СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Харків Справа №922/1505/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І.,

за участю секретаря судового засідання Ярош В.В.,

за участю представників:

прокуратури Зливка К.О., посвідчення №072876 від 01.03.2023 року;

позивача Пивоваров О.М., посвідчення серія АБ№036137 від 12.05.2023 року, довідка з ЄДР ЮО, ФОП та ГФ;

відповідача не з`явився;

Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» - не з`явився;

державного виконавця не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державного підприємства «Жовтневе лісове господарство» (вх.№2177Х/1) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.09.2024 року у справі №922/1505/24,

за позовом Керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова, м.Харків,

в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області, м.Харків,

до Державного підприємства «Жовтневе лісове господарство», м.Мерефа,

про стягнення шкоди у розмірі 1855657,56 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.09.2024 року у справі №922/1505/24 (повний текст складено 16.09.2024 року, суддя Аріт К.В.) заяву Головного державного виконавця Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про заміну сторони виконавчого провадження (вх.№21892 від 02.09.2024 року) -задоволено.

Замінено сторону у виконавчому провадженні ВП№75779421 з Державного підприємства «Жовтневе лісове господарство» (юридична адреса: 62472, Харківська обл., Харківський р-н, м.Мерефа, вул.Лесі Українки, буд.63; адреса для листування: 61052, м.Харків, вул.Сіриківська,36; ) на Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (адреса: 01601, м.Київ, вул. Руставелі Шота, 9А; ).

Державне підприємство «Жовтневе лісове господарство» з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодилося та звернулося до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті ухвали норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.09.2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволені заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців записів про припинення юридичної особи - ДП «Жовтневе лісове господарство» не внесено. Таким чином ДП «Жовтневе лісове господарство» не є стороною виконавчого провадження, що вибула та здійснює свою діяльність.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.09.2024 року відкрито апеляційне провадження за скаргою Державного підприємства «Жовтневе лісове господарство» на ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.09.2024 року у справі №922/1505/24. Встановлено учасникам справи строк на протязі якого вони мають право подати до суду відзиви на апеляційну скаргу, а також встановлено строк на протязі якого учасники справи мають право подати до суду клопотання, заяви, документи та докази в обґрунтування своєї позиції по справі. Справу призначено до розгляду в судове засідання і роз`яснено шляхи реалізації права учасників справи на участь у судовому засіданні, а також шляхи реалізації права учасників справи на подання документів до суду засобами електронного зв`язку через підсистему електронний суд. Витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи (матеріали оскарження ухвали) №922/1505/24.

Вказана ухвала була направлена зареєстрованим учасникам справи засобами електронного зв`язку до електронного кабінету користувача і доставлена їм 30.09.2024 року.

02.10.2024 року матеріали справи №922/1505/24 на вимогу надійшли до Східного апеляційного господарського суду.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу (вх.№13305 від 17.10.2024 року), в якому зазначає, що згоден з ухвалою господарського суду першої інстанції, вважає її обґрунтованою та законною, прийнятою при об`єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення норм матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні 24.10.2024 року представник прокуратури проти позиції апелянта заперечував. Представник позивача повідомив, що на даний час рішення суду у даній справі з боку Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» є виконаним у підтвердження чого надав копії платіжних доручень. Державний виконавець також зазначив, що проти позиції апелянта заперечив та надав постанову про закриття виконавчого провадження у даній справі від 20.09.2024 року на підставі п.9 ч.1 ст.39 та ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та віжзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

У квітні 2024 року Керівник Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області до Державного підприємства «Жовтневе лісове господарство» про стягнення на користь держави шкоди, заподіяної незаконним вирубуванням дерев, у загальній сумі 1855657,56 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 02.07.2024 року у справі №922/1505/24 (повний текст складено 09.07.2024 року, суддя Аріт К.В.) позов задоволено повністю.

Стягнуто з Державного підприємства «Жовтневе лісове господарство» (юридична адреса: 62472, Харківська обл., Харківський р-н, м.Мерефа, вул.Лесі Українки, буд.63; адреса для листування: 61052, м.Харків, вул.Сіриківська,36; ) на користь держави шкоду, заподіяну незаконним вирубуванням дерев, у загальній сумі 1855657,56 грн, а саме:

- 404709,02 грн - на р/р UA0020629 Безлюдівська селищна ТГ у Харківському районі Харківської області, , код бюджетної класифікації 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності», символ звітності 331, банк одержувач - Казначейство України (ЕАП), код банку 899998;

- 639176,18 грн - на р/р UA 0020633 Височанська селищна ТГ у Харківському районі Харківської області, , код бюджетної класифікації 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності», символ звітності 331, банк одержувач - Казначейство України (ЕАП), код банку 899998;

