ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року Справа № 918/524/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р. , суддя Філіпова Т.Л.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Дворжак Тамари Олександрівни на рішення Господарського суду Рівненської області від 10 липня 2024 року у справі №918/524/24 (повний текст складено 16 липня 2024 року, суддя Романюк Р.В.)

за позовом Управління архітектури, містобудування, житлово - комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради

до фізичної особи - підприємця Дворжак Тамари Олександрівни

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 10 липня 2024 року у справі №918/524/24 задоволено позов Управління архітектури, містобудування, житлово - комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради до фізичної особи - підприємця Дворжак Тамари Олександрівни про стягнення коштів.

Присуджено до стягнення з фізичної особи - підприємця Дворжак Тамари Олександрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Управління архітектури, містобудування, житлово - комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради (35603, Рівненська обл., м. Дубно, вул. Замкова, 4, ) 30 923,96 грн (тридцять тисяч дев`ятсот двадцять три гривні 96 копійок) заборгованості та 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) витрат по сплаті судового збору.

Вказане рішення мотивоване тим, що відповідач відповідно до умов договору № 73 на тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій від 31 серпня 2015 року та договору № 37/73 на тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій від 18 вересня 2020 року неналежно виконував обов`язок щодо оплати за право тимчасового користування місцем розташування спеціальних конструкцій. Суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та стягнення з ФОП Дворжак Тамари Олександрівни 30 923,96 грн заборгованості.

Місцевим господарським судом не прийнято до уваги лист Дубенської міської ради, яким звільнено відповідача від сплати за тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій, оскільки, як вбачається з даного листа, міською радою звільнено від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань, які виникли на підставі договорів, а не від зобов`язань щодо оплати за тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ФОП Дворжак Т.О. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій з підстав викладених у ній, просить поновити строк на подання апеляційної скарги, скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові.

Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" на території України було введено карантин, як наслідок використання зовнішньої реклами, з метою якого орендувалися місця розташування спеціальних конструкцій, перестали використовуватись, а відтак на переконання скаржника припинилися сплата оренди. Апелянт зауважує, що до сьогоднішнього дня не існує нормативно - правового акту яким врегульоване питання щодо скасування карантину та обмежень, які з ним пов`язані.

Крім того, апелянт вказує на те що, звертався до Дубенської міської ради з заявою на отримання звільнення від сплати за тимчасове користування місцями, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій. 23 листопада 2021 року позивачем було надано відповідь № 07-02-30/1042-Д-1292, якою апелянта було звільнення від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань, які виникли на підставі договору на тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій для розміщення зовнішньої реклами.

Разом з тим скаржник звертає увагу апеляційного суду на той факт, що утворена нібито заборгованість є надуманою та необгрунтованою з тих підстав, що відповідно до п.п.3.1. п. 3 Договору № 37/73 від 18 вересня 2020 року - Плата за тимчасове користування місцями, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій здійснюється на підставі цього Договору та визначаються у порядку встановленому і затвердженому рішенням Дубенської міської ради №3728 від 15 травня 2019 року "Про затвердження Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Дубно" . Відповідно до п.п. 1.2. п. 2 Договору № 37/73 від 18 вересня 2020 року - місце надається для розміщення виключно тих засобів, що вказані у Дозволі: а саме: двосторонній рекламний щит типу "біл-борд" розміром 3,00*6,00 метрів, в кількості 1 шт. в м. Дубно, вул. Кременецька. В Додатку № 4 до Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Дубно затвердженого рішенням №3728 від 15 травня 2019 року такого типу спеціальної конструкції, яка передбачена Договором 37/73 не вказується, що унеможливлює обґрунтування нарахованої заборгованості.

Листом № 918/524/24/5636/24 від 21 серпня 2024 року матеріали справи витребувано з Господарського суду Рівненської області.

