ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024 року м.Дніпро Справа № 904/526/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О.

суддів: Кощеєва І.М., Чус О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Державного підприємства Східний гірничо-збагачувальний комбінат на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2024 у справі №904/526/24 (суддя Загинайко Т.В.)

за позовом Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, м. Жовті Води Дніпропетровської обл., вул. Горького, буд. 2; ідентифікаційний код 14309787)

до Фізичної особи-підприємця Балагура Костянтина Володимировича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про стягнення 138 092 грн. 83 коп.

та

за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Балагура Костянтина Володимировича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, м. Жовті Води Дніпропетровської обл., вул. Горького, буд. 2; ідентифікаційний код 14309787)

про стягнення 21 834 грн. 96 коп.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Позивач - Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№510/24 від 07.02.2024) про стягнення з фізичної особи-підприємця Балагури Костянтина Володимировича 138 092 грн. 83 коп. - збитків за істотні порушення договору від 04.11.2021 №828/11/27СП про закупівлю послуг. Також позивач просив стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

04.03.2024 Фізична особа - підприємець Балагура Костянтин Володимирович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з зустрічною позовною заявою (вх.№922/24 від 04.03.2024) про стягнення з Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" інфляційних втрат в розмірі 21 834 грн. 96 коп.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2024 у справі №904/526/24 відмовлено у задоволенні первісного позову Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" до Фізичної особи-підприємця Балагура Костянтина Володимировича про стягнення 138 092, 83 грн. Задоволено зустрічний позов Фізичної особи-підприємця Балагура Костянтина Володимировича до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 21 834, 96 грн.

Стягнуто з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Фізичної особи-підприємця Балагура Костянтина Володимировича 21 834,96 грн інфляційних нарахувань та 2422,40 грн витрат на сплату судового збору. Судові витрати у справі за первісним позовом віднесено за рахунок Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат".

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, щона виконання умов укладенного між Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", як замовником, та Фізичною особою-підприємцем Балагура Костянтином Володимировичем, як виконавцем, договору від 04.11.2020 №828/11/27СП про закупівлю послуг (надалі - Договір ), Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" 05.01.2021 було здійснено попередню оплату в розмірі 14 000 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ (платіжне доручення від 05.01.2021 №354).

В подальшому, Фізична особа-підприємець Балагура Костянтин Володимирович у претензії від 05.10.2023 №12 про оплату виконаних послуг вимагав від Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" негайно погасити заборгованість за Договором в розмірі 56 000 грн. 00 коп. (а.с. 86).

Строк оплати за надані послуги є таким, що настав 12.04.2021 (31.03.2021 (дата підписання акту виконаних послуг №17) + 10 календарних днів - 10.04.2021 - субота (вихідний), перший за ним робочий день - 12.04.2021)).

В свою чергу, Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" 20.10.2023 було проведено оплату залишку заборгованості за надані за Договором послуги в розмірі 56 000 грн. 00 коп. (платіжна інструкція від 20.10.2023 №11210).

Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" стверджує, що Фізичною особою-підприємцем Балагура Костянтином Володимировичем Державному підприємству "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" завдано збитки на загальну суму 138 092 грн. 83 коп., що складається з 70 000 грн. 00 коп., які були сплачені за послуги, які фактично надано не було та 68 092 грн. 83 коп. - розмір збитків, відповідно до Акту оцінки збитків, затвердженого Т.в.о. генерального директора 23.01.2024; Фізична особа-підприємець Балагура Костянтин Володимирович проти цього заперечує, що і стало причиною виникнення спору та звернення позивача з позовом до суду.

В порушення умов Договору Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" не виконало свого обов`язку власними силами та за власні кошти своєчасно забрати транспортний засіб після ремонту (пункт 6.1.3 Договору), порушивши строк проведення розрахунку за надані за Договором послуги. Оскільки позивачем за первісним позовом не надано доказів щодо того, в якому саме стані перебував транспортний засобів на момент передання його в ремонт, належних та допустимих доказів того, в якому стані перебував вказаний транспортний засіб при його отриманні (так, надані Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення, заява про кримінальне правопорушення, протокол огляду місця події лише відображають позицю позивача за первісним позовом), а також доказів наявності будь-яких дій Фізичної особи-підприємця Балагура Костянтином Володимировичем, що призвели до збитків, з матеріалів справи не вбачається наявність порушення Фізичною особою-підприємцем Балагура Костянтином Володимировичем зобов`язання, що випливає з договору, збитків та їх розміру, причинного зв`язку між порушенням стороною зобов`язання, що випливає з договору, та збитками, а також вини Фізичної особи-підприємця Балагура Костянтина Володимировича.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги за первісним позовом є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

При розгляді зустрічного позову суд першої існтанції встановив, що Фізичною особою-підприємцем Балагура Костянтином Володимировичем здійснено інфляційні нарахування за порушення Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" строку розрахунку за надані за Договором послуги у розмірі 21 834 грн. 96 коп. за період з 11.04.2021 по 19.10.2023.

Під час розгляду зустрічної позовної заяви, суд першої інстанції визначив, що Фізичною особою-підприємцем Балагура Костянтином Володимировичем невірно визначено перший день прострочення, оскільки останнім помилково першим днем прострочення визначено 11.04.2021, тоді як, враховуючи положення частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України, першим днем прострочення виконання зобов`язання зі сплати за надані за Договором послуги є 13.04.2021.

Отже, за висновками суду першої інстанції, строк оплати за надані послуги є таким, що настав 12.04.2021 (31.03.2021 (дата підписання акту виконаних послуг №17) + 10 календарних днів - 10.04.2021 - субота (вихідний), перший за ним робочий день - 12.04.2021)).

При цьому, враховуючи специфіку інфляційних нарахувань, суд першої інстанції погодився з сумою інфляційних нарахувань, визначеною Фізичною особою-підприємцем Балагура Костянтином Володимировичем.

На підставі наведеного, господарський суд дійшов висновку, що стягненню з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Фізичної особи-підприємця Балагура Костянтина Володимировича підлягають інфляційні нарахування за період з 13.04.2021 по 19.10.2023 в розмірі 21 834 грн. 96 коп.

