ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" жовтня 2024 р. Справа № 906/563/22.

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" вх.№01-19/109/24 від 02.10.2024 про розстрочення виконання рішення у справі

за позовом Керівника Чуднівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Миропільської селищної ради Житомирського району Житомирської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Північний офіс Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області

про визнання недійсними додаткових угод до договору про постачання природного газу №1/1/21 від 15.07.2021 та стягнення 100 704,35грн

за участю представників сторін:

від заявника: Козир В.К., дов.№007-1-0724 від 09.07.2-24;

прокурор: Зименко Л.О., посв. №071192 від 91.03.2023;

ВСТАНОВИВ:

Керівник Чуднівської окружної прокуратури звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі Миропільської селищної ради з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" про визнання недійсними додаткових угод до договору про постачання природного газу №1/1/21 від 15.07.2021 та стягнення 100 704,35грн.

Рішенням суду від 14.05.2024, залишеним без змін постановою Північно - західного апеляційного господарського суду від 09.09.2024, позов задоволено; визнано недійсними додаткові угоди №1/1/21 від 22.07.2021; №2/1/21 від 23.07.2021; №3/1/21 від 26.07.2021; №4/1/21 від 27.07.2021; №5/1/21 від 28.08.2021; №6/1/21 від 30.08.2021; №7/1/21 від 31.08.2021; №8/1/21 від 14.09.2021; №9/1/21 від 22.09.2021; №10/1/21 від 23.09.2021; №11/1/21 від 30.09.2021; №12/1/21 від 19.10.2021; №13/1/21 від 20.10.2021; №14/1/21 від 21.10.2021; №15/1/21 від 22.10.2021 до договору №1/1/21 від 15.07.2021 про постачання природного газу, укладеного між Миропільською селищною радою Житомирської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут"; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" на користь Миропільської селищної ради Житомирської області 100 704,35грн, сплачених за непоставлений товар за договором постачання природного газу №1/1/21 від 15.07.2021; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" на користь Житомирської обласної прокуратури 39 696,00грн судового збору.

02.10.2024 на виконання зазначеного вище рішення суду №906/563/22 видано накази.

02.10.2024 за вх.№01-19/109/24 представник ТОВ "Житомиргаз збут" через підсистему "Електронний суд" надіслав заяву про розстрочення виконання рішення, в якій просить суд розстрочити сплату 100 704,35грн заборгованості та 39 696,00грн судового збору згідно з наступним графіком:

- до 30.10.2024 - 28 080,07грн;

- до 30.11.2024 - 28080,07грн;

- до 30.12.2024 - 28080,07грн;

- до 30.01.2025 - 28080,07грн;

- до 28.02.2025 - 28080,07грн.

Ухвалою суду від 03.10.2024 постановлено прийняти до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" вх.№01-19/109/24 від 02.10.2024 про розстрочення виконання рішення у справі; призначити судове засідання на 15.10.2024 о 09:20.

11.10.2024 через систему "Електронний суд" від прокурора надійшло заперечення на заяву боржника про розстрочення виконання рішення.

Представник заявника в судовому засіданні 15.10.2024 підтримав про розстрочення виконання рішення у даній справі.

Прокурор у судовому засіданні 15.10.2024 заперечив проти задоволення зазначеної вище заяви ТОВ "Житомиргаз збут".

Представник стягувача в судове засідання 15.10.2024 не прибув; 14.10.2024 через систему "Електронний суд" надіслав заяву про розгляд заяви без його участі, в якій, зокрема, зазначив, що підтримує позицію Чуднівської окружної прокуратури щодо заяви про розстрочення виконання рішення у даній справі.

