ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року м.Черкаси Справа № 925/475/23

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого: судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Янтар-Черкаси-2", м.Черкаси, вул.Сумгаїтська,8/5

до Виконавчого комітету Черкаської міської ради, м.Черкаси, вул.Б.Вишневецького,36

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору,

на стороні позивача: 1) Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), м.Черкаси, просп. Хіміків, 50;

2) гр. ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ;

на стороні відповідача: 1) Управління інспектування Черкаської міської ради, м.Черкаси, вул.Благовісна,170, каб.21;

2) Приватного підприємства "СК Креатив", м.Черкаси, бул.Шевченка,266, оф.206;

про стягнення 2321073,40 грн вартості демонтованих споруд,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Кірса В.В. адвокат за ордером;

від відповідача: Кирман Р.А. за довіреністю;

від третьої особи-1 на стороні відповідача: Ободовський Д.В. за довіреністю;

від решти третіх осіб участі не брали.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Янтар-Черкаси-2" звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до Виконавчого комітету Черкаської міської ради з вимогами про стягнення 526280,00 грн вартості тимчасових споруд літніх терас (в кількості чотирьох конструкцій), що були демонтовані на підставі рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 06.06.2017 №569 "Про демонтаж ТС (павільйонів) по бульв.Шевченка,234 в м.Черкаси", а також про відшкодування судових витрат у сумі 47894,20 грн (з них: 40000,00 грн витрат на проведення експертизи та витрат на професійну правничу допомогу; 7894,20 грн судового збору).

Ухвалою суду від 09.09.2024 прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог та постановлено здійснювати подальший розгляд справи з вимогами про стягнення з відповідача 2321073,40 грн вартості демонтованих споруд; закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті у судове засідання 03.10.2024; участь представників сторін у засіданні визнано обов`язковою.

Учасники справи (треті особи-1,2 на стороні позивача та третя особа-2 на стороні відповідача) були належним чином повідомлені про дату, час та місце цього засідання, однак участі повноважних представників не забезпечили, про причини їх неявки до суду не повідомили.

Представник позивача вимоги підтримав повністю та просить позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив категорично та просить відмовити в задоволенні позову. Подано відзив на позов та відзив на збільшення позовних вимог (т.2 а.с.200-217).

Представник третьої особи (управління інспектування) позицію відповідача підтримав та просить в позові відмовити. Заперечення проти позову викладені письмово (т.1 а.с.124-137, вх.суду №7961/23 від 13.05.2023).

Відповідачем заявлено клопотання про виклик в судове засіданні судового експерта для надання пояснень по застосованих методиках розрахунку вартості втраченого майна.

Третя особа клопотання підтримав.

Позивач просить відмовити в задоволенні клопотання з мотивів оцінки експертизи судом в сукупності з іншими доказами.

Суд враховує, що експертний висновок НДКЦЕ є лише одним із доказів у справі і має оцінюватися в сукупності з іншими доказами. Експертний висновок може бути спростований у спосіб призначення і проведення іншої експертизи. ні відповідач, ні третя особа не поставили під сумнів висновок судового експерта та не заявляли про призначення та проведення повторної чи комісійної експертизи

Суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача про виклик експерта.

За результатами судового розгляду проголошено та приєднано до справи вступну та резолютивну частини судового рішення відповідно до приписів ст.ст.233, 240 Господарського процесуального кодексу України.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

За рішенням Виконкому Черкаської міської ради №569 від 06.06.2017 "Про демонтаж ТС (павільйонів) по бульв.Шевченка, 234 в м.Черкаси" представниками виконкому та Управління інспектування Черкаської міської ради було демонтовано тимчасові споруди у виді павільйонів за адресою: м.Черкаси, бульв. Шевченка, 234 як незаконно встановлені.

Відповідно до умов договору зберігання спірні павільйони були передані на зберігання Приватному підприємству "СК Креатив".

Позивач оскаржив рішення та законність дій Виконкому в Господарський суд Черкаської області. Відповідно до рішення суду у справі №925/781/21 від 13.10.2021 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Янтар-Черкаси" задоволено повністю та зобов`язано Виконком Черкаської міської ради повернути позивачеві демонтовані павільйони літні тераси (ТС-МАФ). Рішення суду набрало законної сили. На виконання рішення суду видано наказ.

Згідно постанови державного виконавця від 23.05.2022 відкрито виконавче провадження ВП №69069669 (т.1 а.с.16).

В процесі примусового виконання рішення суду державним виконавцем за участю представників боржника 24.11.2022 було здійснено вихід за адресою боржника (м.Черкаси, вул.Б.Вишневецького, 36) та за місцем зберігання майна Приватне підприємство "СК Креатив" (м.Черкаси, вул.Сумгаїтська, 10) та складено відповідні акти про відсутність спірного майна, яке підлягає примусовому поверненню стягувачу. Виконати рішення суду неможливо (т.1 а.с.17-18). В зв`язку з цим виконавчий документ повернуто стягувану без виконання постанова ДВСУ від 25.11.2022 у виконавчому провадженні №69069669 на підставі п.6 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" (т.1 а.с.19).

Відсутність в натурі присудженого до повернення майна стягувачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Янтар-Черкаси-2" стало причиною нового звернення стягувача в Господарський суд Черкаської області за захистом порушеного права та примусового стягнення з Виконкому Черкаської міської ради вартості демонтованого майна.

Позивач вже отримав задоволення вимог та позитивне рішення суду у справі №925/781/21 від 13.10.2021, яким вирішена доля його майна (ТС -МАФ). Позивач позиціонує свої нові вимоги як стягнення вартості цього ж майна (ТС-МАФ), набутого відповідачем без достатніх підстав, з посиланням на приписи ст.ст.1212, 1213 Цивільного кодексу України і вважає обраний спосіб захисту порушеного права найбільш ефективним у даній ситуації.

Відповідач вимоги заперечив та вказав на неприпустимість подвоєння позовних та виконавчих проваджень стосовно спірного майна позивача за участю тих же сторін. Вказав на неналежний спосіб захисту позивачем своїх прав. Просить в позові відмовити повністю.

Третя особа (Управління інспектування) вимоги заперечила. Підтримана позиція відповідача. Просить в позові відмовити повністю.

В позасудовому порядку спір сторонами не вирішено.

Інших доказів сторонами не надано.

Оцінюючи пояснення учасників та докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Відповідно до ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Позивач та відповідач є самостійними юридичними особами. Позивач є суб`єктом господарювання на ринку роздрібної торгівлі та супутніх послуг, з присвоєнням ідентифікаційного коду та внесенням даних в ЄДРПОУ.

Відповідач є органом місцевого самоврядування в Україні, з присвоєнням ідентифікаційного коду та внесенням даних в ЄДРПОУ. Діяльність позивача регламентована Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні". Орган місцевого самоврядування може діяти лише в спосіб, визначений Законом, і не інакше приписи ст.19 Конституції України. Відповідач у спірних відносинах виступає як управлена особа органу місцевого самоврядування на адміністративній території громади міста.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст.93 Цивільного кодексу України.

Спірне майно тимчасові споруди літні тераси позивача в кількості 4 конструкції демонтовані за рішенням відповідача та передані на зберігання за письмовим договором Приватному підприємству "СК Креатив".

Позивач звернувся в Господарський суд Черкаської області із позовом до відповідача про стягнення 2321073,40 грн вартості демонтованого майна (ТС-МАФ) позивача, яке неможливо повернути в натурі. Вимоги обґрунтовує приписами гл.83 Цивільного кодексу України як стягнення вартості набуття та збереження відповідачем майна без достатньої правової підстави (позадоговірні відносини).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 01.02.2017 продавець Товариство з обмеженою відповідальністю "Янтар-Принт" оплатно передав у власність гр. ОСОБА_1 багатофункціональні конструкції кафе/торгівельні павільйони загальною вартістю 526280,00 грн (т.1 а.с.20-21). Місце передачі товару м.Черкаси, бульв.Шевченка, 234.

08.02.2017 гр. ОСОБА_1 передав в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Янтар-Черкаси-2" чотири конструкції павільйонів (кафе, торгівельні павільйони) вартістю 526280 грн. Розмір оренди щомісячно складає 10000 грн договір від 08.02.2017 (т.1 а.с.22-23).

Виконком Черкаської міської ради прийняв рішення №569 від 06.06.2017 "Про демонтаж ТС (павільйон) по бульв.Шевченка, 234" (т.1 а.с.54).

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06.06.2018 у справі №8123/927/18 визнано неправомірною бездіяльність Черкаської міської ради та виконкому у питанні демонтажу споруд та зобов`язано виконати рішення виконкому №569 "Про демонтаж ТС (павільйонів) по бульв.Шевченка, 234".

На виконання рішення суду відповідно до акту проведення демонтажу тимчасової споруди в м.Черкаси від 12.06.2018 було проведено демонтаж об`єкту позивача.

12.06.2018 між Управлінням інспектування Черкаської міської ради (поклажодавець) та Приватним підприємством "СК Креатив" (зберігач) був укладений договір безоплатного зберігання №1 тимчасових споруд (павільйонів), що демонтовані за рішенням виконкому №569 (т.1 а.с.46-48). До договору №1 укладена додаткова угода від 05.05.2020, якою визначено строк дії договору зберігання до 31.12.2021 (т.1 а.с.50).

