ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року

м. Черкаси

Справа № 925/1574/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТ-ВУД-ТРЕЙД"

до DREWEX-KUCHARSKI SP.Z O.O.

про стягнення 32983,35 євро.

Представники учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , адвокат;

Відповідач не з`явився.

Секретар судового засідання Драченко Т.О.

Суддя Гладун А.І.

1. Позиції учасників справи, процесуальні дії суду та учасників справи.

1.1. 20.11.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "ІСТ-ВУД-ТРЕЙД" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до DREWEX-KUCHARSKI SP.Z O.O.

1.2. Змістом позову є майнова вимога позивача стягнути з відповідача 32983,35 Євро, зокрема 26044,79 Євро боргу за поставлений товар та 6938,56 Євро пені за прострочення виконання зобов`язання за період з 22.01.2023 по 27.03.2023 відповідно до п. 6.3 контракту №IWT/05/02/21 від 05.02.2021.

1.3. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідач неналежно виконав зобов`язання з оплати за поставлений товар.

1.4. 28.11.2023 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №925/1574/23. Справу ухвалив розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив о 10 год. 00 хв. 26.03.2024.

1.5. Відповідачем є іноземна юридична особа, яка знаходиться у Республіці Польща.

1.6. 17.01.2024 суд надіслав Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України судове доручення про надання правової допомоги з клопотанням про вручення учаснику судової справи документів: ухвали Господарського суду Черкаської області від 28.11.2023 у справі №925/1574/23 та позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТ-ВУД-ТРЕЙД" до DREWEX-KUCHARSKI SP.Z O.O. про стягнення 32983,35 Євро з перекладом на польську мову.

1.7. 07.06.2024 відповідач звернувся до суду із заявою "Odpowiedz na pozew" від 13.05.2024, яка складена польською мовою (а.с. 150-208 том 1).

1.8. 13.06.2024 позивач звернувся до суду із клопотанням про надання можливості позивачу здійснити переклад документів українською мовою, які подані відповідачем до суду польською мовою у зв`язку з необхідністю розуміння змісту та з метою вчинення подальших процесуальних дій. Позивач також просив встановити строк для здійснення перекладу вказаних документів (а.с. 209 том 1).

1.9. 13.06.2024 суд ухвалив поновити провадження у справі №925/1574/23, ухвалив задовольнити клопотання позивача про надання можливості здійснити переклад документів українською мовою. Надав позивачу заяву відповідача на польській мові "Odpowiedz na pozew" від 13.05.2024 для перекладу українською мовою. Встановив позивачу строк для здійснення перекладу тривалістю 10 робочих днів.

1.10. 13.06.2024 суд ухвалив провадження у справі №925/1574/23 зупинити до виконання судового доручення про надання правової допомоги або отримання судом повідомлення про неможливість його виконання.

1.11. 18.06.2024 Департамент міжнародного права Міністерства юстиції України подав до суду документи, що підтверджують виконання судового доручення про вручення судових документів та вручення 29.04.2024 відповідачу DREWEX-KUCHARSKI SP.Z O.O. ухвали Господарського суду Черкаської області від 28.11.2023 про відкриття провадження у справі №925/1574/23 та позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТ-ВУД-ТРЕЙД" до DREWEX-KUCHARSKI SP.Z O.O. про стягнення 32983,35 Євро з перекладом на польську мову (а.с. 218-223 том 1).

1.12. 26.06.2024 позивач подав до суду заяву відповідача на польській мові "Odpowiedz na pozew" від 13.05.2024 з перекладом українською мовою, засвідченого приватним нотаріусом Фіщук С.О. (а.с. 224-252 том 1).