- 769962,12 грн - на р/р UA0020645 Люботинська міська ТГ у Харківському районі Харківської області, , код бюджетної класифікації 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності», символ звітності 331, банк одержувач - Казначейство України (ЕАП), код банку 899998;

- 13002,95 грн - на р/р UA 0020587 Богодухівська міська ТГ у Харківському районі Харківської області, , код бюджетної класифікації 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності», символ звітності 331, банк одержувач - Казначейство України (ЕАП), код банку 899998;

- 28807,29 грн - на р/р UA 020649 Харківська міська ТГ у Харківському районі Харківської області, , код бюджетної класифікації 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності», символ звітності 331, банк одержувач - Казначейство України (ЕАП), код банку 899998.

Стягнуто з Державного підприємства «Жовтневе лісове господарство» (юридична адреса: 62472, Харківська обл., Харківський р-н, м.Мерефа, вул.Лесі Українки, буд.63; адреса для листування: 61052, м.Харків, вул.Сіриківська,36; ) на користь Харківської обласної прокуратури (адреса: 61004, м.Харків, вул.Б.Хмельницького,4; , за реквізитами: банк отримувач: Державна казначейська служба України м.Київ, рахунок №UA0007171, код банку 820172, банк отримувача: Держказначейська служба України; код класифікації видатків бюджету (КЕКВ): 2800) 27834,86 грн судового збору.

30.07.2024 року Господарським судом Харківської області видано відповідні накази, які були пред`явлені до виконання.

02.09.2024 року Головний державний виконавець Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надав до суду заяву про заміну сторін у виконавчому провадженні, в якій просив суд замінити сторону у виконавчому провадженні ВП№75779421 з Державного підприємства «Жовтневе лісове господарство» на Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» .

За приписами ст. 338 Господарського процесуального кодексу України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Відповідно до чч.1, 2 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Так, на примусовому виконанні в Харківському відділі державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження ВП№75779421 відкрите на підставі наказу №922/1505/24 виданого 30.07.2024 року Господарським судом Харківської області про стягнення з Державного підприємства Жовтневе лісове господарство (юридична адреса: 62472, Харківська обл., Харківський р-н, м.Мерефа, вул. Лесі Українки, буд.63, код ЄДРГІОУ 00993165) на користь держави шкоду, заподіяну незаконним вирубуванням дерев, у загальній сумі 1855657,56 грн.

13.08.2024 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП№75516437.

Боржником у вказаному виконавчому проваджені виступає Державне підприємство «Жовтневе лісове господарство» (адреса: 62472, Харківська обл., м. Мерефа, вул. Лесі Українки, буд. 63; ).

Суд констатує, що Державне агентство лісових ресурсів України прийняло наказ №856 від 28.10.2022 року «Про припинення «Державного підприємства «Жовтневе лісове господарство» та затвердження складу Комісії з припинення.

Відповідно до наказу Державного агентства лісових ресурсів №856 від 28.10.2022 року припинено Державне підприємство «Жовтневе лісове господарство», , шляхом реорганізації, а саме - приєднання до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», .

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань діяльність юридичної особи Державного підприємства «Жовтневе лісове господарство» перебуває в стані припинення з 31.10.2022. Підстава - внесення рішення засновників щодо припинення юридичної особи в результаті реорганізації.

Наказом Державного агентства лісових ресурсів України №92 від 10.01.2023 року затверджено передавальний акт Державного підприємства «Жовтневе лісове господарство», відповідно до якого майно, права та обов`язки вказаного підприємства перейшли до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Жовтневе лісове господарство» (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 45025507).

Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02.01.2023 року, Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» має у своєму складі відокремлений підрозділ філія «Жовтневе лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

Зазначені обставини стали підставами для звернення Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіоанльного управління Міністерства юстиції до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому проваджені №75779421 з Державного підприємства «Жовтневе лісове господарство» на Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України».

Статтею 106 Цивільного кодексу України передбачено, що злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади. Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання.

Порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення регламентовано статтею 107 Цивільного кодексу України, за приписами якої кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом. Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до Єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.

Отже, законодавець визначив дві форми припинення юридичної особи - в результаті реорганізації або в результаті ліквідації, а також визначив наслідки припинення юридичної особи в результаті реорганізації, які, на відміну від припинення юридичної особи в результаті ліквідації, полягають, зокрема у переході майна, прав і обов`язків до правонаступників. Таким чином, у разі реорганізації юридичної особи шляхом її приєднання факт настання правонаступництва безпосередньо пов`язаний з моментом передання прав та обов`язків від правопопередника до правонаступника.