З урахуванням викладеного, позивні вимоги за зустрічним позовом, за висновками суду першої інстанції, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", в якій рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2024 у справі №904/526/24 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити первісний позов Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" до Фізичної особи-підприємця Балагура Костянтина Володимировича про стягнення сбитків у розмірі 138 092,83 грн.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

Скаржник зазначає, що 27.10.2023 року представники ДП СхідГЗК прибули на промислову площадку Виконавця (розташована за адресою: м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, 149) для того, щоб забрати гідравлічний підйомник ЗІЛ-130-МШТС-4М, як це передбачено пунктом 6.1.3 Договору. Однак при огляді транспортного засобу було встановлено, що він непридатний для транспортування та експлуатації , а саме було виявлено наступні недоліки:

- не працює стартер автомобіля;

- відсутні трубки, які з`єднують регулятор тиску на компресорі з манометром в кабіні авто (при відсутності трубок повітря не наповнює гальмівну систему);

- не працює електрообладнання (тиск масла, температура охолоджувальної рідини, зарядка АКБ); - не працює щеплення авто, що унеможливлює вмикання передач, а також розподільча коробка, що унеможливлює роботу гідравлічного підйомника;

- мінімальний рівень мастила в двигуну внутрішнього згорання, а також повна відсутність мастила гідравлічній системі підйомника;

- відсутне запасне колесо;

- через непрацюючі прилади неможливо від слідкувати справність роботи генератору та компресору;

- відсутній прилад крену підіймача та обладнання кріплення стріли підіймача;

- на транспортний засіб встановлено інший двигун внутрішнього згорання, а подальша доля двигуна, який належить транспортному засобу невідома.

Як зазначає скаржник, на вимогу представника ДП «СхідГЗК» усунути вищезазначені недоліки для можливості подальшого користування транспортним засобом, ФОП Балагура К.В. заявив, що ним виконано умови Договору, а за виявленні недолікі він відповідальності не несе. Представником Замовника було викликано представників Відділення поліції № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області для складання заяви про вчинення кримінального правопорушення по факту нанесення збитків державному підприємству, копії документів додаються.

За доводами скаржника, керуючись пунктом 6.2.6 укладеного Договору (передбачено, що Замовник має право вимагати від Виконавця своєчасного виправлення допущених недоліків (дефектів) за його рахунок, у термін, що не перевищує 5 днів з моменту письмового повідомлення, що направляється Виконавцю), 02.11.2023 року на адресу реєстрації ФОП Балагури К.В. було направлено заяву з вимогою усунути недоліки виявленні 27.10.2023 року, копія заяви додається. Однак 13.11.2023 року зазначений лист повернувся до ДП «СхідГЗК» з відміткою про неможливість вручення листа, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою.

Скаржник зауважує, що з метою оцінки збитків нанесених ДП «СхідГЗК» внаслідок розукомплектування та неналежного виконання послуг з ремонту ФОП Балагура К.В. за Договором № 828/11/27 СП від 04.11.2020 року було створено комісію, за результатами якої було складено АКТ оцінки збитків від 23.01.2024 року. Відповідно до зазначеного Акту сума збитків становить 68092,83 грн.

Крім того, як зазначив апелянт, Позивачем в повному обсязі виконано обов`язки, передбачені пунктами 4.2. та 4.3 Договору, щодо оплати наданих послуг на загальну суму 70000,00 грн., що підтверджується доданими до справи платіжними документами.

На думку скаржника, матеріали справи свідчать, що відповідач свої зобов`язання за договором по ремонту та технічному обслуговуванні вантажопідіймального обладнання гідравлічного підйомника МШТС-4М не виконав.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

15.07.2024 до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив ФОП Балагури К.В. на апеляційну скаргу, за змістом якого останній зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, в той час як скаржник зі свого боку не навів жодного належного обґрунтування та доводу щодо того, які саме положення норм матеріального чи процесуального права було порушено судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення, у зв`язку з чим просить апеляційний суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2024 у справі №904/526/24 залишити без змін.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Згідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 10.06.2024 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Кощеєв І.М., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.06.2024 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи №904/526/24. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи №904/526/24.

19.06.2024 матеріали даної справи надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.06.2024 апеляційну скаргу Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2024 у справі №904/526/24 залишено без руху.

Скаржнику надано можливість усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: сплатити судовий збір у сумі 3633,60 грн - надавши строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

До канцелярії суду апеляційної інстанції від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, до якої на виконання ухвали суду додано відповідні докази.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.07.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2024. Ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Між Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", як замовником, та Фізичною особою-підприємцем Балагура Костянтином Володимировичем, як виконавцем, було укладено договір від 04.11.2020 №828/11/27СП про закупівлю послуг (надалі - Договір ) (а.с.5-8, 80-84).

Пунктом 1.1 Договору визначено, що виконавець зобов`язується надати послуги, зазначені в пункті 1.2 договору, а замовник прийняти і оплатити такі послуги.

Відповідно до пункту 1.2 Договору виконавець зобов`язується надати в порядку та на умовах даного договору послуги з ремонту і технічного обслуговування мототранспортних засобів і супутнього код 5011 (Ремонт вантажопідіймального обладнання гідравлічного підйомника МШТС-4М (далі - послуги).

Згідно з пунктом 1.3 Договору виконавець здійснює послуги з ремонту гідравлічного підйомника ЗИЛ-130-МШТС-4М, державний номер НОМЕР_2 МШТС-4М, заводський номер 558, рік випуску 1985 (далі - обладнання).

Послуги надаються на базі виконавця відповідно до НПАОП 0.00-1.80-18 "Провила охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання", затверджених Наказом Міністерства соціальної політики України від 27.0.2018 №244/31696 (пункт 1.4 Договору).

Пунктом 1.5 Договору визначено, що перелік послуг для ремонту обладнання наданий у Додатку №2, який є невід`ємною частиною договору та проводяться з дотриманням рекомендацій, вимог та приписів заводу-виробника.

Послуги надаються із використанням матеріалів і запасних частин виконавця (пункт 1.6 Договору).

Відповідно до пункту 2.4 Договору гарантією якості наданих послуг є погоджений та підписаний сторонами акт приймання-передачі наданих послуг.

Пунктом 2.5 Договору визначено, що виявлені в процесі приймання наданих послуг дефекти виправляються виконавцем без додаткової оплати протягом 5 робочих днів з моменту виявлення.

Згідно з пунктом 3.1 Договору сума (ціна) договору, відповідно до протоколу погодження договірної ціни (Додаток №1, який є невід`ємною частиною договору), складає: 58 333 грн. 33 коп., крім того податок на додану вартість 20% - 11 666 грн. 67 коп., загальна сума (ціна) договору складає: 70 000 грн. 00 коп.

Всі зміни і доповнення до даного договору відбуваються на підставі підписаних сторонами додаткових угод (пункт 3.2 Договору).

