня 2022 року у справі №308/9708/19, від 18 травня 2022 року №760/17232/20, а також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2022 року у справі №635/6172/17, провадження №14-167цс20 (пункт 58).

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 р. у справі №990/80/22, Російська Федерація, вчинивши неспровокований та повномасштабний акт збройної агресії проти Української держави, численні акти геноциду Українського народу, не вправі надалі посилатися на свій судовий імунітет, заперечуючи тим самим юрисдикцію судів України на розгляд та вирішення справ про відшкодування шкоди, завданої такими актами агресії.

При цьому, Верховний Суд виходив з того, що країна-агресор діяла поза межами свого суверенного права на самооборону, навпаки, віроломно порушила усі суверенні права України, діючи на її території, тому безумовно Російська Федерація надалі не користується в такій категорії справ своїм судовим імунітетом. Такі висновки наведено в постановах Верховного Суду від 08 та 22 червня 2022 року у справах №490/9551/19 та №311/498/20.

Таких самих висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 18 травня 2022 року у справі №428/11673/19 та у справі №760/17232/20-ц, зазначивши додаткові аргументи непоширення судового імунітету Російської Федерації у спірних правовідносинах, а саме: підтримання юрисдикційного імунітету Російської Федерації позбавить позивача ефективного доступу до суду для захисту своїх прав, що є несумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції; судовий імунітет Російської Федерації не застосовується з огляду на звичаєве міжнародне право, кодифіковане в Конвенції ООН про юрисдикційні імунітети держав та їх власності (2004); підтримання імунітету Російської Федерації є несумісним з міжнародно-правовими зобов`язаннями України у сфері боротьби з тероризмом; судовий імунітет Російської Федерації не підлягає застосуванню з огляду на порушення нею державного суверенітету України, а отже, не є здійсненням Російською Федерацією своїх суверенних прав, що охороняються судовим імунітетом.

Ухвалою суду від 17.05.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС ЕНЕРГО ТРЕЙД" залишено без руху в порядку ч. 1 ст. 174 ГПК України.

26.05.2022 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС ЕНЕРГО ТРЕЙД" надійшла заява, відповідно до якої усунуто недоліки, які зумовили залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 02.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29.06.2023 о 14:20. Встановлено строк відповідачу до 22.06.2023 для подання до суду відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України.

Ухвалою суду від 29.06.2023 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" та відкладено підготовче засідання на 27.07.2023 о 14:20.

Ухвалою суду від 27.07.2023 продовжено строк підготовчого провадження у справі №911/1415/23 та відкладено підготовче засідання на 31.08.2023 о 16:30.

Ухвалою суду від 31.08.2023 закрито підготовче провадження у справі №911/1415/23 та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.10.2023 о 10:00.

11.10.2023 на адресу суду від позивача надійшли додаткові пояснення по справі, в яких останній зазначає наступне:

- наслідки пожеж, що виникли внаслідок попадання бойових снарядів (боєприпасів) та їх уламків, чітко видно на знімках з супутника на картах Гугл;

- відомості про проведення бойових дій на території смт Гостомель Київської області є загальновідомии та містяться в засобах масової інформації в мережі Інтернет, зокрема:

* http://youtube.com/watch?v=J0FPaoGZhrQ&feature=share (відео інтерв`ю комерційного директора ТОВ «Альянс Енерго Трейд» Титенка М.В., відзняте на території стоянки транспортних засобів позивача, що були знищені);

* http://babel.ua/texts/78462-rosiya-planuvala-vzyati-kijiv-za-tri-dni-soldati-vbili-sotni-mirnih-meshkanciv-i-znishchili-kilka-mist-i-desyatki-sil-os-yak-rosiyani-zahoplyuvali-pivnich-oblasti-svidchennya-zahisnikiv-ta-meshkanciv- (хронологія окупації правобережної частини Київської області, т.ч. смт Гостомель та села Гавриліка);

* http://www.unn.com.ua/uk/news/1971051-u-dsns-pokazali-rozbiti-vschent-ryatuvalni-chastini-u-gostomeli (новини за 04.04.2022, поряд із цією пожежною частиною знаходиться автотранспортне підприємство, де згоріли транспорті засоби позивача);

* http://itvua.tv/news/unaslidok-obstriliv-zaznav-ruynuvan-hostomelskyy-sklozavod/ (новини за 16.03.2022 про руйнування Гостомельського склозаводу);

- відомості про проведення бойових дій на території села Гаврилівка є загальновідомими та містяться у публічному доступі в засобах масової інформації в мережі Інтернет, зокрема:

- https://glavcom.ua/kyiv/news/na-kijivshchini-u-seli-gavrilivka-lunali-vibuhi-je-zhertvi-sered-naselennya--824964.html (новини за 25.02.2022);

- https://prm.ua/u-seli-havrylivka-na-kyivshchyni-lunaly-vybukhy-ie-zahybli-zmi/ (новини за 25.02.2022);

- https://hromadske.radio/publications/babusiu-ia-shche-zhyva-istoriia-rodyny-shcho-pishky-vyyshla-z-okupatsii-u-seli-havrylivka (розповідь очевидців подій у с. Гаврилівка з перших днів окупації);

- https://babel.ua/texts/78462-rosiya-planuvala-vzyati-kijiv-za-tri-dni-soldati-vbili-sotni-mirnih-meshkanciv-i-znishchili-kilka-mist-i-desyatki-sil-os-yak-rosiyani-zahoplyuvali-pivnich-oblasti-svidchennya-zahisnikiv-ta-meshkanciv- (хронологія окупації правобережної частини Київської області, в т.ч. в смт Гостомель та селі Гаврилівка);

- https://suspilne.media/210992-u-seli-maranivka-na-kiivsini-cetvero-ludej-zaginulo-15-poraneni-vnaslidok-aviaudaru-rf/ (новини за 25.02.2022);

- знищення транспортних засобів підтверджується Актом про пожежу від 25.05.2022, Актом про пожежу від 16.06.2022, звітами про оцінку завданої шкоди;

- у вказаних актах зазначено перелік транспортних засобів, що були знищені або пошкоджені, їхні реєстраційні номери, VIN-коди, причини пожежі горіння внаслідок потрапляння боєприпасів та їх уламків;

- знищені транспортні засоби знаходились на території населених пунктів смт Гостомель та села Гаврилівка Київської області на момент їх тимчасової окупації збройними силами РФ.

Ухвалою суду від 12.10.2023 відкладено розгляд справи на 16.11.2023 о 14:30.

Ухвалою суду від 16.11.2023 відкладено розгляд справи на 14.12.2023 о 17:00.

29.11.2023 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів, в якому останній просить суд долучити до матеріалів справи копію листа Гостомельської селищної військової адміністрації від 07.11.2023 вих. №4806, копію конверта, в якому надійшов вказаний лист, копію запиту на отримання інформації вих. №1036 від 10.10.2023, копію опису вкладення до цінного листа №120, накладної №120, фіскального чека від 10.10.2023, копію листа вих. №10635/27.01/27.0301/2023 від 20.10.2023 та копію листа вих. №01.10-08/48-в від 03.11.2023. У відповідному клопотанні позивач просить суд поновити строк на подання доказів.

Ухвалою суду від 14.12.2023 поновлено позивачу строк для подання доказів та відкладено розгляд справи на 08.02.2024 о 14:30.

У судовому засіданні 08.02.2024 судом відкладено розгляд справи на 29.02.2024 о 14:45.

Ухвалою суду від 29.02.2024 відкладено розгляд справи на 21.03.2024 о 12:00.

У судове засідання 21.03.2024 з`явились представники позивача, які підтримали позовні вимоги в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні.

Представник третьої особи в судове засідання 21.03.2024 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений.

Представник відповідача в судове засідання 21.03.2024 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений, шляхом розміщення на офіційному веб-порталі судової влади України оголошення в порядку передбаченому ч.ч. 4, 5 ст. 122 ГПК України.

Щодо повідомлення відповідача про судовий розгляд даної справи слід зазначити таке.

У зв`язку з військовою агресією держави-відповідача проти України, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 р. в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до частини 1 статті 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

За зверненням Мін`юсту, Міністерство закордонних справ України повідомило депозитаріїв конвенцій Ради Європи, Гаазької конференції з міжнародного приватного права та ООН, а також сторони двосторонніх міжнародних договорів України про повномасштабну триваючу збройну агресію Росії проти України та неможливість у зв`язку з цим гарантувати у повному обсязі виконання українською стороною зобов`язань за відповідними міжнародними договорами та конвенціями на весь період воєнного стану.

Згідно з листом Міністерства юстиції України "Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану" №25814/12.1.1/32-22 від 21.03.2022 р., з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, рекомендується не здійснювати будь-яке листування.

Крім того, у зв`язку з агресією з боку держави-відповідача та введенням воєнного стану АТ "Укрпошта" з 25.02.2022 р. припинила обмін міжнародними поштовими відправленнями та поштовими переказами з державою-відповідачем.