27 серпня 2024 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи №918/524/24.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02 вересня 2024 року у справі №918/524/24 залишено без руху апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Дворжак Тамари Олександрівни на рішення Господарського суду Рівненської області від 10 липня 2024 року у справі №918/524/24. Запропоновано фізичній особі-підприємцю Дворжак Тамарі Олександрівній усунути протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, шляхом подання заяви про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої долучити докази сплати судового збору в розмірі 908,4 грн. та опис вкладення до рекомендованого листа, яким направлялася копія апеляційної скарги позивачу.

11 вересня 2024 року від апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої долучено квитанцію про сплату судового збору та докази направлення копії апеляційної скарги позивачу.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12 вересня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Дворжак Тамари Олександрівни на рішення Господарського суду Рівненської області від 10 липня 2024 року у справі №918/524/24.

Запропоновано позивачу в строк протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмовий відзив на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому статтею 263 ГПК України, та докази його надсилання апелянту.

Роз`яснено учасникам справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

23 вересня 2024 року від представника Управління архітектури, містобудування, житлово - комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради Омельянчука Анатолія Володимировича надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до абзацу 1 частини 10 статті 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами частини 13 статті 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (абзац 2 частини 10 статті 270 ГПК України).

Від учасників справи клопотань про розгляд апеляційної скарги у даній справі в судовому засіданні з повідомленням учасників справи не надходило.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги ФОП Дворжак Тамари Олександрівни на рішення Господарського суду Рівненської області від 10 липня 2024 року у справі №918/524/24 за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, та відзиву перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського слід залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як правильно встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, Фізична особа - підприємець Дворжак Тамара Олександрівна звернулася до Дубенської міської ради із заявою від 07 серпня 2015 року з проханням видати дозвіл на розміщення реклами, рекламний щит, за адресою: м. Дубно, вул. Грушевського, вул. Замкова, вул. Кременецька, вид діяльності роздрібна торгівля деталями та приладдям для авто/зас.

20 серпня 2015 року рішенням Виконавчого комітету Дубенської міської ради Рівненської області № 350 надано дозвіл ФОП Дворжак Т.О. на розміщення зовнішньої реклами на території м. Дубно, котра проживає м. Дубно на вул. Семидубській 18/25 на розміщення рекламних щитів розміром 3,0 х 6,0 метра на вул. Замкова (біля ГРП) та на вул. Кременецькій (згідно викопіювання), розміром 2,0 х 3,0 метра на вул. М. Грушевського (біля кафе "Зодіак") терміном на 5 (п`ять) років.

20 серпня 2015 року на підставі рішення виконавчого комітету Дубенської міської ради № 350 виданий дозвіл № 73 на тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій ФОП Дворжак Т.О., адреса місця розташування рекламного засобу: вул. Кременецька, рекламний щит розміром 6,0 х 3,0 м, строк дії дозволу з 31 серпня 2015 року до 31 серпня 2020 року; продовжено з 18 вересня 2020 року до 17 вересня 2025 року.

31 серпня 2015 року між Управлінням архітектури, будівництва та земельних питань Дубенської міської ради та фізичною особою підприємцем Дворжак Тамарою Олександрівною укладено Договір № 73 на тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, управління, на правах власника надає розповсюджувачу в тимчасове користування місця розташування спеціальних конструкцій згідно з поданою розповсюджувачем заявою, яка є невід`ємною частиною договору. Розповсюджувач сплачує в місцевий бюджет плату за тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій, згідно з виставленим рахунком. Податок за рекламу розповсюджувач сплачує в місцевий бюджет.

Згідно п. 1.2. та п. 1.3. Договору, дія даного договору поширюється на місця розташування спеціальних конструкцій, зазначених в поданій розповсюджувачем заяві. Договір набуває чинності з дня підписання. Термін дії договору становить 5 (п`ять) років. Якщо за місяць до закінчення дії договору жодна сторона не висловить у письмовій формі побажання його розірвати, термін дії вважається продовженим ще на один рік.

Згідно п. 2.1. та п. 2.2. Договору розповсюджувач зобов`язується: своєчасно і в повному обсязі перераховувати на бюджетний рахунок міста: р/р 0003 в ГУДКСУ у Рівненській області; МФО 833017; ; зазначену в даному договорі суму, яка складає в місяць 105 грн. Оплату згідно договору проводити щомісячно. При простроченні нараховується пеня в розмірі 0,5 % від зазначеної суми.