Послуги, які виконуються відповідно до цього договору, сплачуються замовником за погодженими цінами в національній валюті України (пункт 4.1 Договору).

Пунктом 4.2 Договору визначено, що замовник здійснює 20% передоплату від загальної суми договору протягом 10 робочих днів після підписання договору.

Згідно з пунктом 4.3 Договору остаточний розрахунок здійснюється протягом 10 календарних днів після підписання сторонами акту приймання передачі наданих послуг.

Разом з актом приймання передачі наданих послуг виконавець надає рахунок на оплату та податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо її реєстрації у порядку, визначеному у Податковому Кодексі України (пункт 4.4 Договору).

Виконавець має право відмовитися від надання послуг, якщо замовник не виконав свої зобов`язання щодо оплати попередньо наданих послуг (пункт 4.6 Договору).

Відповідно до пункту 5.1 Договору доставка та повернення обладнання на базу виконавця здійснюється за рахунок замовника.

Пунктом 5.2 Договору визначено, що виконавець приступає до надання послуг протягом 3-х календарних днів з дня отримання передплати та передачі обладнання для надання послуг.

Згідно з пунктом 5.3 Договору термін надання послуг не повинен перевищувати 20 робочих днів з дня початку надання послуг.

Період надання послуг - листопад - грудень 2020 року (пункт 5.4 Договору).

Місце надання послуг - виробничі площі виконавця, на відстані не більше 150 км від м. Жовті Води (пункт 5.5 Договору).

У випадку дострокового надання послуг замовник вправі достроково прийняти та сплатити їх виконання (пункт 5.6 Договору).

Пунктом 6.1 Договору визначено, що замовник зобов`язується:

- передати обладнання на базу виконавця для проведення послуг, вчасно забрати, обладнання з бази виконавця після надання послуг; передача обладнання від замовника виконавцю і від виконавця замовнику проводиться на базі виконавця, на підставі актів приймання - передачі (підпункт 6.1.1 Договору);

- сплатити вартість наданих виконавцем послуг у встановлений даним договором строк; за необхідності надати належним чином оформлені довіреності для подальшого оформлення виконавцем видаткових накладних за отримані запасні частини; своєчасно і в повному обсязі оплатити рахунки виконавця (підпункт 6.1.2 Договору);

- своїми силами за свій рахунок доставити обладнання на базу виконавця для надання послуг (проведення ремонту) і своєчасно забрати обладнання з бази виконавця після завершення надання послуг (виконання ремонту) (підпункт 6.1.3 Договору).

Відповідно до пункту 6.2 Договору замовник має право:

- відмовитися від прийняття наданих послуг у випадку виявлення недоліків, які виключають можливість використання обладнання відповідно до мети (підпункт 6.2.1 Договору);

- здійснювати в будь-який час, не втручаючись у господарську діяльність виконавця, технічний нагляд і контроль за ходом, обсягами та якістю робіт і запчастин і витратних матеріалів, що використовуються та дотримання вимог охорони праці під час надання послуг (підпункт 6.2.2 Договору);

- відмовитися від договору і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець вчасно не почав надання послуг, або виконує їх настільки повільно, що їх закінчення в термін, визначений договором, стає неможливим (підпункт 6.2.3 Договору);

- відмовитися від договору в будь-який час до закінчення, сплативши виконавцеві виконану частину наданих послуг при наданні їм необхідних документів (у т.ч. підписаних з обох сторін актом приймання передачі наданих послуг) (підпункт 6.2.4 Договору);

- вимагати розірвання договору й відшкодування збитків при наявності істотних порушень виконавцем умов договору (підпункт 6.2.5 Договору);

- вимагати від виконавця своєчасного виправлення допущених недоліків (дефектів) за його рахунок у термін, що не перевищує 5 днів з моменту письмового повідомлення, що направляється виконавцю (підпункт 6.2.6 Договору);

- здійснювати перевірку працівників, машин, механізмів, устаткування тощо на відповідність вимогам, заявленим у дозвільних документах та вимогам нормативно - правових актів України з охорони праці (підпункт 6.2.7 Договору);

- відмовитися від договору в будь-який час до закінчення (попередивши про це виконавця за 15-ть календарних днів до моменту розірвання договору), сплативши виконавцеві виконану частину послуг, виключно у разі відсутності порушень умов договору з боку виконавця, при наданні ним необхідних документів (у т.ч. підписаних з обох сторін акту здачі-приймання виконаних послуг) (підпункт 6.2.8 Договору).

Пунктом 6.3 Договору визначено, що виконавець зобов`язується:

- надати послуги в обсягах, передбачених договором і необхідних для відновлення його працездатності, і відновлення технічних характеристик встановлених регламентом виробника і керівництвом з експлуатації (підпункт 6.3.1 Договору);

- надавати послуги якісно (підпункт 6.3.2 Договору);

- після отримання оплати передати замовнику у терміни передбачені договором відремонтоване обладнання (підпункт 6.3.3 Договору);

- після закінчення надання послуг на підставі акту повернути замовнику металобрухт, який виник під час виконання робіт, замінені запасні частини та матеріали (підпункт 6.3.4 Договору).

- скласти податкову накладну на дату виникнення податкових зобов`язань, визначених відповідно до пункту 187.1 Податкового Кодексу України, в електронній формі, оформлену належним чином, із зазначенням обов`язкових реквізитів, відповідно до вимог ПКУ, з дотриманням умови щодо належної реєстрації електронного підпису уповноваженої особи та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку та в строки, передбачені статтею 201 Податкового Кодексу України (підпункт 6.3.5 Договору).

Підпунктом 6.4.1 Договору визначено, що виконавець має право припинити надання послуг у випадку невиконання або несвоєчасного виконання замовником своїх зобов`язань за договором, які можуть викликати неможливість надання виконавцем послуг.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2021, а в частині розрахунків - до їхнього повного виконання (пункт 10.1 Договору в редакції Додаткової угоди від 30.12.2020 №1 (а.с. 91).

Відповідно до пункту 13.1 Договору невід`ємною частиною договору є :

- Додаток №1 - Протокол узгодження договірної ціни (підпункт 13.1.1 Договору);

- Додаток №2 - Перелік робіт, які виконуються в процесі надання послуг для відновлення працездатності обладнання (підпункт 13.1.2 Договору).

Також сторонами було підписано Додаток №1 до Договору "Протокол узгодження договірної ціни" з якого вбачається, що сторонами погоджено договірну ціну на надання послуг за Договором, яка складає 58 333 грн. 33 коп., крім того податок на додану вартість 20% - 11 666 грн. 67 коп., загальна сума (ціна) договору складає: 70 000 грн. 00 коп. (а.с.83 звор. сторона).