Наведене унеможливлює повідомлення відповідача про розгляд даної справи засобами поштового зв`язку та звернення до суду держави-відповідача з судовим дорученням про вручення документів.

Враховуючи вищевикладене, повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судових засідань у даній справі здійснювалося шляхом розміщення на офіційному веб-порталі судової влади України відповідного оголошення в порядку, передбаченому ч. ч. 4, 5 ст. 122 Господарського процесуального кодексу України.

Представник відповідача правом на подання відзиву на позовну заяву за весь час розгляду справи не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відтак, неявка в судове засідання 21.03.2024 представників відповідача та третьої особи, належним чином повідомлених про дату та час розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті без їх участі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом відповідно до ст. ст. 7, 8, 13 ГПК України.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правові норми, які підлягають застосуванню, суд встановив.

Позов мотивовано тим, що в лютому-березні 2022 року, внаслідок бойових дій, терористичних актів, ворожих диверсій, ракетно-бомбових ударів, спричинених російськими військами, а також в результаті пожеж, які стали наслідком вищезазначених дій, на території Київської області було знищено 20 транспортних засобів, які належали позивачу, у зв`язку з чим останній просить суд стягнути з відповідача 1 008 413, 03 доларів США збитків.

Так, позивач зазначає, що є власником наступних транспортних засобів, які були знищені внаслідок бойових дій, що проводились збройними силами російської федерації на території Київської області:

1) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_1 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_2 , 2020 року випуску;

2) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_3 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_4 , 2020 року випуску;

3) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_5 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_6 , 2020 року випуску;

4) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_7 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_8 , 2020 року випуску;

5) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_9 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_10 , 2020 року випуску;

6) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_11 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_12 , 2020 року випуску;

7) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_13 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_14 , 2020 року випуску;

8) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_15 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_16 , 2021 року випуску;

9) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_17 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_18 , 2021 року випуску;

10) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_19 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_20 , 2020 року випуску;

11) марка: ALI RIZA USTA ARU, державний реєстраційний номер: НОМЕР_21 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_22 , 2021 року випуску;

12) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_23 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_24 , 2021 року випуску;

13) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_25 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_26 , 2021 року випуску;

14) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_27 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_28 , 2021 року випуску;

15) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_29 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_30 , 2021 року випуску;

16) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_31 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_32 , 2021 року випуску;

17) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_33 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_34 , 2021 року випуску;

18) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_35 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_36 , 2021 року випуску;

19) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_37 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_38 , 2021 року випуску;

20) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_39 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_40 , 2021 року випуску.

Позивач зазначає, що вказані вище транспортні засоби знаходились у фінансовому лізингу ТОВ "АЛЬЯНС ЕНЕРГО ТРЕЙД" на підставі Договору фінансового лізингу, а в подальшому передані у тимчасове володіння та користування ТОВ «ТРАНСКОМГРУП» на підставі Договору перевезення вантажу №29-01/2018 від 29.01.2018 та додаткових угод до нього.

Так, 24.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» (далі Лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Енерго Трейд» (далі Лізингоодержувач) було укладено рамковий договір фінансового лізингу №8109-FL (далі-Рамковий Договір), відповідно до п. 2.1. якого згідно з цим Рамковим Договором Лізингодавець на підставі Договору купівлі-продажу зобов`язується набути у власність Лізингодавця і передати на умовах фінансового лізингу у тимчасове володіння та користування Лізингоодержувачу Предмет Лізингу, Лізенгоодержувач зобов`язується прийняти Предмет Лізингу та сплачувати Лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами цього Рамкового Договору.

Опис, технічні характеристики Частини Предмета Лізингу, Графік сплати лізингових платежів, Умови страхування та інші умови, щодо відповідної Частини Предмета Лізингу, що передається Лізингоодержувачу в лізинг, визначається Сторонами у окремому Протоколі Лізингу (п. 2.5. Рамкового Договору).

Згідно з п. 3.1. Рамкового Договору приймання Лізингоодержувачем Предмета Лізингу в лізинг оформляється шляхом складання Акту Приймання-Передачі, що підтверджує якість, комплектність, справність, належний стан Предмета Лізингу і відповідність Предмета Лізингу техніко-економічним показникам, встановленим Лізингоодержувачем умовам і специфікаціям, та умовам Рамкового Договору.

Пунктом 3.3. Рамкового Договору передбачено, що з моменту підписання Сторонами Акту Приймання-Передачі Предмета Лізингу до Лізингоодержувача переходять усі ризики, пов`язані з користуванням та володінням Предметом Лізингу, включно (але не обмежуючись) з ризиками, пов`язаними з пошкодженням або втратою, викраденням або передчасним зносом Предмета Лізингу або будь-якої його частини, незалежно від причин таких подій (за винятком нормального зносу і амортизації Предмета Лізингу в процесі його експлуатації).

Лізингоодержувач зобов`язується оплатити відповідно до рахунку, виставленого Лізингодавцем, всі витрати, які поніс Лізингодавець у зв`язку із придбанням та постачанням Предмету Лізингу, а також у зв`язку з реєстрацією Предмету Лізингу, якщо така реєстрація передбачена чинним законодавством України (п. 3.4. Рамкового Договору).

Пунктом 5.1. Рамкового Договору встановлено, що страхування Предмета Лізингу на строк лізингу здійснюється Лізингодавцем відповідно до Умов Страхування.

Якщо в результаті страхового випадку Предмет Лізингу конструктивно знищено або викрадено, Лізингоодержувач зобов`язаний за власний рахунок та в повному обсязі відшкодувати суму збитків Лізингодавця у розмірі франшизи, несплаченої частини вартості Предмета Лізингу (та інші збитки, які не відшкодовані Лізингодавцю згідно з договором страхування протягом 5 (п`яти) Робочих Днів з дати відповідної вимоги Лізингодавця (п. 5.7. Рамкового Договору).

Передача права власності по закінченні строку лізингу та після здійснення всіх платежів за Рамковим Договором Лізингодавець та Лізингоодержувач підпишуть Акт про передачу права власності згідно з формою, яку надасть Лізингодавець, який буде документом, що підтверджує передачу права власності на Предмет Лізингу від Лізингодавця до Лізингоодержувача та який буде невід`ємною частиною цього Рамкового Договору. Передача права власності повинна відбуватися без будь-якої гарантії з боку Лізингодавця щодо стану, комплектності та якості Предмету Лізингу (п. 8.1. Рамкового Договору).

Разом з цим, 24.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Енерго Трейд» укладено Додаткову угоду №1 до Рамкового Договору.

Позивач в позові зазначає, що відповідно до Рамкового Договору, на підставі протоколів лізингу, він отримав за актами приймання-передачі та видатковими накладними у лізинг транспортні засоби 2020 та 2021 року виробництва.

Так, на виконання умов Рамкового Договору позивачу були передані на підставі протоколу лізингу №1 від 24.11.2020 напівпричіп-цистерну бітумовоз марки ALI RIZA USTA, вживані, 2020 року виробництва, за номерами шасі/кузова (VIN): НОМЕР_41 , NP9ARUM2BLA042192, NP9ARUM2BLA042193, NP9ARUM2BLA042194, NP9ARUM2BLA042195, NP9ARUM2BLA042196, NP9ARUM2BLA042197, NP9ARUM2BLA042198, NP9ARUM2BLA042199, NP9ARUM2BLA042200.

В матеріалах справи містяться підписані між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Енерго Трейд» Акт приймання-передачі до протоколу лізингу №1 від 24.11.2020, видаткова накладна №37440 від 25.11.2020, Додаткова угода №1 від 15.08.2022 до протоколу лізингу №1 від 24.11.2020 та Додаткова угода №2 до протоколу лізингу №1 від 24.11.2020.

Відповідно до протоколу лізингу №2 від 01.12.2020 позивачу були передані напівпричіп-цистерну бітумовоз марки ALI RIZA USTA, вживані, 2020 року виробництва, за номерами шасі/кузова (VIN): НОМЕР_42 , NP9ARUM2BLA042202, NP9ARUM2BLA042203, NP9ARUM2BLA042204, NP9ARUM2BLA042205, NP9ARUM2BLA042206, NP9ARUM2BLA042207, NP9ARUM2BLA042208, NP9ARUM2BLA042209, НОМЕР_43 .

До вказаного вище протоколу лізингу між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Енерго Трейд» підписано Акт приймання-передачі від 07.12.2020, видаткову накладну №37860 від 07.12.2020, Додаткову угоду №1 від 15.08.2022 та Додаткову угоду №2 від 10.10.2022.

Також, на виконання умов Рамкового Договору, позивачу були передані на підставі протоколу лізингу №3 від 17.12.2020 напівпричіп-цистерну бітумовоз марки ALI RIZA USTA, вживані, 2020 року виробництва, за номерами шасі/кузова (VIN): НОМЕР_44 , NP9ARUM2BLA042212, NP9ARUM2BLA042213, NP9ARUM2BLA042214, NP9ARUM2BLA042215, NP9ARUM2BLA042216, NP9ARUM2BLA042217, NP9ARUM2BLA042218, NP9ARUM2BLA042219, НОМЕР_45 .