Вказаний Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений відбитком печатки управління.

Рішенням Дубенської міської ради Рівненської області № 3728 від 15 травня 2019 року "Про затвердження Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Дубно", вирішено: затвердити Правила розміщення зовнішньої реклами в м. Дубно згідно з додатком; визнати таким, що втратило чинність, рішення Дубенської міської ради від 21 червня 2013 року № 2319 "Про правила розміщення зовнішньої реклами в м. Дубно"; установити, що дозволи на розміщення зовнішньої реклами в місті Дубно, надані до набрання чинності цього рішення, є дійсними до закінчення строку їх дії.

За змістом п. 2.1. Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Дубно, спеціальні конструкції - тимчасові та стаціонарні рекламні засоби (світлові та несвітлові, наземні та неназемні (повітряні), плоскі та об`ємні стенди, щити, панно, транспоранти, троли, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції, аеростати, повітряні кулі тощо), які використовуються для розміщення зовнішньої реклами.

12 серпня 2020 року фізична особа - підприємець Дворжак Тамара Олександрівна звернулася до Дубенської міської ради заявою з проханням продовжити термін дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами № 68, 71, 73, за адресою: вул. Замкова, вул. Грушевського, вул. Кременецька, строком на п`ять років.

Рішенням Виконавчого комітету Дубенської міської ради Рівненської області № 347 від 17 вересня 2020 року "Про переоформлення дозволу ОСОБА_1 на розміщення зовнішньої реклами на території м. Дубно" вирішено, зокрема, переоформити ОСОБА_1 , котра проживає АДРЕСА_2 , дозвіл № 73 від 31 серпня 2015 року на тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій, а саме: двостороннім рекламним щитом типу "білборд" розміром 3,00 х 6,0 м в кількості 1 шт. у АДРЕСА_3 , терміном на 5 (п`ять) років.

18 вересня 2020 року між Управлінням архітектури, будівництва та земельних питань Дубенської міської ради (Управління) та ОСОБА_1 (Розповсюджувач) укладено Договір № 37/73 на тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, у відповідності до умов даного договору та Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Дубно (далі Правила), управління надає розповсюджувачу у тимчасове користування місце для розташування спеціальних конструкцій зовнішньої реклами за адресою відповідно дозволу на розміщення зовнішньої реклами № 73 від 31 серпня 2015 року (далі Дозвіл), виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дубенської міської ради від 20 серпня 2015 року № 350, термін дії якого продовжено на підставі рішення виконавчого комітету Дубенської міської ради від 17 вересня 2020 року № 347, а розповсюджувач використовує надані місця для тимчасового розміщення спеціальних конструкцій, своєчасно та згідно з умовами цього договору здійснює оплату за тимчасове користування місцем та звільняє місце не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку дії дозволу та/або цього договору.

Згідно п. 1.2. Договору, місце надається для розміщення виключно тих засобів, що вказані у дозволі, а саме: двосторонній рекламний щит типу "біл-борд" розміром 3,00 х 6,0 метра в кількості 1 шт. у м. Дубно на вул. Кременецька (згідно викопіювання, яке є невід`ємною частиною дозволу).

Пунктами 3.1. - 3.4. Договору передбачено, що плата за тимчасове користування місцями, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій здійснюється на підставі цього договору та визначається у порядку, встановленому і затвердженому рішенням Дубенської міської ради № 3728 від 15 травня 2019 року "Про затвердження Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Дубно". Плата за тимчасове користування місцями вноситься розповсюджувачем щомісячно до 25 числа поточного місяця на бюджетний рахунок міста у розмірі 857,00 грн/місяць. Підставою для оплати є даний договір, факт неотримання рахунку на оплату не звільняє розповсюджувача від здійснення плати за тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій. Нарахування плати здійснюється з дня видачі дозволу на тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій. Відсутність спеціальної конструкції на вказаних місцях не є підставою для звільнення від плати за користування місцями. Розповсюджувач зобов`язаний провести оплату з обов`язковим поданням управлінню копії відповідних квитанцій не пізніше останнього робочого дня поточного місяця. Допускається авансове перерахування грошових коштів.

