ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
15 жовтня 2024 рокуСправа № 912/2358/23
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., за участі секретаря судового засідання Лупенко А.І., розглянув у судовому засіданні клопотання сторін про ухвалення додаткового рішення у справі №912/2358/23
про визнання недійсним договору
від позивача - Григоренко О.В. адвокат, ордер від 10.01.2024;
від відповідача - Прилуцький О.С. керівник;
Богданова М.Г. адвокат, ордер від 09.01.2024.
У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
Рішенням від 28.03.2024 суд відмовив в задоволенні позову.

02.04.2024 через систему "Електронний суд" Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі Філії "Чорноліське лісове господарство" подало клопотання від 02.04.2024 про ухвалення додаткового рішення, з вимогою стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 43 000,00 грн.

02.04.2024 через систему "Електронний суд" Товариство з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" подало клопотання від 02.04.2024 про ухвалення додаткового рішення, з вимогою стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 49 000,00 грн.

Ухвалою від 08.04.2024 суд призначив судове засідання для розгляду клопотань про ухвалення додаткового рішення у справі №912/2358/23.

18.04.2024 суд ухвалою постановив судове засідання з розгляду клопотань про ухвалення додаткового рішення у справі №912/2358/23 відкласти до повернення матеріалів справи до суду першої інстанції.

Центральний апеляційний господарський суд постановою від 18.09.2024 залишив без змін рішення суду від 28.03.2024 у даній справі.

02.10.2024 матеріали справи №912/2358/23 надійшли до Господарський суд Кіровоградської області.

Ухвалою від 02.10.2024 суд призначив судове засідання для розгляду клопотань про ухвалення додаткового рішення у справі №912/2358/23 на 15.10.2024 о 16:00 год.

В засіданні суду 15.10.2024 сторони підтримали подані заяви. Представник Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі Філії "Чорноліське лісове господарство" заявив, що витрати відповідача на правничу допомогу в частині участі у судових засіданнях заявлено обґрунтовано, однак розмір витрат на ознайомлення з матеріалами в загальному розмірі 33 000,00 грн є надмірним.

Суд враховує таке.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відзиві на позов відповідач зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.

Згідно статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частина восьма статті 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Частиною четвертою статті 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи у суді гарантоване статтею 131-2 Конституції України, статтею 16 ГПК України, відповідними положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 вказано, що метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`зку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката позивач надав копії Договору про надання правничої (правової) допомоги №4 від 04.01.2024 (а.с. 113-118 т.1), кошторис юридичних (правничих) послуг (додаток 1 до договору), акти приймання-передачі наданих послуг №2 від 15.12.2023, №1 від 26.02.2024, рахунки та платіжні інструкції (а.с. 221-229 т. 1).

01.04.2024 на надання правничої (правової) допомоги Державним спеціалізованим господарським підприємством "Ліси України" в особі Філії "Чорноліське лісове господарство" адвокату Григоренко О.В. видано ордер серії АІ №1581538.

Враховуючи відмову в задоволенні позову Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі Філії "Чорноліське лісове господарство" у даній справі згідно ч. 4 ст. 129 ГПК України витрати на правничу допомогу позивача покладаються на позивача, тому клопотання від 02.04.2024 про ухвалення додаткового рішення, з вимогою стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 43 000,00 грн, задоволенню не підлягає.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката відповідач надав копії Договору про надання професійної правничої допомоги №09-01-24 від 09.01.2024, Додатку №1 до Договору - Розмір адвокатського гонорару за наступні послуги, акта прийому-передачі послуг від 01.04.2024 (а.с. 234-235 т. 1.

За умовами Договору про надання професійної правничої допомоги №09-01-24 від 09.01.2024 укладеного адвокатом Богдановою М.Г. (Адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" (Клієнт):

- Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе обов`язок діяти в інтересах Клієнта з надання послуг: консультацій, представництва інтересів Клієнта в установах, організаціях, підприємствах, судах України складання позовної заяви, відповіді на відзив на позов, мирової угоди, клопотань, участь у судових засіданнях суду першої інстанції, складання апеляційної скарги, участь у судових засіданнях суду апеляційної інстанції, за необхідності складання касаційної скарги, участь у судових засіданнях Верховного суду, а також надання іншої правничої допомоги у справах у яких позивачем, відповідачем, третьою особою є ТОВ "Світловодський Завод Пиломатеріалів", а Клієнт зі свого боку зобов`язується прийняти вказані послуги, та оплатити їх (п. 1.1.),

- ціна Договору визначається із розрахунку адвокатського гонорару за кожний вид послуг згідно Додатку 1 до Договору та фактично витраченого часу по кожному виду послуг, що будуть визначені у актах прийому передачі про надання професійної правничої допомоги (п. 2.1.),

- сума гонорару зазначається адвокатом в актах про надання професійної правничої допомоги (п. 5.1.).

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

09.01.2024 на надання правничої (правової) допомоги Товариством з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" адвокату Богдановій М.Г. видано ордер серії ВА №1069987.