1.13. У відзиві на позов відповідач заперечив проти позову повністю та зазначив, що сторони домовилися про погашення боргу частинами. Позивач погодився на розстрочку платежу тому 27.03.2023 відповідач сплатив позивачу 5000 Євро. Відповідач не отримував від позивача досудової вимоги про оплату товару. Отже, відповідач не надав позивачу підстав для звернення до суду. У зв`язку з тим, що товар, передбачений договором, виявився бракованим, відповідач повідомив про це позивача. На даний час ведуться переговори між сторонами щодо заміни бракованого товару. Вимога щодо оплати рахунку-фактури №001 від 11.01.2023 не стосується відповідача, оскільки виставлена іншому суб`єкту господарювання.

1.14. 03.07.2024 суд ухвалив поновити провадження у справі №925/1574/23 зі стадії підготовчого провадження. Призначив розгляд справи у підготовчому засіданні о 12 год. 00 хв. 05.08.2024. Зобов`язав позивача у строк 5 робочих днів з дати одержання ухвали суду надати суду: 2 (два) примірника нотаріально засвідченого перекладу на польську мову ухвали суду про поновлення провадження у справі № 925/1574/23. Після надання позивачем перекладу ухвали суду, ухвалив надіслати ухвалу суду відповідачу DREWEX-KUCHARSKI SP.Z O.O. на адресу місцезнаходження: 8-535, Poland, Tyrawa Woloska, 155).

1.15. 15.07.2024 позивач звернувся до суду із заявою, у якій просив поновити строк на подання ухвали суду від 03.07.2024 з перекладом на польську мову та приєднати ухвали суду від 03.07.2024 до справи (а.с. 5, 7-13 том 2) .

1.16. 15.07.2024 суд ухвалив у заяві позивача про поновлення строку на подання документів відмовити. Продовжив позивачу строк на подання 2 (двох) примірників нотаріально засвідченого перекладу на польську мову ухвали суду про поновлення провадження у справі №925/1574/23.

1.17. 15.07.2024 суд надіслав відповідачу DREWEX-KUCHARSKI SP.Z O.O. на адресу місцезнаходження: 8-535, Poland, Tyrawa Woloska, 155, ухвалу суду від 03.07.2024 (а.с. 24 том 2).

1.18. 29.07.2024 позивач подав до суду пояснення, у якому зазначив, що посилання відповідача у відзиві, що позивач поставив товар іншому суб`єкту господарювання на підставі інвойсу №001 від 11.01.2023, є безпідставним, оскільки позивач допустив помилку при складанні інвойсу №001 та невірно зазначив назву отримувача товару. Позивач ствердив, що товар поставив (відвантажив) відповідачу за інвойсом №001, що підтверджується митною декларацією №22UA06UO від 13.01.2023 та міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) №198923 від 13.01.2023, на яких наявна печатка відповідача та підпис його посадової особи (а.с. 17 том 2).

Стосовно неотримання відповідачем досудової вимоги, позивач зазначив, що у матеріалах справи є вимога, яку 06.03.2023 позивач надіслав відповідачу, що підтверджується квитанцією за номером відправлення RG180690137UA.

1.19. 05.08.2024 у підготовче засідання з`явився представник позивача адвокат Плювака Ю.А. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився.

1.20. 05.08.2024 суд ухвалив відкласти розгляд справи у підготовчому засіданні до 10 год. 00 хв. 11.09.2024.

1.21. 05.08.2024 суд надіслав відповідачу DREWEX-KUCHARSKI SP.Z O.O. на адресу місцезнаходження: 8-535, Poland, Tyrawa Woloska, 155, ухвалу суду від 05.08.2024 (а.с. 29 том 2).

1.22. 11.09.2024 позивач подав до суду заяву про проведення підготовчого засідання без участі його представника, позовні вимоги підтримав повністю (а.с. 31 том 2).

1.23. 11.09.2024 у підготовче засідання представники позивача та відповідача не з`явилися.

1.24. 11.09.2024 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті о 10 год. 00 хв. 15.10.2024.