До протоколу лізингу №3 від 17.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Енерго Трейд» підписано Акт приймання-передачі від 22.12.2020, видаткову накладну №41358 від 22.12.2020, Додаткову угоду №1 від 15.08.2022 та Додаткову угоду №2 від 10.10.2022.

Відповідно до протоколу лізингу №5 від 26.01.2021 позивачу були передані напівпричіп-цистерну бітумовоз марки ALI RIZA USTA, вживані, 2020 року виробництва, за номерами шасі/кузова (VIN): НОМЕР_46 , NP9ARUM2BMA042002, NP9ARUM2BMA042003, NP9ARUM2BMA042004, NP9ARUM2BMA042005, NP9ARUM2BMA042006, NP9ARUM2BMA042007, NP9ARUM2BMA042008, NP9ARUM2BMA042009, НОМЕР_47 .

До зазначеного протоколу лізингу між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Енерго Трейд» підписано Акт приймання-передачі від 27.01.2021, видаткову накладну №3516 від 27.01.2021, Додаткову угоду №1 від 27.01.2021, Додаткову угоду №2 від 15.08.2022 та Додаткову угоду №3 від 11.10.2022.

Крім цього, на виконання умов Рамкового Договору, позивачу були передані на підставі протоколу лізингу №6 від 17.02.2021 напівпричіп-цистерну бітумовоз марки ALI RIZA USTA, вживані, 2020 року виробництва, за номерами шасі/кузова (VIN): НОМЕР_48 , NP9ARUM2BMA042012, NP9ARUM2BMA042013, NP9ARUM2BMA042014, NP9ARUM2BMA042015, NP9ARUM2BMA042016, NP9ARUM2BMA042017, NP9ARUM2BMA042018, NP9ARUM2BMA042019, НОМЕР_49 .

До протоколу лізингу №6 від 17.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Енерго Трейд» підписано Акт приймання-передачі від 25.02.2021, видаткову накладну №7203 від 25.02.2021, Додаткову угоду №1 від 24.08.2022 та Додаткову угоду №2 від 10.10.2022.

Також, на підставі протоколу лізингу №7 від 02.03.2021 позивачу були передані напівпричіп-цистерну бітумовоз марки ALI RIZA USTA, вживані, 2020 року виробництва, за номерами шасі/кузова (VIN): НОМЕР_14 , NP9ARUM2BMA042036, NP9ARUM2BMA042037, NP9ARUM2BMA042038, NP9ARUM2BMA042039, NP9ARUM2BMA042040, NP9ARUM2BMA042041, NP9ARUM2BMA042042, NP9ARUM2BMA042043, НОМЕР_50 .

До протоколу лізингу №7 від 02.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Енерго Трейд» підписано Акт приймання-передачі від 11.03.2021, видаткову накладну №9587 від 11.03.2021, Додаткову угоду №1 від 15.08.2022 та Додаткову угоду №2 від 11.10.2022.

Відповідно до протоколу лізингу №8 від 10.03.2021 позивачу були передані напівпричіп-цистерну бітумовоз марки ALI RIZA USTA, вживані, 2020 року виробництва, за номерами шасі/кузова (VIN): НОМЕР_51 , NP9ARUM2BMA042056, NP9ARUM2BMA042057, NP9ARUM2BMA042058, NP9ARUM2BMA042059, NP9ARUM2BMA042060, NP9ARUM2BMA042062, NP9ARUM2BMA042063, NP9ARUM2BMA042064, НОМЕР_52 .

До протоколу лізингу №8 від 10.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Енерго Трейд» підписано Акт приймання-передачі від 11.03.2021, видаткову накладну №9620 від 11.03.2021, Додаткову угоду №1 від 24.08.2022 та Додаткову угоду №2 від 10.10.2022.

Разом з цим, на виконання умов Рамкового Договору, позивачу були передані на підставі протоколу лізингу №9 від 10.03.2021 напівпричіп-цистерну бітумовоз марки ALI RIZA USTA, вживані, 2020 року виробництва, за номерами шасі/кузова (VIN): НОМЕР_53 , NP9ARUM2BMA042046, NP9ARUM2BMA042047, NP9ARUM2BMA042048, NP9ARUM2BMA042049, NP9ARUM2BMA042050, NP9ARUM2BMA042051, NP9ARUM2BMA042052, NP9ARUM2BMA042053, НОМЕР_54 .

До протоколу лізингу №9 від 10.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Енерго Трейд» підписано Акт приймання-передачі від 11.03.2021, видаткову накладну №9622 від 11.03.2021, Додаткову угоду №1 від 24.08.2022 та Додаткову угоду №2 від 10.10.2022.

Відповідно до протоколу лізингу №13 від 16.03.2021 позивачу було передано напівпричіп-цистерну для перевезення світлих нафтопродуктів виробництва ALI RIZA USTA, TANKER, Туреччина, нова, 2021 року виготовлення, за номером шасі/кузова (VIN): НОМЕР_22 .

До зазначеного протоколу лізингу між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Енерго Трейд» підписано Акт приймання-передачі від 21.04.2021, видаткову накладну №15646 від 21.04.2021, Додаткову угоду №1 від 21.04.2021, Додаткову угоду №2 від 15.08.2022 та Додаткову угоду №3 від 11.10.2022.

Також, на виконання умов Рамкового Договору, позивачу були передані на підставі протоколу лізингу №14 від 16.03.2021 напівпричіп-цистерну для перевезення світлих нафтопродуктів ALI RIZA USTA, TANKER, Туреччина, нова, 2021 року виробництва, за номером шасі/кузова (VIN): НОМЕР_24 .

До протоколу лізингу №14 від 16.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Енерго Трейд» підписано Акт приймання-передачі від 05.05.2021, видаткову накладну №16072 від 05.05.2021, Додаткову угоду №1 від 05.05.2021, Додаткову угоду №2 від 15.08.2022 та Додаткову угоду №3 від 11.10.2022.

На підставі протоколу лізингу №15 від 31.03.2021 позивачу були передані напівпричіп-цистерну бітумовоз марки ALI RIZA USTA, вживані, 2021 року виробництва, за номерами шасі/кузова (VIN): НОМЕР_55 , NP9ARUM2BMA042071, NP9ARUM2BMA042074; напівпричіп-цистерну бітумовоз марки ALI RIZA USTA, вживані, 2021 року виробництва за номерами шасі/кузова (VIN): НОМЕР_56 , NP9ARUM2BMA042067, NP9ARUM2BMA042069, NP9ARUM2BMA042070, NP9ARUM2BMA042072, NP9ARUM2BMA042073; напівпричіп цистерну бітумовоз марки ALI RIZA USTA, вживані, 2021 року виробництва за номерами шасі/кузова (VIN): НОМЕР_57 .

До протоколу лізингу №15 від 31.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Енерго Трейд» підписано Акт приймання-передачі від 05.04.2021, видаткову накладну №11686 від 05.04.2021, Додаткову угоду №1 від 15.08.2022 та Додаткову угоду №2 від 11.10.2022.

Також, на виконання умов Рамкового Договору, позивачу були передані на підставі протоколу лізингу №16 від 23.04.2021, зокрема, автомобільні напівпричіпи цистерни, змонтовані на 3-х вісному шасі із запасним колесом, призначені для зчіплення з недільним тягачем, для перевезення бітума марки ALI RIZA USTA TANKER, 2021 року виробництва, вживані, за серійними номерами: NP9ARUM2BMA042097 та NP9ARUM2BMA042076.

До протоколу лізингу №16 від 23.04.2021 підписано між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Енерго Трейд» Акт приймання-передачі від 26.04.2021, видаткову накладну №15796 від 26.04.2021, Додаткову угоду №1 від 24.08.2022 та Додаткову угоду №2 від 10.10.2022.

На виконання умов Рамкового Договору, позивачу були передані на підставі протоколу лізингу №17 від 28.04.2021, зокрема, автомобільні напівпричіпи цистерни, змонтовані на 3-х вісному шасі із запасним колесом, призначені для зчіплення з седільним тягачем, для перевезення бітума марка ALI RIZA USTA TANKER, 2021 року виробництва, вживані, за серійними номерами: NP9ARUM2BMA042105, NP9ARUM2BMA042108, NP9ARUM2BMA042101, NP9ARUM2BMA042104, NP9ARUM2BMA042100.

До протоколу лізингу №17 від 28.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Енерго Трейд» підписано Акт приймання-передачі від 30.04.2021, видаткову накладну №16030 від 30.04.2021, Додаткову угоду №1 від 24.08.2022 та Додаткову угоду №2 від 10.10.2022.

Разом з цим, позивачем долучено до матеріалів справи протокол лізингу №18 від 13.05.2021 до Рамкового Договору, Акт приймання-передачі до протоколу лізингу №18 від 13.05.2021, видаткову накладну №18560 від 17.05.2021, Додаткову угоду №1 від 15.05.2022 до протоколу лізингу №18 від 13.05.2021.