Відповідно до ст.331 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Заява про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Обґрунтовуючи заяву складним фінансовим станом підприємства; припиненням господарської діяльності з кінця квітня 2022 року; повернення коштів переплати побутовим споживачам у значних розмірах; військовою агресією РФ проти України; скороченням штату працівників; надходженням коштів від контрагентів від претензійно-позовної діяльності; дій позивача, останній не відмовлявся від підписання спірних договорів та не заперечував проти підвищення ціни, - боржник просить розстрочити виконання рішення суду з оплати 100 704,35грн заборгованості та 39 696,00грн судового збору згідно наступного графіку:

- до 30.10.2024 - 28080,07грн.;

- до 30.11.2024 - 28080,07грн;

- до 30.12.2024 - 28080,07грн;

- до 30.01.2025 - 28080,07грн;

- до 28.02.2025 - 28080,07грн.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду підставою для відстрочення, розстрочення виконання рішення суду можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка - це виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

Питання задоволення заяви сторони у справі про розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Разом з тим, суд також враховує матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини боржника у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому воєнний стан неодноразово продовжено, в тому числі і по теперішній час.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30, 34, 38, 39, 41, 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною 1 статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Проаналізувавши подані боржником докази в обґрунтування заяви про розстрочку, суд виходить з того, що у даному випадку стягнення з боржника всієї суми заборгованості при виконанні рішення суду у повному обсязі не є співрозмірним з можливими негативними наслідками від порушення боржником зобов`язання.

Суд враховує, що надання відстрочки виконання рішення є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (рішення ЄСПЛ у справі Іммобільяре Саффі проти Італії, заява №22774/93, пункт 74).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (ухвала ЄСПЛ від 07.10.2003 у справі Корнілов та інші проти України, заява №36575/02, тривалість виконання вісім місяців).

При вирішенні питання про надання розстрочки суд дотримується балансу інтересів як стягувача так і боржника, позаяк останній не може надаватися виключно в інтересах боржника, із посиланням на необхідність поліпшення його фінансового стану.

Розстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Стягувач також знаходиться в складних економічних умовах. Тобто, важливим є досягти балансу інтересів сторін.

При цьому суд наголошує, що розстрочення виконання рішення суду - це не спосіб уникнути відповідачем відповідальності, а навпаки організація та створення умов для подальшого виконання рішення суду.

Виходячи з положень пункту 1 частини 4 статті 331 ГПК України суд враховує, що спір виник з вини обох сторін, які добровільно уклали додаткові угоди, які суд визнав недійсними. При цьому суд враховує неоднозначну практику застосування судами закону щодо можливості укладення подібних додаткових угод. У зв`язку з цим суд зупиняв провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку судового рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі №922/2321/22, у якій вирішувались питання застосування закону, з приводу якого виник даний спір.

У даному випадку судом враховуються інтереси обох сторін, адже розстрочення виконання рішення надає боржнику можливість без суттєвого погіршення майнового стану належним чином виконати рішення суду на користь стягувача.

Враховуючи викладене, заява боржника про розстрочення виконання рішення суду в частині стягнення 100 704,35грн боргу підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд відмовляє в задоволенні заяви в частині розстрочення виконання рішення суду про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в зв`язку з необґрунтованістю.

Відповідно до ч.7 ст.331 Господарського процесуального кодексу України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Керуючись ст.234-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" вх.№01-19/109/24 від 02.10.2024 про розстрочення виконання рішення задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 14.05.2024 у справі №906/563/22 в частині стягнення з боржника на користь стягувача 100 704,35грн, шляхом стягнення до кінця кожного місяця по 20 140,87грн за наступним графіком:

- до 30.10.2024 - 20 140,87грн;

- до 30.11.2024 - 20 140,87грн;

- до 30.12.2024 - 20 140,87грн;

- до 30.01.2025 - 20 140,87грн;

- до 28.02.2025 - 20 140,87грн.

3. Відмовити у задоволенні заяви в частині розстрочення виконання рішення суду про стягнення 39 696,00грн судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів.

Повний текст ухвали складено: 21.10.24

Суддя Шніт А.В.

Друк:

1 - у справу

2 - Житомирській обласній прокуратурі на електронну пошту (через електронний кабінет)

3 - Чуднівській окружній прокуратурі на електронну пошту (через електронний кабінет)

4 - Миропільській селищній раді на електронну пошту:

5 - ТОВ "Житомиргаз збут" на електронну пошту (через електронний кабінет)

6 - Північному офісу Держаудитслужби на електронну пошту: