ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" жовтня 2024 р. м. Київ Справа № 911/2206/24

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Коваленко М.М., розглянув матеріали справи

за позовом Заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області

09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Шолом-Алейхема, буд. 38-А, код ЄДРПОУ

в інтересах держави в особі:

1) Відділу освіти Володарської селищної ради

09301, Київська обл., Білоцерківський р-н, смт Володарка, вул. Шкільна, буд. 10,

2) Північного офісу Держаудитслужби

04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 18,

до Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут

79039, м. Львів, вул. Шевченка Т., буд. 111 - А,

про визнання додаткових угод недійсними та стягнення вартості оплаченої, але непоставленої електроенергії

за участі представників сторін:

прокурора Моцик Л.М., службове посвідчення №069188 від 01.03.2023;

позивача-1: не з`явився;

позивача-2: Омельченко Б.Л., посвідчення АБ №020487 від 08.11.2021, виписка з ЄДРПОУ, посадова інструкція від 28.08.2023;

відповідача: Стернюк В.А., дані ЕЦП, довіреність №Др-2-0124 від 02.01.2024;

встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. №1171/24 від 19.08.2024) Заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі: Відділу освіти Володарської селищної ради та Північного офісу Держаудитслужби до Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 235661,03 грн вартості оплаченої, але непоставленої електроенергії.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставним збільшенням, шляхом укладання спірних додаткових угод, ціни договору про постачання електричної енергії споживачу від 07.04.2021 № 60С797-5589-21, який укладений між Відділом освіти Володарської селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут шляхом відкритих торгів відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі".

Судом встановлено, що позовна заява і додані до неї документи відповідають вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням такого.

Згідно з частиною 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Відповідно до пункту 3.5. договору №60С797-5589-21 від 07.04.2021 місцем постачання електричної енергії встановлено: 09301, Київська область, заклад освіти, установи освіти Володарської селищної ради, відтак, розгляд цієї справи Господарським судом Київської області відповідає правилам територіальної підсудності, які визначені частиною 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено проведення підготовчого судового засідання на 01.10.2024.

У підсистемі ЄСІТС Електронний суд від відповідача-1 надійшло клопотання (вх.№10695/24 від 30.09.2024) про відкладення судового засідання та участь в наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

У підготовче судове засідання 01.10.2024 з`явився прокурор та представник позивача-2, представники позивача-1 та відповідача не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені судом належним чином.

Під час підготовчого судового засідання 01.10.2024 представник позивача-2 заявив усне клопотання про надання дозволу на подання письмових пояснень щодо позову.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках, коли питання, визначені частиною 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

З метою надання сторонам можливості для повної реалізації своїх процесуальних прав та неможливістю вчинення всіх дій, визначених частиною 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про встановлення процесуальних строків та відкладення підготовчого засідання у справі.

За результатом розгляду клопотання відповідача-1 (вх.№10695/24 від 30.09.2024) про відкладення судового засідання та участь в наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду суд дійшов висновку про їх задоволення.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.10.2024 відкладено підготовче засідання на 22.10.2024 о 15:20, задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут, встановлено сторонам процесуальні строки та ухвалено проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Судом встановлено, що в ухвалі Господарського суду Київської області від 01.10.2024 допущено описку, а саме: у 6 пункті резолютивної частини ухвали адреса Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут зазначена як 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 18, , замість правильної: 79039, м. Львів, вул. Шевченка Т., буд. 111 - А, , правильність якої підтверджується вступною частиною ухвали та матеріалами справи.

Відповідно до частини 1 статті 243 Господарського процесуального кодексу України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Відповідно до частини 2 статті 243 Господарського процесуального кодексу України, питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.10.2024 виправлено описку та викладено 6 пункт резолютивної частини ухвали Господарського суду Київської області від 01.10.2024 у справі 911/2206/24 у такій редакції: "У судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів братиме участь представник відповідача у справі - Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут (79039, м. Львів, вул. Шевченка Т., буд. 111 - А, ): Стернюк Володимир Андрійович ( ІНФОРМАЦІЯ_1 )."