За несвоєчасне внесення плати за тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій розповсюджувачу нараховується пеня в розмірі 1,5 % від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. При надходженні коштів до міського бюджету першочергово погашається пеня, а після цього основна сума заборгованості (п. 3.5. Договору).

Згідно п. 3.7. Договору, сторони погодились, що плата за тимчасове користування місцями, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій автоматично підлягає перерахуванню щорічно в січні кожного року на поточний рік шляхом коригування плати за попередній рік на рівень інфляції за цей же рік.

Відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом строку дії наданого дозволу (п. 7.1. Договору).

Вказаний Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений відбитком печатки управління.

Позивач зазначає, що згідно умов п. 3.7. Договору, початкова сума сплати за рекламу в розмірі 857,00 грн., щороку підлягала коригуванню на індекс інфляції за 2020 рік - 105,0%, за 2021 рік - 110,0%, за 2022 рік 126,6%, за 2023 рік 105,1%. Таким чином, розмір плати за тимчасове користування місцями за один місяць становила в 2020 році - 857,00 грн., в 2021 році - 899,85 грн. (857,00 грн. х 105 %), в 2022 році - 989,83 грн. (899,85 грн. х 110%), в 2023 році - 1253,12 грн. (989,83 грн. х 126,6%) та в 2024 році - 1317,02 грн. (1253,12 грн. х 105,1%).

Так, за період з 18 вересня 2020 року по 1 травня 2024 року відповідач мав сплатити 45 923,96 гривень за тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій (за період з 18.09.2020 р. по 31.12.2020 р. - (857 грн х 3 місяці) + (857 грн. / 30 днів х 13 днів (період 18.09.2020-30.09.2020) = 2942,28 грн.; за 2021рік - 899,85 грн. х 12 місяців - 10798,20 грн.; за 2022 рік - 989,83 грн. х 12 місяців = 11877,96 грн.; за 2023 рік - 1253,12 грн. х 12 місяців = 15037,44 грн; за період з 01.01.2024 по 01.05.2024 - 1317,02 грн. х 4 місяці = 5268,08 грн.

Відповідно до виписки банку, відповідач частково сплатив позивачу за тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій на суму 15 000,00 грн.

Відповідачем подано суду лист Дубенської міської ради № 07-02-30/1042-Д-1292 від 23 листопада 2021 року, в якому зазначено, що у зв`язку з тим, що встановлення Кабінетом Міністрів України карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 є обставиною непереборної сили, Дворжак Т. на період дії таких обставин, звільняється від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань, які виникли на підставі договорів на тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій для розміщення зовнішньої реклами.

Управління архітектури, будівництва та земельних питань Дубенської міської ради зверталося до Дворжак Т. з листом № 01-25-4/22 від 12 січня 2022 року, в якому просило при здійсненні розрахунків за користування місцями розташування спеціальних конструкцій з 01 січня 2022 року брати до уваги нову щомісячну плату 990,00 грн. При цьому, у вказаному листі управління повідомило про наявність заборгованості по сплаті за користування місцями розташування спеціальних конструкцій станом на 01 січня 2022 року, яку просило терміново погасити. Вказаний лист отримано ФОП Дворжак Т.О. 21 січня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 857 /а.с. 27/.

Управління архітектури, будівництва та земельних питань Дубенської міської ради зверталося до ФОП Дворжак Т.О. з листом № 14-21/01-25/23 від 27 січня 2023 року в якому просило при здійсненні розрахунків за користування місцями розташування спеціальних конструкцій з 01 січня 2023 року брати до уваги нову щомісячну плату, зокрема, по договору № 37/73 від 18 вересня 2020 року в сумі 1 253,34 грн. При цьому, у вказаному листі управління повідомило про наявність заборгованості по сплаті за користування місцями розташування спеціальних конструкцій станом на 01 січня 2023 року, яку просило терміново погасити до 20 лютого 2023 року. Вказаний лист отримано ФОП Дворжак Т.О. 10 лютого 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 931 /а.с. 28 - 29/.

Рішенням Дубенської міської ради Рівненської області № 2615 від 22 грудня 2022 року "Про припинення управління житлово комунального господарства Дубенської міської ради" вирішено: припинити управління житлово комунального господарства Дубенської міської ради шляхом приєднання його до управління архітектури, будівництва та земельних питань Дубенської міської ради; перейменувати управління архітектури, будівництва та земельних питань Дубенської міської ради на управління архітектури, містобудування, житлово - комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради /а.с. 34/.

Управління архітектури, містобудування, житлово - комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради зверталося до ОСОБА_1 з листом № 289/01-25/23 від 29 вересня 2023 року в якому зазначило, що станом на 01 жовтня 2023 року заборгованість по сплаті за користування місцями розташування спеціальних конструкцій складає, зокрема, по договору № 37/73 від 18 вересня 2020 року 33 625,00 грн, про що оформлено та надіслано відповідачу рахунок фактуру № 3 від 29 вересня 2023 року. При цьому, у вказаному листі управління просило терміново погасити борг до 10 жовтня.2023 року з поданням управлінню копії відповідних квитанцій, що підтверджують проведення оплати. Вказаний лист отримано ОСОБА_1 13 жовтня 2023 року, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 420 /а.с. 30 - 31/.

Управління архітектури, містобудування, житлово - комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради зверталося до ОСОБА_1 з листом № 30-4/01-25/24 від 29 січня 2024 року, в якому просило при здійсненні розрахунків за користування місцями розташування спеціальних конструкцій з 01 січня 2024 року брати до уваги нову щомісячну плату, зокрема, по договору № 37/73 від 18 вересня 2020 року в сумі 1317,26 грн. При цьому, у вказаному листі управління повідомило про наявність заборгованості по сплаті за користування місцями розташування спеціальних конструкцій станом на 01 січня 2023 року, яку просило терміново погасити до 15 лютого 2024 року. Вказаний лист отримано ОСОБА_1 02 лютого 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 101 /а.с. 33/.

Докази сплати позивачу відповідачем заборгованості за тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій в сумі 30 923,96 грн суду не подано.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 статті 143 Конституції України встановлено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (ч. 1 ст. 144 Конституції України).

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до п. п. 1 та 2 п. а) ст. 29 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження: 1) управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад; 2) встановлення порядку та здійснення контролю за використанням прибутків підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідних територіальних громад.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 3 Господарського кодексу України (далі - ГК України), під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України та ч. 1 ст. 173 ГК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Особливості найму (оренди) державного і комунального майна встановлюються Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно ч. 1 - ч. 5 ст. 762 ЦК України, за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ч. 1 та ч. 4 ст. 286 ГК України).

Положеннями ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Закон України "Про рекламу" визначає засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами.

За змістом ст. 1 Закону України "Про рекламу", зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

За змістом ч. 1 ст. 16 Закону України "Про рекламу", розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб).

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч. 1 та ч. 2 ст. 614 ЦК України).

Як унормовано положеннями частини 2 статті 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з доводами апелянта про те, що листом Дубенської міської ради від 23 листопада 2021 року №07-02-30/1042-Д-1292 /а.с. 56/ його було звільнено від відповідальності за невиконання зобов`язань за Договором, у зв`язку з чим у відповідача відсутній обов`язок виконувати умови договору в частині сплати орендної плати, з цього приводу суд звертає увагу скаржника на таке.

Відповідальність за порушення у сфері господарювання визначено розділом V ГК України, зокрема частиною 1 статті 216 ГК України унормовано, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно пункту 3.7 Договору сторони погодили, що плата за тимчасове користування місцями, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій автоматично підлягає перерахуванню щорічно в січні кожного року на поточний рік шляхом коригування плати за попередній рік на рівень інфляції за цей же рік.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З аналізу пункту 3.7 договору судом вбачається, що орендна плата, яка погоджена сторонами щорічно підлягає коригуванню на рівень інфляції і така інфляція за домовленістю сторін є складовою орендної плати, а не нарахуваннями, які передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України.

Таким чином, посилання відповідача на лист Дубенської міської ради, яким, на його переконання його звільнено від сплати орендної плати за тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій, не береться апеляційним судом до уваги, оскільки, як вбачається з даного листа, міською радою звільнено від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань, які виникли на підставі договорів, а не від зобов`язань щодо оплати за тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій.

Також суд зазначає, що управління архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради () та Дубенська міська рада () є окремими юридичними особами. Дубенська міська рада не була стороною договору, який був укладений між позивачем та відповідачем по справі.

За таких умов, звільнити відповідача від зобов`язань можна було лише внаслідок укладення відповідних додаткових угод між сторонами договору. Однак, як встановлено та перевірено судом апеляційної інстанції, жодних правочинів між управління архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради та ФОП Дворжак Т.О. з цього питання не укладалося та в матеріалах справи такі відсутні.

Хибним також є твердження апелянта, що спір виник не з його вини, що унеможливлює притягнення його до відповідальності за дії, внаслідок яких використання місця розташування спеціальних конструкцій стало неможливим та неактуальним у зв`язку встановлено карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. З такими твердженнями не можна погодитись, оскільки ФОП Дворжак Т.О. не надає суду жодних доказів неможливості використання нею спеціальних конструкцій в період карантину, а відповідно й доказів того, що вона не могла розповсюджувати рекламу в цей період.

Відповідно до пп. 4.2.3 п. 4.2. Договору відповідач по справі зобов`язується проводити своєчасно та в повному обсязі оплату за тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій у порядку та розмірі встановленому розділом 3 цього Договору, з обов`язковим поданням управлінню копії відповідних квитанцій не пізніше останнього робочого дня поточного місяця. Зазначений договір не передбачає, права розповсюджувача реклами не здійснювати сплату у зв`язку із неактуальністю використання спеціальних конструкцій для розміщення реклами. Крім того, в ньому відсутні норми, які передбачали б звільнення відповідача від обов`язків за договором внаслідок встановлення карантину на території України.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що Постановою КМУ від 27 червня 2023 року № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Однак, навіть, якщо врахувати доводи відповідача, останнім з 1 липня 2023 року, тобто з моменту завершення карантину, жодної сплати за Договором не здійснив.

Твердження відповідача про те, що заборгованість за Договором є надуманою та необґрунтованою колегією суддів спростовується наступним.

Згідно п. 1.2. Договору відповідачу по справі надається місце для розміщення рекламного щита типу біл-борд. Порядок визначення розміру плати за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності, який є додатком № 4 до Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Дубно встановлює ставку за розміщення щитів стаціонарних (спеціальна наземна конструкція, що стоїть окремо). Білборд це рекламний щит великих розмірів, який встановлюється переважно вздовж вулиць і доріг. Таким чином, рекламний щит типу біл-борд та щит стаціонарний є однією і тією ж конструкцією, а тому відсутні жодні сумніви в правильності розрахунку заборгованості.

Зокрема, підписуючи Договір ФОП Дворжак Т.О. погоджувалася з його умовами, у тому числі щодо розміру плати, який встановлений ним.

Як вбачається з матеріалів справи, в 2021 році апелянтом було сплачено 15000 гривень на виконання договору, що свідчить про визнання його умов.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин, беручи до уваги вищенаведені обставини справи, судова колегія вважає, що аргументи, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 10 липня 2024 року у справі №918/524/24 відповідає вимогам процесуального законодавства і відсутні правові підстави для його скасування.

Місцевим господарським судом повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку переглядом справи у суді апеляційної інстанції, на підставі ст. 129 ГПК України, покладаються на Скаржника.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275 - 285, Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Дворжак Тамари Олександрівни на рішення Господарського суду Рівненської області від 10 липня 2024 року у справі №918/524/24 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Рівненської області від 10 липня 2024 року у справі №918/524/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Відповідно до частини 3 статті 287 ГПК України, дана справа не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків, визначених у підпунктах а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України.

Справу №918/524/24 повернути до Господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "23" жовтня 2024 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Філіпова Т.Л.