ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
С У Д О В И Й Н А К А З
25 вересня 2024 року м. ЧернівціСправа № 926/2426/24
Господарський суд Чернівецької області у складі судді Бутирського А.А., розглянувши заяву
до боржника: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
про видачу судового наказу в сумі 4163,29 грн
Товариство з обмеженою відповідальністю Альтфатер Чернівці звернулось до Господарського суду Чернівецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за договором обслуговування підприємств усіх форм власності №401 від 01.10.2011 р. в розмірі 4163,29 грн за послуги з вивезення побутових відходів за період з вересня 2022 року по грудень 2022 року.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2024р. справу № 926/2426/24 передано на розгляд судді Бутирському А.А.
Відповідно до статті 147 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.
Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.
Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.
Згідно з частиною 1 статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви, має відповідати встановленим вимогам і бути оплачена судовим збором (ст.ст. 149-151 ГПК України).
Розглянувши заяву стягувача, суд встановив, що вона відповідає вимогам ст.ст. 147-151 Господарського процесуального кодексу України, передбачених статтею 152 Господарського процесуального кодексу України підстав для відмови у видачі судового наказу судом не виявлено.
Згідно із приписами пункту 7 частини першої статті 155 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає по суті обґрунтованість заявлених стягувачем вимог.
Заява Товариства з обмеженою відповідальністю Альтфатер Чернівці про видачу судового наказу ґрунтується на доданих до неї доказах, які підтверджують існуючу заборгованість Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за договором обслуговування підприємств усіх форм власності №401 від 01.10.2011 р.
До заяви про видачу судового наказу стягувачем додано: копії договору №401 від 01.10.2011 р., акти надання послуг, акти звіряння взаємних розрахунків та докази сплати судового збору.
Згідно з положеннями статті 526 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з нормами статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Дослідивши долучені до заяви докази, суд дійшов висновку, що відповідно до положень статей 193, 230 Господарського кодексу України, статей 525, 526, 530, 549, 625 Цивільного кодексу України вимога про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за договором обслуговування підприємств усіх форм власності №401 від 01.10.2011 р. підлягає задоволенню, що є підставою для видачі судового наказу.
При цьому, сплачений заявником згідно з платіжної інструкції №718 від 24.09.2024р. судовий збір у розмірі 302,80 грн слід покласти на боржника відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 129, 147-151, 152, 154-156, 159 Господарського процесуального кодексу України, с у д
Боржник: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
2. Повідомити боржника про те, що під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (пункт 7 частини 1 статті 155 Господарського процесуального кодексу України).
3. Роз`яснити боржнику, що відповідно до частини 1 статті 157 Господарського процесуального кодексу України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.
4. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
5. Копію судового наказу, копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, надіслати боржнику.
Згідно із ч.1 ст.159 ГПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Дата набрання судовим наказом законної сили 24 жовтня 2024 року
Строк пред`явлення судового наказу до виконання 24 жовтня 2027 року
Дата видачі судового наказу стягувачу 24 жовтня 2024 року
Суддя Бутирський А.А.