У підготовче судове засідання 22.10.2024 з`явився прокурор, представник позивача-2 та представник відповідача, представник позивача 1 не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений судом засобами поштової кореспонденції, присутні учасники судового засідання підтримали клопотання про зупинення провадження до розгляду справи №924/698/23.

За результатом розгляду клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, суд дійшов таких висновків.

Оскільки на перегляді Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду знаходиться справа №924/698/23 за позовом Першого заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Відділу освіти, молоді та спорту Красилівської міської ради та Красилівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопрод Сервіс" про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 41420,73 грн, яка має аналогічні, у контексті територіальної підсудності, спірні правовідносини зі справою №911/2206/24, зупиненням Верховним Судом у справі №925/1226/23 з власної ініціативи до завершення перегляду справи №924/698/23, поясненнями прокурора, що є інші аналогічні судові провадження за позовом прокурора, які також зупинені до перегляду вказаної вище справи та відсутності заперечень присутніх учасників справи щодо зупинення провадження, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для такого зупинення, оскільки рішення у справі №924/698/23 може вплинути на розгляд справи №911/2206/24, оскільки Верховним Судом розглядається питання правильного визначення територіальної підсудності в такій категорії справ, врахування таких висновків забезпечить єдність судової практики з цього питання та обов`язкове відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України.

За частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється, у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Принцип процесуальної економії господарського судочинства - загальне керівне положення, відповідно до якого господарський суд, учасники судового процесу економно і ефективно використовують усі встановлені законом процесуальні засоби для правильного та оперативного розгляду справ з дотриманням строків.

Сутність принципу процесуальної економії полягає в тому, щоб під час розгляду справи в господарському суді для найбільш повного та всебічного розгляду справи використовувати всі встановлені законом засоби з урахуванням строків, визначених нормами процесуального права.

Також у судовій практиці має враховуватися принцип юридичної визначеності як мірило обґрунтованості застосування в судовій практиці оцінних понять.

Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їхні рішення не викликали сумнівів (рішення від 28 жовтня 1999 року у справі Брумареску проти Румунії, заява № 28342/95, § 61) та не розвивалась конфліктна судова практика, оскільки це стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (рішення від 29 листопада 2016 року у справі Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії, заява № 76943/11, § 123).

Європейський суд з прав людини констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм. Принцип юридичної визначеності застосовується не тільки щодо сторін провадження, а й до національних судів (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі Дія-97 проти України, заява № 19164/04, § 47).

Офіційне розуміння правової визначеності як елемента верховенства права надано в пункті 3.1 мотивувальній частині рішення Конституційного Суду України від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010 у справі № 1-25/2010, відповідно до якого одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці є допустимим за умови передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права має базуватися на критеріях, які дадуть змогу передбачити юридичні наслідки своєї поведінки.

У судовій практиці Великої Палати Верховного Суду йдеться про те, що загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень (постанова від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц). Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. Дія вказаного принципу проявляється не лише у чіткості та зрозумілості закону, скільки в процесі його правозастосування. Гарантія остаточності та обов`язковості судових рішень є складовими принципу правової визначеності та означають, що остаточне рішення компетентного суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим як для сторін процесу, так і для суду, який ухвалив таке рішення, і не може переглядатися (постанова від 21 лютого 2020 року у справі № 813/2646/18).

Враховуючи вказане вище, зупинення провадження у даній справі є виправданим, так як зможе забезпечити ухвалення законного рішення у справі уповноваженим судом відповідної територіальної підсудності, а також забезпечити захист прав усіх учасників справи, із дотриманням принципів правової визначеності та процесуальної економії.

Керуючись статтями 227, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Зупинити провадження у справі №911/2206/24 за позовом Заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі: Відділу освіти Володарської селищної ради та Північного офісу Держаудитслужби до Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут про визнання додаткових угод недійсними та стягнення вартості оплаченої, але непоставленої електроенергії - до набрання законної сили рішенням у справі №924/698/23.

2. Зобов`язати сторін негайно повідомити Господарський суд Київської області, що розглядає справу №911/2206/24, про набрання законної сили рішенням у справі №924/698/23.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів.

Суддя С.О. Саванчук