Відповідно до підписаного сторонами Переліку робіт, які виконуються в процесі надання послуг для відновлення працездатності обладнання (Додаток №2 до Договору) в процесі надання послуг для відновлення працездатності обладнання надаються наступні послуги:

- відновлення верхнього елемента перильного огородження робочої площадки малотеплопровідним матеріалом;

- заміна покажчика тиску масла гідросистеми підйомника;

- змащення шарнірного з`єднання верхнього коліна стріли та вузла кріплення з робочою площадкою;

- усунення люфтів шарнірних з`єднань виносних опор;

- відновлення функціонала кнопки подачі звукового сигналу з робочої площадки;

- відновлення працездатності блокування підйому опор при робочому положенні стріли;

- відновлення системи блокування підйому та повороту колін стріли при не виставлених опорах;

- відновлення системи аварійного опускання стріли;

- відновлення габаритних вогнів робочої площадки;

- регулювання та пломбування обмежувача граничного вантажу, клапана запобіжного;

- регулювання системи орієнтації пола робочої платформи в горизонтальному положенні;

- відновлення системи аварійної зупинки двигуна;

- ремонт покажчика нахилу підйомника (а.с. 84).

В подальшому сторонами було складено Акт від 11.11.2020 №1/11/20 приймання-передачі транспортного засобу, його складових для надання послуг з технічного обслуговування та ремонту про технічний стан автомобіля ЗИЛ-130-МШТС-4М, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який передається-приймається для надання послуг з технічного обслуговування та ремонту згідно Договору від 04.11.2020 №828/11/27СП, з якого вбачається таке:

- показання лічильника пробігу на спідометрі на момент отримання ДТЗ виконавцем 11257 км;

- пломба на лічильнику пробігу встановлена;

- технічний стан ДТЗ (його складових): задовільний;

- бак (баки) заправлено пальним бензин А-92 на 50 (% або літрів);

- експлуатаційні рідини: гідравлічна олива;

- комплектність ДТЗ: комплектний з запасним колесом;

- експлуатаційна документація: паспорт на підйомник автомобільний гідравлічний МШТС-4М, реєстраційний помер 02124, заводський номер 558, Заключення експертизи №-01-0546.17, Відомість пошкоджень, дефектів та відмов гідравлічного підйомника МШТС-4М, зав. № 558 від 28.07.2020.

Майно прийняте на відповідальне збереження (пункт 10 Акту) (а.с. 15).

Як вбачається, на виконання умов Договору Фізичною особою-підприємцем Балагура Костянтином Володимировичем було надано послуги Державному підприємству "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", а останнім були прийняті надані послуги без будь-яких зауважень, про що свідчить акт від 31.03.2021 №17 виконаних послуг, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 85).

Так, з вказаного акту виконаних послуг вбачається, що виконавець в порядку та на умовах Договору надав наступні послуги на загальну суму 70 000 грн. 00 коп. з урахуванням ПДВ, а саме:

- відновлення верхнього елемента перильного огородження;

- заміна показника тиску масла;

- змазка шарнірного з`єднання верхнього коліна;

- усунення люфтів шарнірних з`єднань виносних опор;

- відновлення функціонала кнопки подачі звукового сигналу;

- відновлення працездатності блокування опор при рпс;

- відновлення системи блокування підйому та повороту колін;

- відновлення системи аварійного опускання стріли;

- відновлення габарітних вогнів;

- регуліровка та пломбіровка ОПГ;

- регуліровка системи орієнтації пола робочої платформи;

- відновлення системи аварійної зупинки двигуна;

- ремонт показчика нахилу підйомника.

В матеріалах справи міститься копія податкової накладної від 31.03.2021 №4, складеної Фізичною особою-підприємцем Балагура Костянтином Володимировичем та квитанції №1 (а.с. 88-89).

Як вбачається, Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" у період з 05.01.2021 по 20.10.2023 включно було проведено сплату за надані послуги на загальну суму 70 000 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ.

Так, на виконання умов Договору, Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" 05.01.2021 було здійснено попередню оплату в розмірі 14 000 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ (платіжне доручення від 05.01.2021 №354) (а.с. 90).

В подальшому, Фізична особа-підприємець Балагура Костянтин Володимирович у претензії від 05.10.2023 №12 про оплату виконаних послуг вимагав від Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" негайно погасити заборгованість за Договором в розмірі 56 000 грн. 00 коп. (а.с. 86).

Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" 20.10.2023 було проведено оплату залишку заборгованості за надані за Договором послуги в розмірі 56 000 грн. 00 коп. (платіжна інструкція від 20.10.2023 №11210) (а.с. 87).

Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" стверджує, що 27.10.2023 представники ДП СхідГЗК прибули на промислову площадку виконавця (розташована за адресою: м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, 149) для того, щоб забрати гідравлічний підйомник ЗІЛ-130-МШТС-4М, як це передбачено пунктом 6.1.3 Договору. Однак при огляді транспортного засобу було встановлено, що він непридатний для транспортування та експлуатації, а саме було виявлено наступні недоліки: - не працює стартер автомобіля; - відсутні трубки, які з`єднують регулятор тиску на компресорі з манометром в кабіні авто (при відсутності трубок повітря не наповнює гальмівну систему); - не працює електрообладнання (тиск масла, температура охолоджувальної рідини, зарядка АКБ); - не працює щеплення авто, що унеможливлює вмикання передач, а також розподільча коробка, що унеможливлює роботу гідравлічного підйомника; - мінімальний рівень мастила в двигуну внутрішнього згорання, а також повна відсутність мастила гідравлічній системі підйомника; - відсутнє запасне колесо; - через непрацюючі прилади неможливо відслідкувати справність роботи генератору та компресору; - відсутній прилад крену підіймача та обладнання кріплення стріли підіймача; - на транспортний засіб встановлено інший двигун внутрішнього згорання, а подальша доля двигуна, який належить транспортному засобу, невідома.

Також Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" зазначає, що представником замовника було викликано представників Відділення поліції №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області для складання заяви про вчинення кримінального правопорушення по факту нанесення збитків державному підприємству та надає копії протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.10.2023, протоколу огляду місця події від 27.10.2023, пояснення юрисконсульта Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (а.с. 12-14).

До первісної позовної заяви Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" додано копію Акту, затвердженого Т.в.о. генерального директора 23.01.2024 оцінки збитків, які завдано Державному підприємству "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" внаслідок розкрадання (псування) такого майна: "Автомобіль марки ЗіЛ-130-МШТС-4М. держ. № НОМЕР_2 , інв. №3080400, первісна вартість 173 300 грн. 00 коп., залишкова вартість - 0,00 грн. (внаслідок розукомплектування та неналежного надання послуги з ремонту виконавцем ФОП Балагура К.В. за договором від 04.11.2020 №828/11/27СП); дата оцінки: 19.01.2024; дата оцінки, встановлена для звернення до суду: 19.01.2024; на підставі наданих вихідних даних визначено розмір збитків - 68 092 грн. 83 коп. (а.с. 16).

Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" стверджує, що Фізичною особою-підприємцем Балагура Костянтином Володимировичем Державному підприємству "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" завдано збитки на загальну суму 138 092 грн. 83 коп., що складається з 70 000 грн. 00 коп., які були сплачені за послуги, які фактично надано не було та 68 092 грн. 83 коп. - розмір збитків, відповідно до Акту оцінки збитків, затвердженого Т.в.о. генерального директора 23.01.2024; Фізична особа-підприємець Балагура Костянтин Володимирович проти цього заперечує, що і стало причиною виникнення спору та звернення позивача з позовом до суду.

Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті за зустрічним позовом

Фізичною особою-підприємцем Балагура Костянтином Володимировичем здійснено інфляційні нарахування за порушення Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" строку розрахунку за надані за Договором послуги у розмірі 21 834 грн. 96 коп. за період з 11.04.2021 по 19.10.2023.

Строк оплати за надані послуги є таким, що настав 12.04.2021 (31.03.2021 (дата підписання акту виконаних послуг №17) + 10 календарних днів - 10.04.2021 - субота (вихідний), перший за ним робочий день - 12.04.2021)).

Отже, стягненню з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Фізичної особи-підприємця Балагура Костянтина Володимировича підлягають інфляційні нарахування за період з 13.04.2021 по 19.10.2023 в розмірі 21 834 грн. 96 коп.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, колегією суддів в порядку частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині неоспорених сторонами обставин справи відносно того, що: 04.11.2020 між Державним підприємством «Східний гірничо - збагачувальний комбінат» (надалі замовник) та Фізичною особою підприємцем Балагурою Костянтином Володимировичем (надалі виконавець) укладено договір №828/11/27СП про закупівлю послуг; що між сторонами було підписано Додаток №1 до Договору «Протокол узгодження договірної ціни», яким погоджено договірну ціну на надання послуг за Догвоором, що складає 58 333,33 грн, крім того податок на додану вартість 20% - 11 666,67 грн, загальна сума договору складає: 70 000,00 грн.; що між сторонами було складено акт від 11.11.2020 №1/11/20 приймання передачі транспортного засобу, його складових для надання послуг з технічного обслуговування та ремонту про технічний стан автомобіля ЗИЛ-130-МШТС-4М, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який передається-приймається для надання послуг з технічного обслуговування та ремонту згідно Догвоору від 04.11.2020 №828/11/27СП, за яким майно прийняте на відповідальне збереження.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено Договір про закупівлю послуг №828/11/27СП від 04.11.2020.

Укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм глави 61 розділу ІІІ Книги п`ятої Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За визначенням ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 623 Цивільного кодексу України слідує, що учасник господарських відносин, який порушив господарські зобов`язання або встановлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

За змістом ч. 1, 3 ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

За змістом положень ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно з приписами статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Частиною 2 статті 1210 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок недоліків робіт (послуг), підлягає відшкодуванню їх виконавцем.

Шкода, завдана внаслідок недоліків товару, що є нерухомим майном, робіт (послуг), підлягає відшкодуванню, якщо її завдано протягом встановленого строку служби (строку придатності) товару, результатів робіт (послуг), а якщо він не встановлений, - протягом десяти років з дня виготовлення товару, виконання роботи (надання послуги) (ч. 1 ст. 1211 Цивільного кодексу України).

При вирішенні спорів про відшкодування збитків доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією і негативними наслідками. Обов`язок доказування розподіляється таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач - відсутність його вини в заподіянні шкоди.

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

Тобто, відшкодуванню підлягають збитки, які знаходяться у причинному зв`язку з правопорушенням. Відшкодування збитків є видом відповідальності учасників цивільних правовідносин за шкоду, яка є негативним наслідком правопорушення.

Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною шкоди, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Протиправною є поведінка особи з порушенням норм законодавства. Якщо зобов`язання виникає з договору, то протиправною визнається поведінка боржника, що порушує умови договору та закону.

Згідно Договору, з урахуванням положень частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України, строк оплати за надані послуги є таким, що настав 12.04.2021 (31.03.2021 (дата підписання акту виконаних послуг №17) + 10 календарних днів - 10.04.2021 - субота (вихідний), перший за ним робочий день - 12.04.2021)).

Як вбачається з матеріалів справи, остаточний розрахунок за надані за Договором послуги було проведено Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" лише 20.10.2023, тобто з порушення умов Договору (платіжна інструкція від 20.10.2023 №11210 на суму 56 000 грн. 00 коп.).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було виконано всі господарські зобов`язання за договором №828/11/27СП від 04.11.2020 про закупівлю послуг у повній відповідності до умов договору. Так, між сторонами було підписано без зауважень та заперечень акт виконаних послуг №17 від 31.03.2021.

З вказаного акту виконаних послуг вбачається, що виконавець в порядку та на умовах Договору надав наступні послуги на загальну суму 70 000 грн. 00 коп. з урахуванням ПДВ, а саме:

- відновлення верхнього елемента перильного огородження;

- заміна показника тиску масла;

- змазка шарнірного з`єднання верхнього коліна;

- усунення люфтів шарнірних з`єднань виносних опор;

- відновлення функціонала кнопки подачі звукового сигналу;

- відновлення працездатності блокування опор при рпс;

- відновлення системи блокування підйому та повороту колін;

- відновлення системи аварійного опускання стріли;

- відновлення габарітних вогнів;

- регуліровка та пломбіровка ОПГ;

- регуліровка системи орієнтації пола робочої платформи;

- відновлення системи аварійної зупинки двигуна;

- ремонт показчика нахилу підйомника.

В матеріалах справи також міститься копія податкової накладної від 31.03.2021 №4, складеної Фізичною особою-підприємцем Балагура Костянтином Володимировичем та квитанції №1.