Відповідно до умов договору Приватного підприємства "СК Креатив" несе відповідальність за збереження майна, яке передано йому поклажодавцем.

Після неодноразових вимог до органу місцевого самоврядування про повернення майна власнику, які залишені без задоволення, позивач вважає, що демонтоване з бульвару Шевченка в м.Черкаси і передане на схов майно у виді павільйонів зникло і йому має бути компенсована вартість цього майна.

Після проведеної перевірки поклажодавець звернувся із заявою в поліцію щодо факту привласнення та розтрати Приватним підприємством "СК Креатив" майна, переданого йому на зберігання (т.1 а.с.155-156).

Позивач заявив про необхідність призначення та проведення судової товарознавчої експертизи вартості вилученого у нього майна (т.1 а.с.179-180) станом на момент розгляду справи. В обґрунтування вимог подає договір від 06.12.2016 на виготовлення 4 торгівельних павільйонів. Вартість робіт та створеного майна визначена в 540000 грн станом на 2016 рік.

Відповідач та третя особа заперечили письмово проти призначення та проведення товарознавчої експертизи.

За клопотанням позивача (вх.суду №7238/23 від 02.05.2023, т.1 а.с.74) судом була призначена товарознавча експертиза вартості чотирьох демонтованих МАФів позивача (за наявними документами).

За висновком експерта Черкаського НДЕКЦ від 10.06.2024 №СЕ-19/124-23/13861-ТВ вартість 4 МАФ з урахуванням нормативного зносу складає 2321073,40 грн (т.2 а.с.84-125).

Інших експертних висновків щодо вартості демонтованих споруд позивача - учасники спору не надали.

Сторони заперечили договірні відносини стосовно спірного майна. У відповідача (виконком) наявне та не виконане зобов`язання перед позивачем (ТОВ) про повернення майна - за рішенням Господарського суду Черкаської області у справі №925/781/21.

Представник відповідача вважає, що належним відповідачем у справі має бути Товариство з обмеженою відповідальністю "СК Креатив" як зберігач майна (відзив на позов, т.1 а.с.33-43).

01.02.2023 за заявою позивача було відкрито нове виконавче провадження ВП №70895042 по примусовому виконанню наказу суду у справі №925/781/21 (т.1 а.с.71).

Стягувач не звертався в Господарський суд Черкаської області із заявою про зміну способу та порядку виконя рішення суду у справі №925/781/21 (в порядку ст.331 Господарського процесуального кодексу України) і така можливість не втрачена.

Відповідач у своїх письмових поясненнях (вх.суду №11661/24 від 23.07.2024, т.2 а.с.156-161) вказує на неприпустимість покладення подвійної відповідальності на відповідача у виді зобов`язання повернути майно позивачеві за рішенням суду у справі №925/781/21 та стягнення вартості цього ж майна за ринковими цінами у справі №925/475/23 на користь позивача. Також звертає увагу учасників на застосування судом принципу процесуальної економії та неприпустимість подвоєння судового процесу, про що висвітлено в численних постановах ВП ВС (т.2 а.с.160): від 22.09.2020 у справі №910/3009/18 (пункт 63); від 19.01.2021 у справі №916/1415/19 (пункт 6.13); від 26.01.2021 у справі №522/1528/15 (пункт 82); від 02.02.2021 у справі №925/642/19 (пункт 50); від 06.04.2021 у справі №910/10011/19 (пункт 94); від 20.10.2021 у справі №9901/554/19 (пункт 19); від 08.02.2022 у справі №209/3085/20 (пункт 24).

Суд вважає за необхідне застосувати в даній справі правові висновки, викладені в Постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.02.2024 у справі №910/10009/22 принцип процесуальної економії;

- штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим:

8.33. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що спосіб захисту прав та інтересів має бути належним, зокрема ефективним, тобто призводити у конкретному спорі до того результату, на який спрямована мета позивача, - до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Застосування способу захисту має бути об`єктивно виправданим і обґрунтованим, тобто залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання, оспорення та спричинених відповідними діяннями наслідків (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі №905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 02.07.2019 у справі №48/340 (пункт 6.41), від 11.09.2019 у справі №487/10132/14-ц (пункт 89), від 01.10.2019 у справі №910/3907/18 (пункт 48), від 28.01.2020 у справі №50/311-б (пункт 91), від 19.05.2020 у справі №922/4206/19 (пункт 43), від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 15.09.2020 у справі №469/1044/17 (пункт 67), від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (пункти 63, 89), від 19.01.2021 у справі №916/1415/19 (пункт 6.13), від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц (пункт 58), від 16.02.2021 у справі №910/2861/18 (пункт 98), від 15.06.2021 у справі №922/2416/17 (пункт 9.1), від 22.06.2021 у справах №334/3161/17 (пункт 55) і №200/606/18 (пункт 73), від 29.06.2021 у справі №916/964/19 (пункт 7.3), від 31.08.2021 у справі №903/1030/19 (пункт 68), від 14.09.2021 у справі №359/5719/17 (пункт 119), від 16.09.2021 у справі №910/2861/18 (пункт 98), від 26.10.2021 у справі №766/20797/18 (пункт 19), від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц (пункт 143), від 14.12.2021 у справі №643/21744/19 (пункт 61), від 25.01.2022 у справі №143/591/20 (пункт 8.31), від 08.02.2022 у справі №209/3085/20 (пункт 21), від 13.07.2022 у справі №363/1834/17 (пункт 56), від 21.09.2022 у справі №908/976/19 (пункт 5.6), від 28.09.2022 у справі №483/448/20 (пункт 9.64), від 14.12.2022 у справі №477/2330/18 (пункт 55), від 18.01.2023 у справі №488/2807/17 (пункт 86), від 29.11.2023 у справі №513/879/19 (провадження №14-49цс22, пункт 24)).

8.34. Крім того, згідно з принципом процесуальної економії штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим; вирішення справи у суді в одному судовому процесі має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту (див постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №910/3009/18 (пункт 63), від 19.01.2021 у справі №916/1415/19 (пункт 6.13), від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц (пункт 82), від 02.02.2021 у справі №925/642/19 (пункт 50), від 06.04.2021 у справі №910/10011/19 (пункт 94), від 20.10.2021 у справі №9901/554/19 (пункт 19), від 08.02.2022 у справі №209/3085/20 (пункт 24), від 21.09.2022 у справі 908/976/190 (пункт 5.6), від 22.09.2022 у справі №462/5368/16-ц (пункт 44), від 04.07.2023 у справі №233/4365/18 (пункт 29), від 12.07.2023 у справі №757/31372/18-ц (пункт 62), від 29.11.2023 у справі №513/879/19 (провадження № 14-49цс22, пункт 22)).

8.38. Отже, задоволення вимоги про визнання протиправним та скасування оспорюваного Наказу є неналежним, зокрема неефективним способом захисту прав та інтересів Позивача у спірних правовідносинах.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19 (провадження №12-80гс20, пункт 6.21), від 02.02.2021 у справі №925/642/19 (провадження №12-52гс20, пункт 54), від 22.06.2021 у справі №200/606/18 (провадження №14-125цс20, пункт 76), від 01.03.2023 у справі №522/22473/15-ц (провадження №12-13гс22, пункт 127).

Відповідно до ст.ст.74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Суд зазначає, що вирішення справи в суді має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових заходів. Суд вважає, що позивачем не вжито всі процесуальні заходи та способи по виконанню рішення суду у справі №925/781/21.

За вказаних обставин суд вважає, що позивачем використано неналежний спосіб захисту свого порушеного права, передбачений приписами ст.ст.15-16 Цивільного кодексу України, з мотивів надуманості та необґрунтованості позову при наявному невиконаному рішенні Господарського суду Черкаської області у справі №925/781/21 (можливість виконання не втрачена), тому позов не підлягає до задоволення. Належить відмовити в позові з мотивів необґрунтованості, недоведеності та безпідставності вимог.

Суд при прийнятті рішення враховує та розділяє правові висновки, викладені в Постанові КЦС ВС від 21.08.2024 №462/7300/20 (61-3945св24): виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності, розумності, суд керується аксіомою цивільного судочинства: "PLACUIT IN OMNIBUS REBUS PRAECIPUUM ESSE IUSTITIAE AEQUITATISQUE QUAM STRICTI IURIUS RATIONEM" яка означає "у всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права". Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляд кожної конкретної справи.

Законом України №475/97 від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу ст.9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Янтар-Черкаси-2", м.Черкаси, вул.Сумгаїтська,8/5 до Виконавчого комітету Черкаської міської ради, м.Черкаси, вул.Б.Вишневецького,36, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 1) Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), м.Черкаси, просп. Хіміків, 50; 2) гр. ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ;

на стороні відповідача: 1) Управління інспектування Черкаської міської ради, м.Черкаси, вул.Благовісна,170, каб.21; 2) Приватного підприємства "СК Креатив", м.Черкаси, бул.Шевченка,266, оф.206; про стягнення 2321073,40 грн вартості демонтованих споруд відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано 21.10.2024.

Суддя Г.М.Скиба