1.25. 11.09.2024 суд надіслав відповідачу DREWEX-KUCHARSKI SP.Z O.O. на адресу місцезнаходження: 8-535, Poland, Tyrawa Woloska, 155, ухвалу суду від 11.09.2024 (а.с. 35 том 2).

1.26. 15.10.2024 у судовому засіданні з`явився представник позивача адвокат Плювака Ю.А. Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

1.27. Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

1.28. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (пункт 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

1.29. Застосовуючи згідно з статтею 3 Господарського процесуального кодексу України, статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (AlimentariaSanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989).

1.30. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

1.31. Відповідно до частини 1 та 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

1.32. Участь у судовому засіданні є правом учасника судового процесу (п. 2 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України).

1.33. Учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні.

1.34. Явку учасників судового провадження в судове засідання суд обов`язковою не визнавав.

1.35. Оскільки неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, явку представників учасників справи в судове засідання суд визнав необов`язковою, суд дійшов висновку розглядати справу за відсутності представника відповідача.

1.36. Представник позивача адвокат Плювака Ю.А. у судовому засіданні просив позов задовольнити повністю.

1.37. 15.10.2024 суд завершив розгляд справи по суті та видалився до нарадчої кімнати для ухвалення рішення суду.

1.38. Керуючись частиною 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення суду у справі №925/1574/23.

Вислухавши пояснення учасника справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

2. Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

2.1. Предметом позову є майнова вимога позивача до відповідача про стягнення та пені.

2.2. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує виникнення між сторонами зобов`язальних правовідносин на підставі договору поставки; неналежне виконання відповідачем зобов`язання з оплати товару.

2.3. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

2.4. Предметом доказування у даній справі є виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі договору поставки; неналежне виконання відповідачем зобов`язання з оплати товару; строк виконання грошового зобов`язання; розмір невиконаного грошового зобов`язання; період прострочення виконання грошового зобов`язання; підстави та порядок нарахування пені за прострочення виконання грошового зобов`язання; порушення суб`єктивного права, за захистом якого позивач звернувся до суду.

3. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

3.1. На підтвердження обставин, які є предметом доказування, позивач подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

3.1.1. 05.02.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "ІСТ-ВУД-ТРЕЙД" (продавець) та DREWEX-KUCHARSKI SP.Z O.O. (покупець) уклали контракт №IWT/05/02/21 (а.с. 16-20 том 1).

Відповідно до умов контракту сторони домовилися:

п. 1.1 - продавець продає або зобов`язується передати у власність покупця пиломатеріали, далі товар, у кількості і на умовах, викладених у даному контракті, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити за нього грошову суму у порядку і на умовах, встановлених даним контрактом;

п. 1.2 - назва, об`єм, якість і асортимент товару проданого згідно з даним контрактом, вказуються у рахунках-фактурах /інвойсах;

п. 1.3 - загальна сума контракту складається із суми, виставлених рахунків-фактур/інвойсів за весь період дії контракту, до 31 грудня 2026 року;

п. 2.1 - ціна товару, проданого згідно з даним контрактом, вказана у рахунках-фактурах/інвойсах, і визначається в євро згідно з цінами, погодженими на період поставки;

п. 2.2 - поставка товару здійснюється на умовах, вказаних у рахунках-фактурах/інвойсах, якщо інші мови не будуть вказані у додатках до даного контракту;

п. 2.3 - право власності на товар, як і ризик випадкової втрати чи пошкодження товару, переходить до покупця у момент виконання продавцем зобов`язання з поставки товару на умовах INCOTERMS 2010, вказаних вище;

п. 3.1 - якість товару зазначається у додатку до контракту;

п. 5.1 - покупець зобов`язаний протягом 5 (п`яти) календарних днів після отримання товару здійснити оплату за поставлений товар;