Позивач за первісним позовом - Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Балагура Костянтин Володимирович 138 092 грн. 83 коп., що складає 68 092 грн. 83 коп. - збитків відповідно до акту оцінки збитків та 70 000 грн. 00 коп. - суми оплати за Договором.

Обґрунтовуючи позов позивач посилається лише на Акт, затверджений т.в.о. генерального директора оцінки збитків, які завдано Державному підприємству «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» внаслідок розкрадання (псування) такого майна: «Автомобіль марки ЗІЛ-130-МШТС-4М, держ. № НОМЕР_2 , інв. №3080400, первісна вартість 173 300,00 грн, залишкова вартість 0,00 грн (внаслідок розукомплектування та неналежного надання послуги з ремонту виконавцем ФОП Балагура К.В. за договором від 04.11.2020 №828/11/227СП); дата оцінки:19.01.2024; дата оцінки, встановлена для звернення до суду: 19.01.2024; на підставі наданих вихідних даних визначено розмір збитків 68 092,83 грн.

Також, позивач зазначив, що представником замовника було викликано представників відділення поліції №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області для складання заяви про вичнення кримінального правопорушення по факту нанесення збитків державному підприємству та надає копії протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.10.2023Ю протоколу огляду місця події від 27.10.2023, пояснення юрисконсульта Державного підприємства №Сзідний гірничо-збагачувальний комбінат».

При цьому, будь-яких інших доказів на підтвердження неналежного виконання робіт ФОП Балагурою К.В. та неналежного надання послуг відповідачем, матеріали справи не містять та суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74, ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" у первісному позові посилається, зокрема, на те, що на виробничій площі Фізичної особи-підприємця Балагура Костянтина Володимировича було допущено псування та знищення окремих агрегатів Гідравлічного підйомника ЗІЛ-130-МШТС-4М, який було прийнято останнім на відповідальне зберігання відповідно до пункту 10 Акту приймання передачі транспортного засобу № 1/11/20 від 11.11.2020.

Проте, Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" не надано, матеріали справи не містять доказів того, що ЗІЛ-130-МШТС-4М було передано Фізичній особі-підприємцю Балагура Костянтину Володимировичу саме у тій комплектації, на яку Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" посилається в переліку недоліків після ремонту, наведених у первісному позові.

Господарським судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ЗІЛ-130-МШТС-4М передавався Фізичній особі-підприємцю Балагура Костянтину Володимировичу на ремонт, перелік наданих послуг з ремонту Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" прийнято та погоджено, а перелік недоліків не співпадає з переліком наданих Фізичною особою-підприємцем Балагура Костянтином Володимировичем ремонтних послуг.

Судом першої інстанції доцільно зауважено, що в порушення умов Договору Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" не виконало свого обов`язку власними силами та за власні кошти своєчасно забрати транспортний засіб після ремонту (пункт 6.1.3 Договору), порушило строк проведення розрахунку за надані за Договором послуги.

Позивач протягом трьох років, після прийняття послуг у 2020 році, не звертався до відповідача зі скаргами, претензіями або з ініціативою спільного фіксування та встановлення факту наявності недоліків (збитків) в роботі відповідача.

Позивачем за первісним позовом не надано доказів щодо того, в якому саме стані перебував транспортний засобів на момент передання його в ремонт, належних та допустимих доказів того, в якому стані перебував вказаний транспортний засіб при його отриманні (так, надані Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення, заява про кримінальне правопорушення, протокол огляду місця події лише відображають позицю позивача за первісним позовом), а також доказів наявності будь-яких дій Фізичної особи-підприємця Балагура Костянтином Володимировичем, що призвели до збитків, з матеріалів справи не вбачається наявність порушення Фізичною особою-підприємцем Балагура Костянтином Володимировичем зобов`язання, що випливає з договору, збитків та їх розміру, причинного зв`язку між порушенням стороною зобов`язання, що випливає з договору, та збитками, а також вини Фізичної особи-підприємця Балагура Костянтина Володимировича.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

17.10.2019 набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

У рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд акцентує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

Позивачем не доведено неякісне виконання зобов`язань відповідачем; не доведено притягнення виконавця до кримінальної відповідальності по факту нанесених збитків державному підприємству. Позивач не наводить доказів в обгрунтування, яким чином поведінка відповідача при виконанні договору про закупівлю послуг №828/11/27СП від 04.11.2020 відповідає критеріям винності.

Оскільки позивачем не надано належних доказів, які б свідчили про допущені ФОП Балагурою Костянтином Володимировичем недоліки виконаної роботи або завдані збитки ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», то правові підстави для стягнення з відповідача 138 092,83 грн збитків відсутні.

На підставі наведеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що «…ДП «СхідГЗК» вважає, оскаржуване рішення необгрунтованим, прийнятим без повного і всебічного з`ясування всіх обставин у справи а отже є таким, і підлягає скасуванню. Судом першої інстанції не враховано позицію Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», яка полягає в наступному.

04.11.2021 року між Державним підприємством «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (надалі Замовник) та фізичною особою-підприємцем Балагура Костянтин Володимирович (надалі Виконавець) було укладено Договір № 828/11/27СП.

Згідно умов Договору Виконавець взяв на себе зобов`язання надати послуги з ремонту і технічного обслуговування мототранспортних засобів і супутнього код 5011 (Ремонт вантажопідіймального обладнання гідравлічного підйомника МШТС-4М) (надалі Послуги).

Вартість робіт становила згідно пункту 3.1 Договору 70000,00 грн. Порядок здійснення оплати відповідно до п. 4 Договору здійснювався наступним чином:

- п.4.2 - Замовник здійснюю 20% передоплати від загальної суми Договору протягом 10 робочих днів післі підписання Договору ;

- п.4.3 остаточний розрахунок здійснюється протягом 10 календарних днів після підписання Акту приймання передачі наданих послуг.

Гідравлічний підйомник ЗІЛ-130-МШТС-4М було передано Виконавцю 11.11.2020 року в справному стані, що підтверджується Актом № 1/11/20 про приймання-передачу, в пункті 4 якого зазначено, що його технічний стан ЗАДОВІЛЬНИЙ.

Передоплату відповідно до умов п. 4.2 Договору ДП «СхідГЗК» у розмірі 14000,00 грн. було здійснено 05.01.2021 року на розрахунковий рахунок Виконавця.

05.10.2023 року на адресу ДП «СХідГЗК» надійшла Претензія № 12 про оплату виконаних робіт, в якій було зазначено, що послуги з ремонту і технічного обслуговування мототранспортних засобів і супутнього код 5011 (Ремонт вантажопідіймального обладнання гідравлічного підйомника МШТС-4М) Виконавцем виконано в повному обсязі і сума заборгованості Замовника становить 56000,00 грн. 20.10.2023 року ДП СхідГЗК здійснило остаточний розрахунок за надані згідно Договору послуги, перерахувавши на рахунок Виконавця платіж у розмірі 56000,00 грн., що підтверджується копією Платіжної інструкції № 11210 від 20.10.2023 року.

27.10.2023 року представники ДП СхідГЗК прибули на промислову площадку Виконавця (розташована за адресою: м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, 149) для того, щоб забрати гідравлічний підйомник ЗІЛ-130-МШТС-4М, як це передбачено пунктом 6.1.3 Договору. Однак при огляді транспортного засобу було встановлено, що він непридатний для транспортування та експлуатації , а саме було виявлено наступні недоліки: - не працює стартер автомобіля;

- відсутні трубки, які з`єднують регулятор тиску на компресорі з манометром в кабіні авто (при відсутності трубок повітря не наповнює гальмівну систему);

- не працює електрообладнання (тиск масла, температура охолоджувальної рідини, зарядка АКБ); - не працює щеплення авто, що унеможливлює вмикання передач, а також розподільча коробка, що унеможливлює роботу гідравлічного підйомника;

- мінімальний рівень мастила в двигуну внутрішнього згорання, а також повна відсутність мастила гідравлічній системі підйомника;

- відсутне запасне колесо;

- через непрацюючі прилади неможливо від слідкувати справність роботи генератору та компресору;

- відсутній прилад крену підіймача та обладнання кріплення стріли підіймача;

- на транспортний засіб встановлено інший двигун внутрішнього згорання, а подальша доля двигуна, який належить транспортному засобу невідома.

На вимогу представника ДП «СхідГЗК» усунути вищезазначені недоліки для можливості подальшого користування транспортним засобом, ФОП Балагура К.В. заявив, що ним виконано умови Договору, а за виявленні недолікі він відповідальності не несе. Представником Замовника було викликано представників Відділення поліції № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області для складання заяви про вчинення кримінального правопорушення по факту нанесення збитків державному підприємству, копії документів додаються.

Додатково, керуючись пунктом 6.2.6 укладеного Договору (передбачено, що Замовник має право вимагати від Виконавця своєчасного виправлення допущених недоліків (дефектів) за його рахунок, у термін, що не перевищує 5 днів з моменту письмового повідомлення, що направляється Виконавцю), 02.11.2023 року на адресу реєстрації ФОП Балагури К.В. було направлено заяву з вимогою усунути недоліки виявленні 27.10.2023 року, копія заяви додається. Однак 13.11.2023 року зазначений лист повернувся до ДП «СхідГЗК» з відміткою про неможливість вручення листа, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою.

З метою оцінки збитків нанесених ДП «СхідГЗК» внаслідок розукомплектування та неналежного виконання послуг з ремонту ФОП Балагура К.В. за Договором № 828/11/27 СП від 04.11.2020 року було створено комісію, за результатами якої було складено АКТ оцінки збитків від 23.01.2024 року. Відповідно до зазначеного Акту сума збитків становить 68092,83 грн.

Підставою для відшкодування збитків відповідно до пункту 1 статті 611 ЦК та статті 224 ГК України є порушення зобов`язання.

Пунктом 6.2.5 Договору передбачено, що Замовник має право вимагати розірвання Договору й відшкодування збитків при наявності істотних порушень Виконавцем умов Договору. Факт наявності істотних порушень Договору підтверджується Актом оцінки збитків від 23.01.2024 року, Заявою про усунення недолікві від 02.11.2023 року за вих. 18/6901 та Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення.

Згідно із частиною 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Статтею 224 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б в разі належного виконання зобов`язань або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила правопорушення, у відповідності до частини 1 статті 225 Господарського кодексу України, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Виходячи з загальних принципів цивільного права для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: 1) протиправної поведінки; 2) наявності збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Тобто, вимога про відшкодування збитків може пред`являтися виключно у разі, якщо збитки є результатом порушення права і виключно до особи, яка це право порушила.

Згідно із частиною 1 статті 906 Цивільного кодексу України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, Позивачем в повному обсязі виконано обов`язки, передбачені пунктами 4.2. та 4.3 Договору, щодо оплати наданих послуг на загальну суму 70000,00 грн., що підтверджується доданими до справи платіжними документами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Матеріали справи свідчать, що відповідач свої зобов`язання за договором по ремонту та технічному обслуговуванні вантажопідіймального обладнання гідравлічного підйомника МШТС-4М не виконав.

Відповідно до п. 1 ст. 8 Цивільного кодексу України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

З огляду на те, що положеннями Цивільного кодексу України не врегульовано питання повернення попередньої оплати за договором про надання послуг, можна прийти до висновку про застосування аналогії закону, зокрема ст. 693 Цивільного кодексу України.

Так, згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем…» відхиляються колегією суддів як такі, що не містять в собі посилань, які б могли бути оцінені колегією суддів на предмет порушень з боку суду першої інстанції.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, викладені в апеляційних скаргах не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні суду першої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження.

З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2024 у справі №904/526/24 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частинами першою - третьою статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до пунтку 4 відзиву на апеляційну скаргу, відповідач поніс витрати на правничу допомогу, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, у розмірі 3 000,00 грн.

Колегія суддів констатує, що відповідачем дотримано вимоги статті 124 Господарського процесуального кодексу України в частині визначення попереднього розрахунку судових витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн у відзиві на апеляційну скаргу.

Також, відповідачем зазначено, що понесення витрат на правову допоомгу буде підтверджено відповідними документами додатково.

Відповідачем додано до відзиву на апеляційну скаргу, зоврема, наступні документи:

«…1. договір про надання професійної правничої допомоги.pdf;

2. свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.pdf;

3. ордер адвоката Балагура.pdf…»

Так, 15.07.2024 до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява відповідача, якою останній долучає до матеріалів справи докази понесення адвокатських витрат на професійну правничу допомогу в рамках апеляційного провадження, а саме:

«…1. Акт наданих послуг ІІ інстанція Балагура.pdf

2. Довідка про витрати на правову допомогу ІІ інстанція Балагура.pdf

3. Додаткова угода до договору від 28.02.2024.pdf

4. Квитанція про надсилання стороні ОСОБА_1 .pdf

5. Квитанція про надсилання стороні ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» 14309787.pdf

6. Квитанція про надсилання стороні ОСОБА_2 .pdf…»

Статтею 16 ГПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (далі Закон №5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Пункт 4 частини першої статті 1 Закону №5076-VI визначає, що договір про надання правничої допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

До договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина третя статті 27 Закону №5076-VI).