01.04.2024 сторонами складено та підписано Акт прийому-передачі послуг з переліком таких робіт:

- ознайомлення з документами по господарським справам по виконанню договору №3/20/ОНФ-2 від 16.06.2020 року, з 2020р. по теперішній час, Ознайомлення з документами по реорганізації ДП "Онуфріївське ЛГ", складання письмових пояснень - 25000,00 грн,

- ознайомлення з позовом та доказами наданими на його обґрунтування, аналіз висновку експерта щодо встановлення доцільності, рентабельності та величини норм витрат сировини у виробництві від 11.02.2022 року - 8000,00 грн,

- участь у судовому засіданні Господарського суду Кіровоградської області у режимі відеоконференції 18.01.2024р. по здійсненню представництва інтересів Клієнта у справі №912/2358/23 - 4000,00 грн,

- участь у судовому засіданні Господарського суду Кіровоградської області у режимі відеоконференції 26.01.2024р. по здійсненню представництва інтересів Клієнта у справі №912/2358/23 - 4000,00 грн,

- участь у судовому засіданні Господарського суду Кіровоградської області у режимі відеоконференції 30.01.2024р. по здійсненню представництва інтересів Клієнта у справі №912/2358/23 - 4000,00 грн,

- участь у судовому засіданні Господарського суду Кіровоградської області у режимі відеоконференції 28.03.2024р. по здійсненню представництва інтересів Клієнта у справі №912/2358/23 - 4000,00 грн.

Адвокат Богданова М.Г. брала участь у призначених судом засіданнях.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

Позивач у засіданні суду 15.10.2024 заявив, що витрати відповідача на правничу допомогу в частині участі у судових засіданнях заявлено обґрунтовано, однак розмір витрат на ознайомлення з матеріалами в загальному розмірі 33 000,00 грн є надмірним.

При вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20, згідно з якими для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20).

Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5-7 та 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч. 5-7 та 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

Як встановлено з матеріалів справи: інтереси відповідача представляла адвокат Богданова М.Г. на підставі ордеру серії ВА №1069987 від 09.01.2024, яка брала участь у призначених засіданнях суду, а саме: 18.01., 26.01., 30.01. та 28.03.2024.

Нові докази відповідачем не збирались і не подавались. Відзив на позов суду не подано. 13.02.2024 відповідач подав суду додаткові пояснення у справі де зазначив, зокрема, орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн.

Як зазначено в постановах КГС ВС від 20.11.2018 у справі № 910/23210/17, від 13.02.2019 у справі № 911/739/15, від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, для включення всієї суми гонорару до відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що його позов не підлягає задоволенню, а за наявності заперечень позивача щодо співмірності заявленої суми компенсації також має бути обґрунтовано, що такі витрати відповідача були необхідними, а їх розмір є розумним і виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до відшкодування, з урахуванням того, чи були такі витрати здійснені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд враховує, що заявлений відповідачем розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 33 000,00 грн включає ознайомлення з документами по господарським справам по виконанню договору №3/20/ОНФ-2 від 16.06.2020 року, з 2020 р. по теперішній час, ознайомлення з документами по реорганізації ДП "Онуфріївське ЛГ", складання письмових пояснень, ознайомлення з позовом та доказами наданими на його обґрунтування, аналіз висновку експерта щодо встановлення доцільності, рентабельності та величини норм витрат сировини у виробництві від 11.02.2022 року, про які надмірність вартості яких позивачем зазначено у засіданні суду 15.10.2024.

Вище перелічені послуги за своїм змістом є послугою адвоката щодо опрацювання позовних матеріалів.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Богданова М.Г. брала участь у справі №912/1266/21 щодо виконання договору №3/20/ОНФ-2 від 16.06.2020, отже обізнана з відповідними матеріалами такої справи.

За вказаних обставин, суд вважає, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу у даній справі в частині 33000,00 грн є завищеними та неспівмірними зі складністю справи.

Суд зазначає, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (правовий висновок Верховного Суду в постанові від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).

На підставі викладеного та приймаючи до уваги обставини, про які наведено вище, а також категорію і складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, заявлений відповідачем розмір витрат на правову допомогу, та виходячи із загальних засад господарського законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, ураховуючи позицію позивача щодо зменшення заявлених відповідачем витрат, суд дійшов висновку, що заявлені витрати в частині 33 000,00 грн підлягають покладенню на відповідача в 50-тивідсотковому розмірі.

Отже обґрунтованим та розумним розміром компенсації за послуги адвоката відповідачу є 32500,00 грн (50% від 33 000,00+16000,00 грн участь у судових засіданнях).

Таким чином, з позивача підлягають стягненню на користь відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 32500,00 грн. Решта витрат на професійну правничу допомогу позивача покладаються на відповідача.

Більше того, судом враховано, що згідно висновку про застосування норм права, який викладений в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 по справі №922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Відтак клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" від 02.04.2024 про ухвалення додаткового рішення у даній справі підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання позивача від 02.04.2024 про ухвалення додаткового рішення.

Задовольнити клопотання відповідача від 02.04.2024 про ухвалення додаткового рішення частково.

Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі Філії "Чорноліське лісове господарство" (пров. Шкільний, буд. 1, село Водяне, Знам`янська ТГ, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27413, і.к. 45039298) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" (вул. Дружби, буд. 15А, м. Світловодськ, Кіровоградська область, 27500, і.к. 39042713) 32500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Відмовити в задоволені решти вимог.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії додаткового рішення надіслати сторонам до електронних кабінетів.

Повний текст додаткового рішення складено 21.10.2024.

Суддя В.Г. Кабакова