У разі реорганізації юридичної особи шляхом приєднання складається передавальний акт, який має містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов`язань юридичної особи, що припиняється.

У вирішенні питань, пов`язаних з таким правонаступництвом, судам необхідно здійснювати аналіз доказів переходу відповідних прав і обов`язків (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2020 року у справі №910/4656/14).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.09.2020 року у справі №296/443/16-ц (провадження №61-16634сво19) дійшов висновку про те, що у статтях 104 Цивільного кодексу України та 107 Цивільного кодексу України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий.

У ч. 8 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено, що у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Водночас при відповідній реорганізації не має значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків, адже правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.01.2022 року у справі №922/347/21.

Отже, лише при припиненні суб`єкта господарювання шляхом поділу в розподільчому балансі визначається правонаступництво. Внаслідок же злиття, приєднання або перетворення правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий. Близька за змістом правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 року у справі №910/5953/17.

Верховний Суд знову констатує, що чинне законодавство не містить загальної норми щодо моменту виникнення універсального правонаступництва юридичної особи, внаслідок приєднання.

Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а всієї їх сукупності. Тобто, при універсальному правонаступництві до правонаступника чи правонаступників переходить усе майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать (незалежно від їх виявлення на момент правонаступництва), на підставі передавального акта. Наведені обставини передують внесенню запису до Реєстру про припинення юридичної особи, яка припиняється в результаті реорганізації.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 16.06.2020 року у справі №910/5953/17, якщо припустити, що правонаступництво настає лише з моменту державної реєстрації припинення юридичної особи, то це призведе до можливостей порушення прав кредиторів, які протягом значного періоду часу не зможуть звернутися з вимогами до юридичної особи, яка отримає все майно правопопередника, але не буде нести відповідальність за його зобов`язаннями. При цьому Велика Палати Верховного Суду в зазначеній постанові визнала помилковим висновок попередніх судових інстанцій про те, що правонаступництво не відбулося за відсутності в Реєстрі запису про припинення юридичної особи, яка реорганізовувалась.

За таких обставин, в контексті застосування статей 104, 107 Цивільного кодексу України, та беручи до уваги не визначений момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється у зв`язку з реорганізацією, суд вважає, що такий момент сам по собі не може пов`язуватися з внесенням запису до державного реєстру про припинення реорганізованої юридичної особи. Зазначене кореспондується з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 14.09.2020 року у справі №296/443/16-ц, від 04.11.2020 року у справі №922/817/18.

Отже, для вирішення питання щодо можливості процесуального правонаступництва суд у кожному конкретному випадку має аналізувати фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права, зокрема, відомості первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення, перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника. Близька за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.11.2020 року у справі №922/817/18.

У даному випадку, правонаступництво щодо майна, усіх залишків, прав та обов`язків, Державного підприємства «Жовтневе лісове господарство» перейшло правонаступнику - Державному спеціалізованому господарському підприємству «Ліси України» з моменту затвердження наказу Державного агентства лісових ресурсів №856 від 28.10.2022 року.

Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 16.03.2023 року у cправі №922/3979/21 та від 18.08.2023 року у справі №922/4650/21.

Частиною 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд також враховує положення ст. 95 Цивільного кодексу України, відповідно до якої філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Законом можуть бути встановлені вимоги до створення в Україні філії іноземної юридичної особи. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Таким чином, філія «Жовтневе лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 45025507) не є юридичною особою, діє на підставі відповідного положення про філію, тобто за зобов`язаннями Державного підприємства «Жовтневе лісове господарство» має відповідати його правонаступник, який має статус юридичної особи - Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України».

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення заяви про заміну сторони у виконавчому проваджені, а саме боржника - Державного підприємства «Жовтневе лісове господарство» (адреса: 62472, Харківська обл., м. Мерефа, вул. Лесі Українки, буд. 63; ) на Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (адреса: 01601, м. Київ, вул. Руставелі Шота, буд. 9-А; ).

Додатково у підтвердження обставин правонаступництва та визнання Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» такого правонаступництва є те, що останній здійснив оплату заборгованості за виконавчим провадженням і воно наразі закрито у зв`язку з виконанням рішення суду.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Згідно ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням судом норм права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга Державного підприємства «Жовтневе лісове господарство» не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржувана ухвала Господарського суду Харківської області від 10.09.2024 року у справі №922/1505/24 має бути залишена без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 13, 74, 86, 129, 269, 271, 273, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Жовтневе лісове господарство» залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.09.2024 року у справі №922/1505/24 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 25.10.2024 року.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Склярук