29.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транскомгруп» (далі Перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Енерго Трейд» (далі Замовник) було укладено Договір перевезення вантажу №29-01/2018, відповідно до п. 2.1. якого згідно умов цього Договору Перевізник зобов`язується доставити ввірений їй Відправником небезпечний вантаж, у визначений Сторонами строк, від пункту завантаження небезпечного вантажу до пункту розвантаження небезпечного вантажу транспортним засобом, та видати його Одержувачеві небезпечного вантажу, а Замовник зобов`язується сплатити за перевезення небезпечного вантажу, визначену Сторонами Договору, плату.

Позивачем також долучено до матеріалів справи Додаток №1 до Договору перевезення вантажу №29-01/2018 від 29.01.2018.

Позивач в позові зазначає, що після отримання згоди від лізингової компанії, він уклав із транспортною компанією ряд додаткових угод до Договору перевезення вантажу №29-01/2018 від 29.01.2018, на підставі яких передав у тимчасове володіння та користування транспортній компанії транспортні засоби, які знаходяться у його фінансовому лізингу.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Транскомгруп» отримало у тимчасове володіння та користування наступні транспорті засоби:

1) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_1 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_2 , 2020 року випуску; Додаткова угода від 30.11.2020 до Договору перевезення вантажу №29-01/2018 від 29.01.2018; Акт приймання-передачі від 30.11.2020;

2) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_3 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_4 , 2020 року випуску; Додаткова угода від 15.12.2020 до Договору перевезення вантажу №29-01/2018 від 29.01.2018; Акт приймання-передачі від 15.12.2020;

3) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_5 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_6 , 2020 року випуску; Додаткова угода від 28.12.2020 до Договору перевезення вантажу №29-01/2018 від 29.01.2018; Акт приймання-передачі від 28.12.2020;

4) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_7 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_8 , 2020 року випуску; Додаткова угода від 05.02.2021 до Договору перевезення вантажу №29-01/2018 від 29.01.2018; Акт приймання-передачі від 05.02.2021;

5) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_9 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_10 , 2020 року випуску; Додаткова угода від 23.03.2021 до Договору перевезення вантажу №29-01/2018 від 29.01.2018; Акт приймання-передачі від 23.03.2021;

6) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_11 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_12 , 2020 року випуску; Додаткова угода від 23.03.2021 до Договору перевезення вантажу №29-01/2018 від 29.01.2018; Акт приймання-передачі від 23.03.2021;

7) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_13 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_14 , 2020 року випуску; Додаткова угода від 23.03.2021 до Договору перевезення вантажу №29-01/2018 від 29.01.2018; Акт приймання-передачі від 23.03.2021;

8) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_15 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_16 , 2021 року випуску; Додаткова угода від 23.03.2021 до Договору перевезення вантажу №29-01/2018 від 29.01.2018; Акт приймання-передачі від 23.03.2021;

9) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_17 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_18 , 2021 року випуску; Додаткова угода від 23.03.2021 до Договору перевезення вантажу №29-01/2018 від 29.01.2018; Акт приймання-передачі від 23.03.2021;

10) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_19 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_20 , 2020 року випуску; Додаткова угода від 23.03.2021 до Договору перевезення вантажу №29-01/2018 від 29.01.2018; Акт приймання-передачі від 23.03.2021;

11) марка: ALI RIZA USTA ARU, державний реєстраційний номер: НОМЕР_21 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_22 , 2021 року випуску; Додаткова угода від 30.04.2021 до Договору перевезення вантажу №29-01/2018 від 29.01.2018; Акт приймання-передачі від 30.04.2021;

12) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_23 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_24 , 2021 року випуску; Додаткова угода від 05.05.2021 до Договору перевезення вантажу №29-01/2018 від 29.01.2018; Акт приймання-передачі від 05.05.2021;

13) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_25 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_26 , 2021 року випуску; Додаткова угода від 30.04.2021 до Договору перевезення вантажу №29-01/2018 від 29.01.2018; Акт приймання-передачі від 30.04.2021;

14) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_27 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_28 , 2021 року випуску; Додаткова угода від 13.05.2021 до Договору перевезення вантажу №29-01/2018 від 29.01.2018; Акт приймання-передачі від 13.05.2021;

15) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_29 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_30 , 2021 року випуску; Додаткова угода від 13.05.2021 до Договору перевезення вантажу №29-01/2018 від 29.01.2018; Акт приймання-передачі від 13.05.2021;

16) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_31 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_32 , 2021 року випуску; Додаткова угода від 31.05.2021 до Договору перевезення вантажу №29-01/2018 від 29.01.2018; Акт приймання-передачі від 31.05.2021;

17) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_33 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_34 , 2021 року випуску; Додаткова угода від 31.05.2021 до Договору перевезення вантажу №29-01/2018 від 29.01.2018; Акт приймання-передачі від 31.05.2021;

18) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_35 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_36 , 2021 року випуску; Додаткова угода від 31.05.2021 до Договору перевезення вантажу №29-01/2018 від 29.01.2018; Акт приймання-передачі від 31.05.2021;

19) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_37 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_38 , 2021 року випуску; Додаткова угода від 31.05.2021 до Договору перевезення вантажу №29-01/2018 від 29.01.2018; Акт приймання-передачі від 31.05.2021;

20) марка: ALI RIZA USTA, державний реєстраційний номер: НОМЕР_39 , номер шасі/кузова (VIN): НОМЕР_40 , 2021 року випуску; Додаткова угода від 31.05.2021 до Договору перевезення вантажу №29-01/2018 від 29.01.2018; Акт приймання-передачі від 31.05.2021.

На підтвердження зазначених вище обставин, позивач долучив до матеріалів справи укладені між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транскомгруп» вказані вище Додаткові угоди до Договору перевезення вантажу №29-01/2018 від 29.01.2018 та підписані обома сторонами зазначені вище Акти приймання-передачі майна.

З позовної заяви вбачається, що після отримання у тимчасове володіння та користування вказаних вище транспортних засобів, транспортна компанія отримала свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а саме: СВХ 194024, СВХ 271267, СВХ 315589, СВХ 503626, СВХ 642552, СВХ 722577, СВХ 722576, СВХ 777040, СВХ 777141, СВХ 722737, СВХ 877672, СХА 049162, СВХ 813906, СХА 115540, СХА 127332, СХА 190343, СХА 190384, СХА 152396, СХА 190314, СХА 152477. На підтвердження вказаних обставин позивач долучив до матеріалів справи копії відповідних свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу.

Позивач вказує, що транспортні засоби, передані у тимчасове володіння і користування транспортної компанії, зберігались на охоронюваних стоянках транспортних засобів, які знаходяться за адресою:

- Київська обл., смт Гостомель, вул. Лугова, буд. 8а. Стоянка здійснювалась на підставі Договору надання послуг стоянки для транспортних засобів №1 від 28.12.2019, який укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транскомгруп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гостомель-Промтранс»;

- Київська область, село Гаврилівка, квартал 28 (майновий комплекс). Стоянка здійснювалась на підставі Договору на надання стоянки для автомобіля №132/2021/КК від 01.12.2021, який укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транскомгруп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Концерн Комплекс».

Копії вказаних вище договорів, на підставі яких транспортні засоби зберігались на відповідних стоянках, позивачем долучено до матеріалів справи.

Позивач наголошує, що факт знищення транспортних засобів підтверджується, зокрема, Актом про пожежу від 25.05.2022, що підписаний комісією у складі головного інспектора ВЗНС Бучанського РУ ГУ ДСНС України у Київській області капітана служби цивільного захисту Осьмини Юрія Миколайовича, провідного інспектора відділу ОПР Бучанського РУ ГУ ДСНС України у Київській області лейтенанта служби цивільного захисту Овчіннікова Олега Пертровича та громадянина ОСОБА_1 та Актом про пожежу від 16.06.2022, що підписаний комісією у складі головного інспектора ВЗНС Бучанського РУ ГУ ДСНС України у Київській області капітана служби цивільного захисту Осьмини Юрія Миколайовича, провідного інспектора відділу ОПР Бучанського РУ ГУ ДСНС України у Київській області лейтенанта служби цивільного захисту Овчіннікова Олега Петровича та громадянина ОСОБА_1 .

Разом з цим, позивач зазначає, що ТОВ «Альянс Енерго Трейд» визнано потерпілим у кримінальному провадженні №0000654 від 31.03.2022, на підтвердження чого останній долучив до матеріалів справи лист Слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві за вих.№7683/125/23/2-2022 від 14.06.2022.

Позивач в позові вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Транскомгруп» замовило проведення оцінки матеріальних збитків, завданих знищенням вказаних вище транспортних засобів, які перебували у тимчасовому володінні та користуванні останнього, на підставі Додаткових угод до Договору перевезення вантажу №29-01/2018с від 29.01.2018, у експертної організації - Товариства з обмеженою відповідальністю «Експерт Ін».

Таким чином, Товариством з обмеженою відповідальністю «Експерт Ін» складено Звіт про оцінку збитків за вих. №VR220907-003 від 16.01.2023 та Звіт про оцінку збитків за вих. №VR230104-001 від 09.02.2023.

Згідно Звіту про оцінку збитків за вих. №VR220907-003 від 16.01.2023 та Звіту про оцінку збитків за вих. №VR230104-001 від 09.02.2023 загальний розмір збитків завданих позивачу внаслідок знищення транспортних засобів становить 1 210 095, 64 доларів США.

Водночас, позивач зазначає, що придбавши у власність та отримавши у лізинг транспортні засоби, зазначені у позовній заяві, він скористався своїм правом на отримання податкового кредиту, у зв`язку з чим позивач заявляє до стягнення шкоду у розмірі, зменшеному на розмір податкового кредиту, який склав 201 682, 61 доларів США: 1 210 095, 64 доларів США 201 682, 61 доларів США = 1 008 413, 03 доларів США

Відтак, позивач наголошує, що знищення належного йому переліченого вище майна, завдало останньому збитків у розмірі 1 008 413, 03 доларів США та стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо та достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Статтею 7 ГПК України визначено, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Судочинство в господарських судах здійснюється, зокрема, відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч.ч.1-3 ст.3 ГПК України ).

Згідно ч. 2 ст. 2 ЦК України, учасниками цивільних відносин є, зокрема: іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у ст. 4 цього Кодексу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Із змісту позовної заяви вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС ЕНЕРГО ТРЕЙД" відповідачем визначено російську федерацію.

Згідно ч. 1 ст. 79 Закону України «Про міжнародне приватне право», пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.

Відповідно до ч. 4 ст. 79 Закону України «Про міжнародне приватне право», у тих випадках, коли в порушення норм міжнародного права Україні, її майну або представникам в іноземній державі не забезпечується такий же судовий імунітет, який згідно з частинами першою та другою цієї статті забезпечується іноземним державам, їх майну та представникам в Україні, Кабінетом Міністрів України може бути вжито до цієї держави, її майна відповідних заходів, дозволених міжнародним правом, якщо тільки заходів дипломатичного характеру не достатньо для врегулювання наслідків зазначеного порушення норм міжнародного права.

Отже, Закон України «Про міжнародне приватне право» встановлює судовий імунітет щодо іноземної держави за відсутності згоди компетентних органів відповідної держави на залучення її до участі у справі у національному суді іншої держави.

Водночас, як Європейська конвенція про імунітет держав 1972 року (ст.11), так і Конвенція ООН про юрисдикційні імунітети держав та їх власності 2004 року (ст.12) передбачають, що договірна держава не може посилатися на імунітет від юрисдикції при розгляді справи в суді іншої договірної держави, який зазвичай має компетенцію розглядати справи, які стосуються грошової компенсації (відшкодування) у разі смерті чи заподіяння тілесного ушкодження особі чи заподіяння шкоди майну або його втрати в результаті дій чи бездіяльності держави, якщо така дія чи бездіяльність мали місце повністю або частково на території держави суду.

Україна не є учасницею жодної із цих Конвенцій. Однак, ці Конвенції відображають тенденцію розвитку міжнародного права щодо визнання того, що існують певні межі, в яких іноземна держава має право вимагати імунітет у цивільному процесі.

У рішенні від 14.03.2013 у справі «Олєйніков проти Росії» Європейський суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що положення Конвенції ООН про юрисдикційні імунітети держав та їх власності 2004 року застосовуються «відповідно до звичаєвого міжнародного права, навіть якщо ця держава не ратифікувала її», і суд повинен брати до уваги цей факт, вирішуючи питання про те, чи було дотримано право на доступ до суду у розумінні п.1 ст.6 Конвенції (п.68, п. 31).

Отже, особливістю правового статусу держави, як суб`єкта міжнародних відносин, є наявність у неї імунітету, який ґрунтується на загальному принципі міжнародного права «рівний над рівними має влади і юрисдикції». Однак, необхідною умовою дотримання цього принципу є взаємне визнання суверенітету країни.

Водночас, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05:30 год 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому, відповідними нормативно-правовими актами з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року продовжено строком на 90 діб.

У зв`язку з повномасштабним вторгненням Російської Федерації на територію України 24.02.2022 Україна розірвала дипломатичні відносини з Росією, що у свою чергу з цієї дати унеможливлює направлення різних запитів та листів до посольства Російської Федерації в Україні, у зв`язку із припиненням його роботи на території України.

Крім того, постановою Верховної Ради України від 14.04.2022 №2188-IX схвалено заяву Верховної Ради України «Про вчинення Російською Федерацією геноциду в Україні», якою визнано геноцидом Українського народу дії збройних сил, політичного і військового керівництва Російської Федерації під час збройної агресії проти України, яка розпочалася 24 лютого 2022 року.

У ч. 1 ст. 2 Закону України «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії Російської Федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну» зазначено, що Російська Федерація є державою-терористом, однією з цілей політичного режиму якої є геноцид Українського народу, фізичне знищення, масові вбивства громадян України, вчинення міжнародних злочинів проти цивільного населення, використання заборонених методів війни, руйнування цивільних об`єктів та об`єктів критичної інфраструктури, штучне створення гуманітарної катастрофи в Україні або окремих її регіонах.

Відповідно до ст. 2 Конституції України, зокрема, суверенітет України поширюється на всю її територію. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Отже, перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

У п. 4 ч. 1 ст. 2 Статуту ООН закріплений принцип, згідно з яким всі члени ООН утримуються у їх міжнародних відносинах від загрози силою чи її застосування як проти територіальної недоторканності чи політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з цілями Об`єднаних Націй.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Статуту ООН, остання переслідує ціль підтримувати міжнародний мир і безпеку і з цією ціллю вживає ефективні колективні заходи для попередження та усунення загрози світу й актів агресії чи інших порушень миру, і проводить мирними засобами, відповідно до принципів справедливості і міжнародного права, залагодження чи вирішення міжнародних спорів чи ситуацій, які можуть призвести до порушення миру.

У міжнародному праві кодифіковані підстави для обмеження судового імунітету іноземної держави внаслідок завдання фізичної шкоди особі або збитків майну, так званий «деліктний виняток» (англ. «tort exсeption»). Умовами, необхідними для застосування «деліктного винятку», є: 1) принцип територіальності: місце дії/бездіяльності має бути на території держави суду; 2) присутність автора дії/бездіяльності на території держави суду в момент вчинення дії/бездіяльності (агента чи посадової особи іноземної держави); 3) дія/бездіяльність ймовірно може бути привласнена державі; 4) відповідальність за дії/бездіяльність передбачена положеннями законодавства держави суду; 5) завдання смерті, фізичної шкоди особі, збитків майну чи його втрата; 6) причинно-наслідковий зв`язок між діями/бездіяльністю і завданням смерті, фізичної шкоди особі або збитків майну чи його втратою.

Визначаючи, чи поширюється на Російську Федерацію судовий імунітет у спорі, який розглядається, суд врахував таке: предметом позову є відшкодування шкоди, завданої юридичній особі, внаслідок знищення майна останньої; місцем завдання шкоди є територія суверенної держави Україна; передбачається, що шкода завдана агентами Російської Федерації, які порушили принципи та цілі, закріплені у Статуті ООН, щодо заборони військової агресії, вчиненої стосовно іншої держави України; вчинення актів збройної агресії іноземною державою не є реалізацією її суверенних прав, а свідчить про порушення зобов`язання поважати суверенітет та територіальну цілісність іншої держави України, що закріплено у Статуті ООН; національне законодавство України виходить із того, що за загальним правилом шкода, завдана в Україні, у тому числі юридичній особі в результаті протиправних дій будь-якої іншої особи (суб`єкта), може бути відшкодована за рішенням суду України (за принципом «генерального делікту»).

Отже, Російська Федерація, вчинивши повномасштабний акт збройної агресії проти Української держави, численні акти геноциду Українського народу, не вправі надалі посилатися на свій судовий імунітет заперечуючи тим самим юрисдикцію судів України на розгляд та вирішення справ про відшкодування шкоди, завданої такими актами агресії, у тому числі юридичній особі, яка здійснює свої господарську діяльність на території України.

Аналогічна правова позиція щодо судового імунітету викладена у постановах Верховного Суду від 18.05.2022 у справі №428/11673/19, від 22.06.2022 у справі №311/498/20, від 12.10.2022 у справі №463/14365/21.

Також, судом береться до уваги правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 14.04.2022 у справі №308/9708/19, яка полягає в тому, що після початку війни в Україні з 2014 року суд України, розглядаючи справу, де відповідачем визначено Російську Федерацію, має право ігнорувати імунітет цієї країни та розглядати справи про відшкодування шкоди, завданої фізичній особі в результаті збройної агресії Російської Федерації, за позовом, поданим саме до цієї іноземної країни.

Отже, у разі застосування «деліктного винятку» будь-який спір, що виник на її території у резидента України, навіть з іноземною країною, зокрема й Російською Федерацією, може бути розглянутий та вирішений судом України як належним та повноважним судом.

Позивач зазнав шкоди внаслідок збройної агресії рф на території України, тому рф є відповідачем у цій справі.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно до ч. ч. 1-3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 1166 ЦК України встановлює загальні правила відшкодування завданої особі недоговірної шкоди так званої «деліктної шкоди». Загальною підставою застосування до правовідносин із завдання шкоди вказаної статті є відсутність договірних відносин між боржником (завдавачем шкоди) та кредитором (потерпілим).

Загальне правило вказаної статті встановлює, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі.

Умовами застосування цієї норми є завдання шкоди неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв`язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача. За правилом генерального делікту відповідальність за завдання шкоди покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на безпосереднього заподіювача.

Отже, при поданні позову про відшкодування заподіяної майнової шкоди, на позивача покладається обов`язок довести належними, допустимими та достовірними доказами неправомірність поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди та її розмір, а також, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 2 ст.74 ГПК України).

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2 ст. 86 ГПК України).

При цьому, ч. 3 ст. 75 ГПК України визначено, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами відповідно Наказу № 199 від 13 липня 2023 року), в період з 26.02.2022 по 01.04.2022 року (сторінка 130 переліку) на території: смт. Гостомель Гостомельської селищної територіальної громади (код територіальної одиниці (КАТОТТГ) UA0033149) велися бойові дії, а також в період з 25.02.2022 року по 01.04.2022 року велися бойові дії (сторінка 129 переліку) в с. Гаврилівка Бучанської міської територіальної громади (код територіальної одиниці (КАТОТТГ) UA0019906).

Відповідно до наявного в матеріалах справи листа Гостомельської селищної військової адміністрації Бучанського району Київської області за №4806 від 07.11.2023 у селі Гостомель проводились бойові дії протягом лютого-березня 2022 року, зокрема, на вул. Лугова, 8а. З вказаного листа вбачається, що здійснювались обстріли зі сторони окупанта по міжнародному аеропорту «Антонов», військовим частинам, об`єктам критичної інфраструктури , магазинам, комунальним підприємствам, освітнім та медичним закладам, житловим будинкам цивільного населення села Гостомель, у разі чого було пошкоджено майно, яке знаходилось на даній території. Станом на 06.11.2023 пошкоджено та зруйновано 3166 об`єктів житлової інфраструктури Гостомельської селищної територіальної громади. Також, Гостомельська селищна військова адміністрація підтверджує факт наявності військовослужбовців російської федерації та військовослужбовців України протягом лютого-березня 2022 року на території села Гостомель.

Вказані обставини є загальновідомими обставинами, а отже, в силу приписів частини 3 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, не потребують доказування.

З початку введення бойових дій, у смт Гостомель та селі Гаврилівка, майно позивача (20 одиниць транспортних засобів) зберігались на стоянках транспортних засобів, що знаходяться за адресою: Київська область, смт Гостомель, вул. Лугова, буд. 8а та Київська область, село Гаврилівка, квартал 28 (майновий комплекс).

В Акті про пожежу від 25.05.2022 зафіксовано, що в період з 24.02.2022 по 30.03.2022 виникла пожежа за адресою: Київська область, Гостомельська ТГ, сел. Гостомель, вул. Лугова, 8-А. Ймовірна причина пожежі - виникнення горіння внаслідок потрапляння боєприпасів та їх уламків, внаслідок якої знищено такі транспортні засоби:

- Причіп SCHMITZ SCS 24 д.н. НОМЕР_58 (VIN НОМЕР_59 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг»;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. НОМЕР_60 (VIN НОМЕР_61 ) з документами - власник ТОВ «ОТП Лізинг»;

- Причіп EVERLAST ST12A103 д.н. AA0045ХH (VIN НОМЕР_62 ), власник - ТОВ «ОТП Лізинг»;

- Причіп ALI RIZA USTA ARU д.н. AA1083EO (VIN НОМЕР_63 ), власник - ТОВ «ОТП Лізинг»;

- Тягач DAF XF 480 FT., д.н. НОМЕР_64 (VIN НОМЕР_65 ) з документами, власник ТОВ «ОТП Лізинг»;

- Причіп ALI RIZA USTA ARU д.н. НОМЕР_23 (VIN НОМЕР_24 ), власник ТОВ «ОТП Лізинт» ;

- Причіп NURSAN д.н. AA9631XK (VIN НОМЕР_66 ), власник ТОВ «Транскомгруп» ;

- Причіп SCHMITZ SCS 24L д.н. НОМЕР_67 (VIN НОМЕР_68 ), власник ТОВ «Транскомгруп» ;

- Тягач DAF XF 460 FT, д.н. НОМЕР_69 (VIN НОМЕР_70 ) з документами, власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Тятач DAF XF 460 FT д.н. KA2693AM (VIN НОМЕР_71 ) з документами, власник ТОВ «ТРАНСКОМГРУП»;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. KA1472BM (VIN НОМЕР_72 ) з документами, власник ТОВ «ТРАНСКОМГРУП»;

- Тягач DAF FT XF105.460 д.н. НОМЕР_73 (VIN НОМЕР_74 ) з документами, власник ТОВ «ОТП Лізинг»;

- Тягач DAF XF105.460 д.н. AA3194XК (VIN НОМЕР_75 ) з документами, власник ТОВ «ОТП Лізинг»;

- Тягач DAF FT XF105.460 д.н. AA4037EI (VIN НОМЕР_76 ) з документами, власник ТОВ «ОТП Лізинг»;

- Тягач DAF FT XF105.460 д.н. AA4039EI (VIN НОМЕР_77 ) з документами, власник ТОВ «ОТП Лізинг»;

- Тягач DAF XF 105.460 д.н. AA4698XK (VIN НОМЕР_78 ) з документами, власник ТОВ «ОТП Лізинг»;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. KA1473BM (VIN НОМЕР_79 ) з документами, власник ТОВ «ТРАНСКОМГРУП» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. AI9835MP (VIN НОМЕР_80 ) з документами, власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. KA2892AP (VIN НОМЕР_61 ) з документами, власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. НОМЕР_81 (VIN НОМЕР_82 ) з документами, власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. НОМЕР_83 (VIN НОМЕР_84 ) з документами, власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. НОМЕР_85 (VIN НОМЕР_86 ) з документами ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. НОМЕР_87 (VIN НОМЕР_88 ) з документами, власник ТОВ «ТРАНСКОМГРУП» ;

- Тягач DAF XF 105 460 д.н. AA7481TK (VIN НОМЕР_89 ) з документами, власник ТОВ «ТРАНСКОМГРУП» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. AA0373PP (VIN НОМЕР_90 ) з документами, власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп ALI RIZA USTA ARU д.н. НОМЕР_91 (VIN НОМЕР_92 ), власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

-Причіп ALI RIZA USTA ARU д.н. НОМЕР_93 (VIN НОМЕР_22 ), власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. НОМЕР_94 (VIN НОМЕР_95 ), власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп SCHMITZ SCS 24, д.н. НОМЕР_96 (VIN НОМЕР_97 ) з документами, власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. НОМЕР_98 (VIN НОМЕР_99 ) з документами, власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп SCHMITZ SCS 24L д.н. НОМЕР_100 (VIN НОМЕР_101 ), власник ТОВ «ТРАНСКОМГРУП» ;

- Причіп (бочка) METAL VURAIC д.н. НОМЕР_102 (VIN НОМЕР_103 ), власник ТОВ «ТРАНСКОМГРУП» ;

- Причіп EVERLAST ST12A103 д.н. НОМЕР_104 (VIN НОМЕР_105 ), власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп EVERLAST ST12A103 д.н. НОМЕР_106 (VIN НОМЕР_107 ), власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. НОМЕР_108 (VIN НОМЕР_109 ), власник ТОВ «ТРАНСКОМГРУП» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. НОМЕР_110 (VIN НОМЕР_111 ), власник ТОВ «ТРАНСКОМГРУП» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. НОМЕР_112 (VIN НОМЕР_113 ), власник ТОВ «ТРАНСКОМГРУП» ;

- АЗС №2 (колонка та резервуар), власник ТОВ «ТРАНСКОМГРУП» ;

- Приватний легковий автомобіль «Ford Scorpio» д.н. НОМЕР_114 (VIN НОМЕР_115 ) з документами, власник ОСОБА_2 ;

- Приватний втомобіль «RENAULT Trafic» д.н. НОМЕР_116 (VIN НОМЕР_117 ) з документами, власник ОСОБА_3 .

В Акті про пожежу від 16.06.2022 зафіксовано, що в період з 24.02.2022 по 30.03.2022 виникла пожежа за адресою: Київська область, Бучанський район, село Гаврилівка, квартал 28. Ймовірна причина пожежі - виникнення горіння внаслідок потрапляння боєприпасів та їх уламків, внаслідок якої знищено такі транспортні засоби:

- Причіп ALI RIZA USTA д.н. НОМЕР_118 (VIN НОМЕР_38 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп NURSAN д.н. НОМЕР_119 (VIN НОМЕР_120 ), вогнегасники - власник ТОВ «ТРАНСКОМГРУП» ;

- Тягач DAF XF 510 FT д.н. KA6310BI (VIN НОМЕР_121 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- LI RIZA USTA д.н. AA6279PI (VIN НОМЕР_2 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. AA4034EI (VIN НОМЕР_122 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп EVERLAST д.н. AA4446XK (VIN НОМЕР_123 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг»;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. НОМЕР_124 (VIN НОМЕР_125 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп ALI RIZA USTA д.н. НОМЕР_126 (VIN НОМЕР_127 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп LAG д.н. НОМЕР_128 (VIN НОМЕР_129 ), вогнегасники - власник ТОВ «ТРАНСКОМГРУП» ;

- Причіп NURSAN д.н. НОМЕР_130 (VIN НОМЕР_131 ), вогнегасники - власник ТОВ «ТРАНСКОМГРУП» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. НОМЕР_132 (VIN НОМЕР_133 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп ALI RIZA USTA д.н. AA6013PB (VIN НОМЕР_134 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. НОМЕР_135 (VIN НОМЕР_136 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп EVERLAST д.н. AA4693XI (VIN НОМЕР_137 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. НОМЕР_138 (VIN НОМЕР_139 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп ALI RIZA USTA д.н. AA6072PB (VIN НОМЕР_140 ), вогнегасники - власник ТОВ «ТРАНСКОМГРУП» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. НОМЕР_141 (VIN НОМЕР_142 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп ALI RIZA USTA д.н. НОМЕР_143 (VIN НОМЕР_144 ), вогнегасники - власник ТОВ «ТРАНСКОМГРУП» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. НОМЕР_145 (VIN НОМЕР_146 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп EVERLAST д.н. AA6201XH (VIN НОМЕР_147 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. НОМЕР_148 (VIN НОМЕР_149 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп EVERLAST д.н. AA4690XI (VIN НОМЕР_150 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. НОМЕР_151 (VIN НОМЕР_152 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп ALI RIZA USTA д.н. НОМЕР_153 (VIN НОМЕР_154 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. НОМЕР_155 (VIN НОМЕР_156 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп ALI RIZA USTA д.н. НОМЕР_3 (VIN НОМЕР_157 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп EVERLAST д.н. AA6982XК (VIN НОМЕР_158 ), вогнегасники - власник ТОВ «ТРАНСКОМГРУП»;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. НОМЕР_159 (VIN НОМЕР_160 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп ALI RIZA USTA .н. AA6392PI (VIN НОМЕР_6 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТІ Лізинг» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. НОМЕР_161 (VIN НОМЕР_162 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп ALI RIZA USTA д.н. НОМЕР_163 (VIN НОМЕР_8 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. НОМЕР_164 (VIN НОМЕР_165 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп ALI RIZA USTA д.н. НОМЕР_166 (VIN НОМЕР_10 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. НОМЕР_167 (VIN НОМЕР_168 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп ALI RIZA USTA д.н. НОМЕР_169 (VIN НОМЕР_16 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп ALI RIZA USTA д.н. НОМЕР_170 (VIN НОМЕР_12 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп ALI RIZA USTA .н. НОМЕР_171 (VIN НОМЕР_14 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. НОМЕР_172 (VIN НОМЕР_173 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп ALI RIZA USTA д.н. НОМЕР_174 (VIN НОМЕР_175 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. НОМЕР_176 (VIN НОМЕР_177 ), вогнегасники - власник ТОВ «ТРАНСКОМГРУП» ;

- Причіп EVERLAST д.н. AA4446XI (VIN НОМЕР_178 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп ALI RIZA USTA д.н. НОМЕР_179 (VIN НОМЕР_18 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. KA7098BI (VIN НОМЕР_180 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп ALI RIZA USTA д.н. НОМЕР_181 (VIN НОМЕР_26 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. НОМЕР_182 (VIN НОМЕР_183 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп ALI RIZA USTA д.н. НОМЕР_184 (VIN НОМЕР_28 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. НОМЕР_185 (VIN НОМЕР_186 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп ALI RIZA USTA д.н. НОМЕР_187 (VIN НОМЕР_30 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. AI1859MI (VIN НОМЕР_188 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп ALI RIZA USTA д.н. НОМЕР_189 (VIN НОМЕР_40 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп ALI RIZA USTA д.н. НОМЕР_190 (VIN НОМЕР_32 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. AI1772MI (VIN НОМЕР_191 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп ALI RIZA USTA д.н. НОМЕР_192 (VIN НОМЕР_34 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. KA7091BI (VIN НОМЕР_193 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп ALI RIZA USTA д.н. НОМЕР_194 (VIN НОМЕР_36 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. НОМЕР_195 (VIN НОМЕР_196 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Причіп FLUID д.н. НОМЕР_197 (VIN НОМЕР_198 ), вогнегасники - власник ТОВ «ТРАНСКОМГРУП» ;

- Причіп EVERLAST д.н. AA6981XK (VIN НОМЕР_199 ), вогнегасники - власник ТОВ «ТРАНСКОМГРУП» ;

- Причіп ALI RIZA USTA д.н. AA1082EO (VIN НОМЕР_200 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. НОМЕР_201 (VIN НОМЕР_202 ), вогнегасники - власник ТОВ «ТРАНСКОМГРУП» ;

- Причіп EVERLAST д.н. AA8226XK (VIN НОМЕР_203 ), вогнегасники - власник ТОВ «ТРАНСКОМГРУП» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. НОМЕР_204 (VIN НОМЕР_205 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лізинг» ;

- Тягач DAF XF 460 FT д.н. KA2419BB (VIN НОМЕР_206 ), вогнегасники - власник ТОВ «ОТП Лзинг».

ТОВ Альянс Енерго Трейд було визнано потерпілим у кримінальному провадженні №0000654, відкритому 31.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 438 Кримінального кодексу України, що підтверджується листом Слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві за вих.№7683/125/23/2-2022 від 14.06.2022.

31.03.2022 за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень відкрито кримінальне провадження №0000654. Правова кваліфікація - ч. 2 ст. 438 Кримінального кодексу України: протягом лютого-березня 2022 року на території селищної громади смт Гостомель Бучанського району Київської області військовослужбовці РФ застосували засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, поєднані з умисними вбивствами, а також вчинили інші порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, під час чого здійснювали обстріли цивільної інфраструктури, внаслідок чого було пошкоджено та знищено майно фізичних та юридичних осіб, а також умисно вбиті цивільні особи.

В силу положень національного законодавства України та міжнародних договорів, як частини українського національного законодавства, дії відповідача за своєю суттю є актом збройної агресії по відношенню до України. Відтак, будь-які дії відповідача з метою реалізації такої агресії є протиправними.

Отже, протиправність діяння відповідача, як складового елементу факту збройної агресії Росії проти України, в розумінні ч. 3 ст. 75 ГПК України, є загальновідомим фактом, який не потребує встановлення в судовому порядку та закріплений державою на законодавчому рівні.

Щодо вини, як складового елементу цивільного правопорушення, то законодавством України не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди; діє презумпція вини, тобто, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди.

Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. В контексті зазначеного, саме відповідач повинен доводити відсутність своєї вини у спірних правовідносинах.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.04.2021 у справі №648/2035/17 та у постанові від 14.02.2018 у справі №686/10520/15-ц.

Також, обов`язковою умовою покладення на відповідача відповідальності за заподіяння збитків має бути безпосередній причинний зв`язок між вчиненими порушеннями і завданими збитками.

Підставою для відшкодування понесених збитків є спричинення їх внаслідок вчиненого порушення, тобто, наявності прямого причинного-наслідкового зв`язку між діями однієї сторони та зменшенням майнових прав іншої.

Суд констатує, що факт пошкодження майна позивача підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Таким чином, позивачем доведено суду належними, допустимими та достовірними доказами, в розумінні ст. ст. 76, 77, 78, 79, 91 ГПК України, факт заподіяння збитків (шкоди) діями відповідача, причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та завданою майну позивача шкодою.

Відтак, суд дійшов висновку, що позивачем у даній справі належними та допустимими доказами доведено наявність повного складу цивільного правопорушення, що є умовою та підставою для застосування до відповідача такого заходу відповідальності як відшкодування збитків.

Стосовно права власності позивача на знищене відповідачем майно, суд зазначає наступне.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Так передбачає Конституція України - ст. 41.

Право кожної фізичної або юридична особи мирно володіти своїм майном гарантує і стаття 1 (Захист власності) Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції від 17.07.1997 р. (далі Конвенція)

Як було встановлено судом вище, позивачу на праві приватної власності належали зазначені вище транспортні засоби та відповідно до умов Рамкового Договору, останній володів та користувався ними.

Згідно з ч. 1 статті 22 Закону України Про фінансовий лізинг, з моменту передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу ризик випадкового знищення, втрати або випадкового пошкодження об`єкта фінансового лізингу переходить до лізингоодержувача.