п. 6.1 - товар вважається поставленим продавцем і прийнятий покупцем відповідно до кількості та якості, якщо продавець передасть представнику покупця наступний перелік документів: комерційний рахунок-фактуру/інвойс; міжнародну товарно-транспортну накладну; митну декларацію (копію); сертифікат про походження лісоматеріалів (копія); фіто санітарний сертифікат (копія);

п. 6.2 - у випадку виявлення недостачі, зовнішніх пошкоджень товару, покупець зобов`язаний у 3-х денний термін з моменту передання прав власності на товар пред`явити претензію продавцю за кількістю і/або якістю;

п. 6.3 - лист про претензію повинен підтверджуватися наступними документами: розрахунком суми претензії у євро, копією рахунку-фактури; фотографіями, які підтверджують неналежну якість товару, його пошкодження, тощо;

п. 6.4 - у випадку протиріч з якості товару відносно партії товару покупець проводить експертизу, проведення якої доручає незалежній експертній установі;

п. 8.2 - усі спори, протиріччя і вимоги, які виникають за даним контрактом або у зв`язку з ним, в тому числі стосуються його тлумачення, виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають вирішенню за місцезнаходженням продавця у Господарському суді Черкаської області, Україна.

3.1.2. 25.11.2021 сторони уклали додаток до контракту №IWT/05/02/21, у якому визначили якість товару і її стандарти (а.с. 21-22 том 1).

3.1.3. На виконання контракту позивач передав у власність відповідача товар - пиломатеріали дубові необрізані/напівобрізані, а відповідач 30.12.2022, 03.01.2023 та 16.01.2023 прийняв вказаний товар загальною вартістю 31044,79 Євро на підставі міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) №0003907 від 29.12.2022, №403360 від 28.12.2022, №198923 від 13.01.2023, підписавши їх та скріпивши своїми печатками (а.с. 26, 30, 34 том 1), митних декларацій №22UA03UO від 23.12.2022, №22UA59U9 від 28.12.2022, №22UA06UO від 13.01.2023 (а.с. 24-25, 28-29, 32-33 том 1) та рахунків-фактур/інвойсів №001 від 16.12.2022 на суму 9679 євро, №002 від 21.12.2022 на суму 11547,78 євро, №001 від 11.01.2023 на суму 9818,01 євро (а.с. 23, 27, 31).

3.1.4. 06.03.2023 позивач надіслав відповідачу вимогу від 03.03.2023, у якій вимагав сплатити у 3 (триденний) термін з дати отримання даної вимоги 31044,79 Євро за поставлений товар (а.с. 35-36).

3.1.5. 27.03.2023 відповідач сплатив позивачу 5000 євро за поставлений товар.

3.1.6. За розрахунком позивача заборгованість відповідача становить 26044,79 Євро за поставлений товар, розмір пені становить 6938,56 Євро за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 22.01.2023 до 22.07.2023 (2764,26 євро за період з 22.01.2023 до 27.03.2023 за 65 днів (31044,79 євро х (2 х 14,5) (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 х 65 днів прострочення), 4174,30 євро за період з 28.03.2023 до 22.07.2023 за 117 днів (26044,79 євро х (2 х 14,5) (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 х 117 днів прострочення).

3.2. Відповідач доказів на спростування доводів позивача не подав.

3.3. Відповідно до частини першої та другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

3.4. Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

3.5. На підставі поданих позивачем доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Подані позивачем докази суд визнає належними.

3.6. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів").

3.7. На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує підстави позову, позивач подав письмові докази, які є належним засобом доказування обставин, що є предметом доказування у справі. Суд не встановив, що докази подані позивачем отримані з порушенням закону. Докази подані позивачем суд визнає допустимими.

3.8. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи

3.9. Подані позивачем докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Докази, подані позивачем, суд визнає достовірними.

3.10. Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

3.11. Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статтях 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм яких судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

3.12. Сумніву у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів у суду не виникло.

4. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.1. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

4.2. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

4.3. З огляду на відсутність у справі доказів, які б водночас доводили та спростовували одні й ті ж обставини, суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.4. Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

4.5. Враховуючи належність, допустимість та достовірність доказів, поданих позивачем, суд, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, визнає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та визнає встановленими наступні обставини:

4.5.1. між сторонами виникло майново-господарське зобов`язання на підставі контракту №IWT/05/02/21 від 05.02.2021;

4.5.2. позивач зобов`язання з поставки товару виконав повністю та поставив відповідачу товар вартістю 31044,79 Євро;

4.5.3. відповідач виконав зобов`язання зі сплати за товар частково та сплатив 5000 Євро;

4.5.4. розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача становить 26044,79 Євро;

4.5.5. строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати товару закінчився 21.01.2023;

4.5.6. прострочення виконання зобов`язання з оплати товару розпочалося 22.01.2023.

5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися учасники справи, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

5.1. Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

5.2. Згідно з частиною першої статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

5.3. Наведеними вище нормами господарського законодавства врегульовано правові підстави виникнення господарських зобов`язань, до яких, зокрема, належить господарський договір.

5.4. Дослідивши зміст та характер зобов`язань, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли майново-господарські зобов`язання.

5.5. Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

5.6. Відповідно до частини першої статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

5.7. Зобов`язання, що виникли між сторонами за своїм правовим змістом опосередковують відносини поставки.

5.8. Відповідно до частини першої статті 264 Господарського кодексу України матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного виробництва, так і придбаних у інших суб`єктів господарювання, здійснюються суб`єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим Кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу.

5.9. Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

5.10. Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

5.11. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

5.12. Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

5.13. Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

5.14. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві ціну проданого товару, а продавець зобов`язаний передати у власність покупця оплачений товар.

5.15. Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

5.16. Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

5.17. Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

5.18. Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

5.19. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина 2 статті 530 Цивільного кодексу України).

5.20. Відповідно частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

5.21. Відповідно до частини 1 статті 526 зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

5.22. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

5.23. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

5.24. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

5.25. Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі.

6. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

6.1. Передумовою спору є виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі контракту.

6.2. Причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем зобов`язання з оплати поставленого товару.

6.3. Звертаючись з позовом, позивач прагне захистити своє майнове право та отримати плату за поставлений товар, а також штрафні санкції за прострочення виконання грошового зобов`язання.

6.4. Правовідносини між учасниками справи є приватноправовими, врегульовані нормами цивільного права. Зобов`язання, що виникли між сторонами, за своїм правовим змістом опосередковують відносини поставки.

6.5. За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

6.6. 30.12.2022, 03.01.2023 та 16.01.2023 позивач виконав свої зобов`язання та поставив відповідачу товар вартістю 31044,79 Євро, який відповідач прийняв на підставі міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR), підписавши їх та скріпивши своєю печаткою.

6.7. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

6.8. Відповідно до пункту 5.1 контракту покупець зобов`язаний протягом 5 (п`яти) календарних днів після отримання товару здійснити оплату за поставлений товар.

6.9. Строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати товару закінчився 21.01.2023.

6.10. Відповідач виконав зобов`язання з оплати товар частково та 27.03.2023 сплатив позивачу 5000,00 Євро.

6.11. Розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача становить 26044,79 Євро.

6.12. Твердження відповідача про те, що вимога про оплату рахунку-фактури №001 від 11.01.2023 не стосується відповідача, оскільки виставлена іншому суб`єкту господарювання, суд відхиляє з огляду на належні докази отримання товару відповідачу на підставі міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR), які підписані та скріплені печаткою відповідача.

6.13. Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

6.14. Договір є обов`язковий для виконання сторонами.

6.15. Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

6.16. Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

6.17. Способами захисту цивільних прав та інтересів є присудження до виконання обов`язку в натурі.

6.18. Неналежне виконання відповідачем свого обов`язку у зобов`язанні порушує право позивача на отримання плати за поставлений товар та надає йому право вимагати у судовому порядку присудження до виконання обов`язку відповідача в натурі.

6.19. Вимогу позивача про стягнення з відповідача у розмірі 26044,79 Євро суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належний та ефективний, та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині.

6.20. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

6.21. Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

6.22. У разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

6.23. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

6.24. Відповідно до частини 2 статті 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

6.25. Згідно з частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

6.26. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) (частина 4 статті 231 Господарського кодексу України).

6.27. Отже, законодавець пов`язує можливість застосування штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань саме з умовами їх встановлення за договором за відсутності законодавчого врегулювання розміру таких санкцій.

6.28. За прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 22.01.2023 до 22.07.2023 позивач нарахував відповідачу та просив суд стягнути з відповідача 6938,56 Євро пені (2764,26 євро за період з 22.01.2023 до 27.03.2023 за 65 днів (31044,79 євро х (2 х 14,5) (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 х 65 днів прострочення), 4174,30 євро за період з 28.03.2023 до 22.07.2023 за 117 днів (26044,79 євро х (2 х 14,5) (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 х 117 днів прострочення).

6.29. Позивач нарахував відповідачу пеню на підставі статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та пункту 6.3 контракту.

6.30. Відповідно пункту 6.3 контракту лист про претензію повинен підтверджуватися наступними документами: розрахунком суми претензії у євро, копією рахунку-фактури; фотографіями, які підтверджують неналежну якість товару, його пошкодження, тощо.

6.31. Суд встановив, що вказаний пункт не визначає господарської санкції у вигляді неустойки (штрафу, пені), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

6.32. Суд дійшов висновку, що нарахування пені позивачем на підставі пункту 6.3 контракту є безпідставним.

6.33. Сторони не погодили у контракті підстави застосування та розмір пені за несвоєчасне виконання покупцем грошового зобов`язання.

6.34. Частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України визначено можливість встановлення у відсотках до облікової ставки НБУ розміру санкцій за порушення грошових зобов`язань, як одиницю вимірювання такої санкції.

6.35. Однак, саме зобов`язання зі сплати пені має визначатися згідно з укладеним сторонами договором, інакше буде порушуватися принцип свободи договору, оскільки сторони вправі і не передбачати будь-яких санкцій за порушення строків розрахунку.

6.36. Суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача пені у розмірі не погодженому сторонами у договорі та прямо не передбаченому законом.

6.37. Аналогічний висновок навів Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 05.09.2019 у справі №908/1501/18, який суд враховує при виборі і застосуванні норм матеріального права до спірних правовідносин.

6.38. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 6938,56 Євро пені за прострочення виконання зобов`язання з оплати товару суд визнає необґрунтованою та доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову у цій частині.

7. Розподіл судових витрат.

7.1. Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

7.2. За подання позовної заяви до суду позивач сплатив 19992,73 грн судового збору на підставі платіжної інструкції від 27.03.2023 №906 (а.с. 37 том 1).

7.3. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

7.4. Оскільки позов суд задовольнив частково судовий збір, сплачений позивачем за подання позову, суд покладає на відповідача частково у розмірі 15794,26 грн пропорційно розміру задоволених вимог (79%).

Керуючись статтями 14, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з DREWEX-KUCHARSKI SP.Z O.O. (код підприємства 687196448, REGON: 367630892, адреса місцезнаходження: 38-535, Poland, Tyrawa Woloska, 155) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТ-ВУД-ТРЕЙД" (ідентифікаційний код 42310032, адреса місцезнаходження: 18001, м. Черкаси, вул. Благовісна, 210, кв. 31) 26044,79 євро (двадцять шість тисяч сорок чотири євро 79 євроцентів) боргу, 15794,26 грн (п`ятнадцять тисяч сімсот дев`яносто чотири гривень 26 копійок) судових витрат зі сплати судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення суду складене 21.10.2024.

Суддя А.І. Гладун