Як вбачається з матеріалів справи, 28.02.2024 між адвокатом Давиденко Дар`єю Ігорівною (надалі адвокат) та Фізичною особою підприємцем Балагурою Костянтином Володимировичем (надалі клієнт) укладено договір про надання професійної правничої допомоги, згідно умов якого адвокат зобов`язався представляти права і законні інтереси клієнта у правоохоронних органахЮ органів державної фіскальної служби України (у тому числі підрозділах податкової міліції) та органах прокуратуриЮ органах державної влади, місцевого самоврядування, перед третіми особами, а також в судах України загальної та спеціальної юрисдикції всіх інстанцій та здійснювати професійну діяльність адвоката згідно з умовами цього договору з усіма правами представника та захисника, які передбачені чинним в Україні законодавством. Для здійснення повноважень, вказаних в цьому пункті, адвокату надано право підпису (п. 1.1. договору).

Правова допомога надається адвокатом клієнту з приводу споруЮ який виник в рамках господарських взанємовідносин з Державним підприємством «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» () за догвоором №828/11/27СП від 04.11.2020 (п. 1.2. догвоору)

Згідно пункту 3.1. договір набирає чинності з моменту його підписання, та діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків.

Згідно з п. 4.1. договору, вартість наданих послуг становить:

1) Складання та направлення відзиву на позовну заяву 3 250,00 грн, без ПДВ.

2) Складання та подання зустрічної позовної заяви 3 250,00 грн, без ПДВ;

3) Складення відповіді на відзив 2 000,00 грн, без ПДВ;

4) Участь в одному судовому із розрахунку 2 000,00 грн за одне судове.

Вищенаведенні розрахунки обчислюються із розрахунку вартості 1 години роботи адвоката 1 000,00 грн, без ПДВ.

Додатковою угодою до договору про надання професійної правничої допомоги від 28.02.2024, укладеною 02.07.2024 сторони погодили допомвнити пункт 4.1 Догвоору та викласти його в наступній редакції:

« 4.1. Вартість надаваних послуг становить:

1) Складання та направлення відзиву на позовну заяву 3 250,00 грн, без ПДВ.

2) Складання та подання зустрічної позовної заяви 3 250,00 грн, без ПДВ.

3) Складення відповіді на відзив 2 000,00 грн, без ПДВ.

4) Участь в одному судовому із розрахунку 2 000,00 грн, без ПДВ.

5) Складання та подання відзиву на апеляційну скаргу 3 000,00 грн, без ПДВ.

Вищенаведені розрахунки обчислюються із розрахунку вартості 1 години роботи адвоката 1 000,00 грн, без ПДВ.»

Ця додаткова угода вступаж в дію з моменту її підписання Сторонами 9 п. 2. додаткової угоди).

Дана додаткова угода є невід`ємною частиною договору про надання професійної правничої допомоги від 28.02.2024 (п. 4. Додаткової угоди).

Згідно зі статтею 30 Закону №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатський гонорар може існувати у двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).

Враховуючи зміст Додаткової угоди до Договору про надання професійної правничої допомоги від 28.02.2024, колегія суддів констатує, що сторони погодили фіксовану форму розміру адвокатського гонорару.

Відповідно до акту приймання-пережання професійної правничої допомоги за договором від 28.02.2024, адвокат надала за оплату, а клієнт прийняв наступні послуги:

- в рамках господарської справи №904/526/24 за позовною заявою Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» до Фізичної особи-підприємця Балагури Костянтина Володимировича про стягненнч 138 092,83 грн та за зустрічним позовом Фізичної особи підприємця Балагури Костянтина Володимировича до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення 21 834,96 грн, адвокатом були надані наступні послуги:

1. Складання відзиву на апеляційну скаргу у кількості 1 шт, тривалість в годинах 3 години, вартість за супровід справи в суді І інстанції 3 000,00 грн.

Згідно довідки про витрати на правову допомогу, надану в рамках господарської справи №904/526/24 від 14.07.2024, адвокатом були надані наступні послуги:

1. Складання відзиву на апеляційну скаргу у кільскості 1 шт, тривалість

в годинах 3 години, вартість за супровід справи в суді І інстанції 3 000,00 грн.

Вказаною довідкою адвокат підтвердив отримання оплати гонорару у розмірі 3 000,00 грн, без ПДВ за супровід справи в суді апеляційної інстанції (відповідно до догвоору про надання професійної правиничої допомоги від 28.02.2024), у повному обсязі.

У постанові Великої Палати у справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

В питанні критеріїв також слід згадати висновки Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

В постанові у справі № 922/3812/19 Верховний Суд підтвердив власні висновки, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Отже, при зверненні за відшкодуванням варто пам`ятати, що при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.).

В питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що:

- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт;

- суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи;

- суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) з врахуванням критеріїв ч. ч. 5-7, 9 ст.129 ГПК України, може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Подібні висновки викладено в ряді постанов Верховного Суду у справі № 922/3436/20, у справі № 910/7586/19, у справі № 910/16803/19.

У вже згаданій справі № 755/9215/15-ц Велика Палата також вказала, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.

Позивачем не подано суду апеляційної інстанції заяви про зменшення заявлених до стягнення витрат з професійної правничої допомоги.

Колегія суддів не знаходить підстав для висновку, що заявлений апелянтом розмір витрат з професійної правничої допомоги у вигляді підготовки та подачі відзиву на апеляційну скаргу в суді апеляційної інстанції при розгляді справи № 904/526/24 у розмірі 3 000,00 є неспіврозмірним із заявленими позовними вимогами.

Відповідно, обов`язок несенення негативних наслідків, пов`язаний з ухиленням позивача від можливості подати клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу з відповідними доводами про їх неспіврозмірність цілком узгоджується з принципом диспозитивності господарського судочинства.

У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 3633,60 грн. покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Господарського суду Дніпропетрвоської області від 08.05.2024 у справі №904/526/24 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області області від 08.05.2024 у справі №904/526/24 - залишити без змін.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, м. Жовті Води Дніпропетровської обл., вул. Горького, буд. 2; ідентифікаційний код 14309787) на користь Фізичної особи-підприємця Балагура Костянтина Володимировича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 3 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видати відповідний наказ.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв