21.10.2024Справа № 910/5223/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Український центр медичної сертифікації та прогнозування»
про ухвалення додаткового рішення у справі №910/5223/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український центр медичної сертифікації та прогнозування»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Емомед»
Без виклику представників сторін
Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.09.2024 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Емомед» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Український центр медичної сертифікації та прогнозування» суму заборгованість у розмірі 26400 грн, інфляційні втрати у розмірі 4875 грн 51 коп. та 3% річних у розмірі 1470 грн 49 коп. а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2978 грн 61 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

14.10.2024 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Український центр медичної сертифікації та прогнозування» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №910/5223/24, у якій позивач просить суд стягнути з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25000 грн.

Розглянувши дану заяву, суд дійшов висновку про те, що остання підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже, за приписами ст.244 ГПК України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Судом встановлено, що при прийнятті судом рішення від 11.09.2024 у справі №910/5223/24 Господарським судом міста Києва не було вирішено питання про розподіл судових витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами п.п. 1-2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Витрати сторін, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених 129 ГПК України.

Судом встановлено, що на підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем додано до матеріалів справи копію Договору про надання послуг адвоката №20/04/2024 від 20.04.2024, копію платіжної інструкції №3205 від 22.04.2024 на суму 25000 грн, ордер серії ВЕ №1116524 від 23.04.2024.

Відповідно до п.5.1. Договору №20/04/2024 від 20.04.2024 за надання передбаченої Договором правової допомоги Довіритель сплачує Повіреному винагороду в розмірі 25000 грн.

Таким чином, сторонами за вказаним Договором визначено фіксовану вартість послуги з професійної правничої допомоги.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Згідно з ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом задоволено позовні вимоги частково, то судові витрати понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 24592,25 грн

Керуючись ст.ст.126, 129, 232, 233, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Український центр медичної сертифікації та прогнозування» про ухвалення додаткового рішення у справі №910/5223/24 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Емомед» (01021, м. Київ вул. Михайла Грушевського, буд. 28/2, нежиле приміщення 43; ідентифікаційний код 39960833) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Український центр медичної сертифікації та прогнозування» (03028, м. Київ, вул. Саперно-Слобідська, буд. 10, офіс 1; ідентифікаційний код 33058382) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24592 (двадцять чотири тисячі п`ятсот дев`яносто дві) грн 94 коп.

В іншій частині заяви відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання: 21.10.2024.

Суддя Я.В. Маринченко