Відповідно до умов Рамкового Договору фінансового лізингу №8109-FL від 24.11.2020, на підставі якого позивач отримав право володіти і користуватися знищеними транспортними засобами, з моменту підписання Сторонами акту приймання-передачі предмета лізингу до лізингоодержувача переходять усі ризики, пов`язані з користуванням і володінням предметом лізингу, включно (але не обмежуючись) з ризиками, пов`язаними з пошкодженням або втратою, викраденням або передчасним зносом предмета лізингу або будь-якої його частини, незалежно від причин таких подій (за винятком нормального зносу і амортизації предмета лізингу в процесі його експлуатації) п. 3.3. Рамкового Договору.

Однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи є закріплення права на судовий захист. Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

За таких умов, знищення належного позивачу на праві власності майна порушує його право власності і у зв`язку із цим породжує право останнього на відшкодування заподіяної йому відповідачем шкоди.

Cуд враховує, що захист права власності гарантується статтею 1 Додаткового протоколу до Європейської конвенції з прав людини, а відповідальність за порушення вказаного права покладається безпосередньо на державу і настає у тому випадку, коли будь-яке діяння держави має своїм прямим наслідком застосування до особи забороненого поводження.

Крім того, згідно п.п. 1, 3 Гаазької Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі 1907 року, відповідальність у формі відшкодування збитків у випадку порушення правил і звичаїв ведення воєнних дій покладається саме на державу в цілому, як воюючу сторону. Відтак, стягнення відповідної шкоди також має здійснюватись із держави в цілому, за рахунок усіх наявних у неї активів, зокрема і майна підрозділів специфічного апарату держави, який реалізує її функції, в тому числі як державних органів, так і інших підприємств, організацій, установ, які реалізовують відповідні державні функції.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.11.2019 у справі №242/4741/16-ц належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин, як правило, в особі органу, якого відповідач зазначає порушником своїх прав.

За приписами пунктів 1, 3 Гаазької Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі 1907 року також передбачено, що договірні держави видають своїм сухопутним військам накази, які відповідають Положенню про закони і звичаї війни на суходолі. Воююча сторона, яка порушує норми зазначеного Положення, підлягає відповідальності у формі відшкодування збитків, якщо для цього є підстави. Вона є відповідальною за всі дії, вчинені особами, які входять до складу її збройних сил.

Таким чином, відповідно до наведених положень цивільного законодавства та Конвенції, за шкоду, спричинену порушенням законів і звичаїв війни, відповідальність несе воююча держава в цілому, незважаючи на те, який конкретно підрозділ її збройних сил заподіяв шкоду.

Щодо розміру заявлених позивачем збитків, суд зазначає наступне.

Як зазначалося вище, статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Зі звітів про оцінку збитків за вих. №VR220907-003 від 16.01.2023 та за вих. №VR230104-001 від 09.02.2023, які здійснені відповідно до Методики визначення шкоди та обсягу збитків, завданих підприємствам, установам та організаціям усіх форм власності внаслідок знищення та пошкодження їх майна у зв`язку із збройною агресією російської федерації, а також упущеної вигоди від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності, затвердженої Наказом Міністерства економіки України і Фонду державного майна України 18 жовтня 2022 року № 3904/1223, вбачається, що розмір збитків внаслідок пошкодження транспортних засобів позивача становить 1 210 095, 64 доларів США.

Разом з цим, суд зауважує, що розмір завданої шкоди зменшено позивачем на суму отриманого ним податкового кредиту, яка становить 201 682, 61 доларів США.

Відтак, позивачем заявлено до відшкодування шкоду у розмірі 1 008 413, 03 доларів США: 1 210 095, 64 доларів США 201 682, 61 доларів США = 1 008 413, 03 доларів США.

Незалежна оцінка збитків проводиться суб`єктами оціночної діяльності - суб`єктами господарювання, визнаними такими Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" (далі - суб`єкти оціночної діяльності), із дотриманням національних стандартів оцінки майна та Міжнародних стандартів оцінки майна з урахуванням особливостей, що визначені цими Загальними засадами та методиками оцінки шкоди та збитків, передбаченими пунктом 5 Порядку.

Звіти про оцінку збитків за вих. №VR220907-003 від 16.01.2023 та за вих. №VR230104-001 від 09.02.2023, а також розмір завданої шкоди під сумнів поставлено не було, заперечень з цього приводу не висловлено.

Враховуючи викладене, а також, встановлення судом факту завдання позивачу збитків внаслідок збройної агресії відповідача, заявлені вимоги про стягнення збитків у розмірі 1 008 413, 03 доларів США є обґрунтованими, підтвердженими документально, а тому, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У п. 145 рішення від 15.11.1996 у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. theUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма (ст.13) гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Тобто, людині мають бути надані такі міри правового захисту на національному рівні, які дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд вказав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Права особи в суді повинні бути захищені таким способом, який реально відновить її порушені інтереси.

ЄСПЛ неодноразово звертав увагу, що одним із елементів передбаченого пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий розгляд справи судом є змістовне, а не формальне тлумачення правової норми (рішення від 23.10.85 у справі Бентем проти Нідерландів). Правосуддя, за своєю суттю, визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 9 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.20033-рп/2003).

Суд констатує, що судовий захист порушеного права позивача буде максимально відповідати вимогам щодо ефективного засобу правового захисту лише у випадку вираження розміру шкоди в еквіваленті до доларів США як основної резервної (твердої) та найпоширенішої валюти у світі.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача шкоди у розмірі, визначеному у доларах США є правомірною.

Надаючи оцінку визначення позивачем територіальної підсудності вказаної справи, судом було враховано наступне.

Загальновідомо, що російська федерація відкидає визнання будь-якої відповідальності за свою протиправну військову діяльність в Україні, включаючи повномасштабну збройну агресію. Тому, не існує жодної розумної підстави припустити, що порушене право позивача, за захистом якого він звернувся до українського суду, могло би бути захищене шляхом подання позову до суду, в якому би російська федерація не користувалася судовим імунітетом, тобто до суду російської федерації.

Загальновідомість цих фактів, а також неможливість захисту прав позивача у судах російської федерації, визнана Верховним Судом у постановах від 18.05.2022 року у справах №428/11673/19 та №760/17232/20-ц, в яких Верховний Суд дійшов висновків, що у зв`язку з тим, що наразі відсутні будь-які механізми або інші міждержавні домовленості між Україною та російською федерацією щодо відшкодування збитків фізичним та юридичним особам, завданих внаслідок дій військової агресії російської федерації на території України, звернення до українського суду є єдиним ефективним засобом судового захисту порушених прав та законних інтересів позивача.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно ч. 1 ст. 49 Закону України «Про міжнародне приватне право», права та обов`язки за зобов`язаннями, що виникають внаслідок завдання шкоди, визначаються правом держави, у якій мала місце дія або інша обставина, що стала підставою для вимоги про відшкодування шкоди.

Частиною 1 ст. 48 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що до зобов`язань, що виникають з дії однієї сторони, з урахуванням положень ст.ст. 49-51 цього Закону, застосовується право держави, у якій мала місце така дія.

Згідно п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Зазначене щодо способів захисту порушених прав передбачає і ч. 2 ст. 20 ГК України.

Статтею 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України.

Відповідно до ч. 8 ст. 29 ГПК України, позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Оскільки, місцем заподіяння шкоди майну позивача є Київська область, смт Гостомель, вул. Лугова, буд. 8а та Київська область, село Гаврилівка, квартал 28, суд дійшов висновку, що позивачем дотримано правила підсудності, а тому, позивач правомірно звернувся із відповідним позовом до Господарського суду Київської області.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС ЕНЕРГО ТРЕЙД" до держави-агресора російської федерації про стягнення 1 008 413,03 доларів США обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що ціна позову у даній справі становить 1 008 413, 03 доларів США, розмір судового збору складає 553 143, 79 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід Державного бюджету України.

За таких обставин, з російської федерації в дохід Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у сумі 553 143, 79 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У судовому засіданні, яке відбулося 21.03.2024, відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236, 238, ч. 1 ст. 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС ЕНЕРГО ТРЕЙД" до держави-агресора російської федерації задовольнити.

2. Стягнути з російської федерації (російська федерація, 119991, м. Москва, вул. Житня, буд. 14, будівля 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС ЕНЕРГО ТРЕЙД" (01015, м. Київ, вул. Старонаводницька, буд. 13, корп. Б, оф. 33, ) матеріальну шкоду в розмірі 1 008 413 (один мільйон вісім тисяч чотириста тринадцять) доларів США 03 центів, видавши наказ.

3. Стягнути з російської федерації (російська федерація, 119991, м. Москва, вул. Житня, буд. 14, будівля 1) в дохід Державного бюджету України (отримувач: ГУК у Київ.обл./м.Київ/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37955989, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA3010001) 553 143 (п`ятсот п`ятдесят три тисячі сто сорок три) грн. 79 коп. судового збору, видавши наказ.

Повний текст рішення складено 23.10.2024.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.