ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року Справа № 924/125/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Маціщук А.В.

суддя Василишин А.Р

суддя Філіпова Т.Л.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія"

на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 30.07.2024 р.

постановлене у м. Хмельницький, повний текст складено 31.07.2024 р.

у справі № 924/125/24 (суддя Димбовський В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія"

до відповідача Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз"

про стягнення 243082,25 грн. заборгованості з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат і пені

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до додаткового рішення від 30.07.2024 р. Господарський суд Хмельницької області частково задоволив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна Газова компанія" про розподіл судових витрат. Згідно з додатковим рішенням суду підлягає стягненню з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія" 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Судом відмовлено у стягненні 19308,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване додаткове рішення скасувати в частині відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат та прийняти нове рішення, яким вимоги про відшкодування задоволити повністю.

Заперечує щодо висновку суду першої інстанції про те, що заявлена сума судових витрат не є співмірною з обсягом виконаних адвокатом робіт, зазначених у заяві, виходячи із критерію реальності (встановлення їх дійсності та необхідності) наданих послуг і зазначає, що позивач покроково виконав всі необхідні дії, передбачені ГПК України та Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» для відшкодування витрат на правову допомогу, водночас докази, надані позивачем на підтвердження реальності понесених витрат, є належними та допустимими, суми обґрунтованими та співмірними виконаній роботі (наданим послугам) адвоката. Тому вищезазначені висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному судовому рішенні, є безпідставними та спростовуються доказами, наявними у матеріалах справи.

Доводить, що відповідно до ст. 126, 129 ГПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують реальність адвокатських витрат (їхню дійсність та необхідність).

Звертає увагу, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Також звертає увагу, що загальна сума заявлених позивачем витрат на правову допомогу включає 24308,00 грн. вартості наданих послуг та 7000,00 грн. гонорару успіху. Натомість суд у додатковому рішенні від 30.07.2024 р. не зазначив, у стягненні з відповідача якого саме виду витрат на правову допомогу він відмовив: чи у стягненні вартості наданих послуг, чи гонорару успіху, чи пропорційно і у стягненні вартості наданих послуг і гонорару успіху.

Наполягає, що надані адвокатом послуги є такими, що пов`язані саме з розглядом даної справи, обумовлені договором про надання правової допомоги та ціною позову. Таким чином, витрати позивача на професійну правничу допомогу є пропорційними до предмету позову, складності справи, її значенню для відновлення порушених прав та законних інтересів позивача, обсягу виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом, кількості затраченого адвокатом часу, що свідчить про адекватність та співмірність витрат на правову допомогу у цій справі.

Просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 30.07.2024 р. у справі № 924/125/24 в частині відмови у задоволенні заяви ТОВ «Регіональна газова компанія» про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити заяву ТОВ Регіональна газова компанія про ухвалення додаткового рішення у даній справі у повному обсязі та стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональна газова компанія 24308,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" подав відзив на апеляційну скаргу у якому вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Стверджує, що заявлена Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіональна газова компанія» сума судових витрат не є співмірною з обсягом виконаних адвокатом робіт, зазначених у заяві, виходячи із критерію реальності (встановлення їх дійсності та необхідності) наданих послуг. Враховуючи кількість сторін, предмет спору, обсяг доказів, ступінь важкості справи, ця справа не є складною для адвоката, який за своїм правовим статусом має достатню правову кваліфікацію. Відтак, підготовка позовної заяви, відповіді на відзив, з огляду на їх правовий зміст, не вимагали від адвоката істотних витрат часу та професійних здібностей.

Щодо стягнення гонорару успіху зазначає, що угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, які виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними.

Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Регіональна газова компанія» на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 30.07.2023 р. у справі № 924/125/24.

Відповідно до ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження. Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і сторони не подавали клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, розгляд апеляційної скарги відбувся в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами згідно з ч.13 ст.8 ГПК України.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судом першої інстанції, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга частково підлягає задоволенню.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональна газова компанія» звернулося до Господарського суду Хмельницької області з позовною заявою про стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» 207600,00 грн. боргу, 2490,37 грн. 3 % річних, 5238,15 грн. інфляційних втрат та 27753,73 грн. пені. Одночасно заявлено про відшкодування витрат позивача на правничу (правову) допомогу, орієнтовний розмір яких становить 24308,00 грн. і підтвердження яких будуть подані в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України /а.с. 1-7 у т. 1/.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за умовами договору про користування програмними продуктами.

Ухвалою від 30.01.2024 р. Господарський суд Хмельницької області прийняв позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна газова компанія» до розгляду та відкрив провадження у справі № 924/125/24.

09.04.2024 р. позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональна газова компанія» подав суду першої інстанції заяву про відшкодування витрат на правову допомогу у якій зазначив, що витрати на професійну правничу допомогу по даній справі підлягають сплаті позивачем в сумі 24308,00 грн. та заявив, що докази на підтвердження таких витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду /а.с. 87 у т.1/.

Рішенням від 02.05.2024 р. Господарський суд Хмельницької області позов задоволив. Відповідно до рішення суду першої інстанції підлягає стягненню з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна газова компанія» 207600,00 грн., 2490,37 грн. 3 % річних, 5238,15 грн. інфляційних втрат, 27753,73 грн. пені та 3646,23 грн. витрат з оплати судового збору.

07.05.2024 р. позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональна газова компанія» подав до Господарського суду Хмельницької області заяву про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої заявив до стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 24308,00 грн. /а.с. 112-113 у т. 1/. До заяви про ухвалення додаткового рішення позивач додав копію договору про надання правової допомоги від 30.03.2018 р. № 300318-1/01/043/18 /а.с. 117-118 у т.1/, додаткові угоди № 3 від 29.12.2020 р., № 4 від 27.12.2021 р., № 5 від 27.12.2022 р., № 10 від 01.12.2023 р., № 14/2 від 18.01.2024 р. до договору про надання правової допомоги від 30.03.2018 р. № 300318-1/01/043/18 /а.с. 115,119 123 у т.1/, акт про надання послуг згідно з додатковою угодою № 14/2 від 18.01.2024 р. до договору про надання правової допомоги від 30.03.2018 р. № 300318-1/01/043/18 /а.с. 116 у т.1/ та опис робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським об`єднанням «Правовий Альянс» для надання правничої допомоги /а.с. 114 у т.1/.

Відповідно до п. 1.1 договору про надання правової допомоги від 30.03.2018 р. № 300318-1/01/043/18, який укладений ТОВ "Регіональна газова компанія"/замовник та Адвокатським об`єднанням "Правовий альянс"/виконавець, за цим договором виконавець зобов`язався надавати комплекс послуг правової допомоги, а замовник приймати та оплачувати їх.

Відповідно до п. 3.1 договору сторони встановили, що вартість послуг виконавця складається з щомісячної плати за отримання правової допомоги у розмірі 1000 грн. та ПДВ в розмірі 200 грн. та плати за ведення складних справ - у розмірі, визначеному в окремих додаткових угодах до договору.

Згідно з додатковими угодами № 3 від 29.12.2020 р., № 4 від 27.12.2021 р., № 5 від 27.12.2022 р., № 10 від 01.12.2023 р. сторони вносили зміни у договір щодо строку дії договору, та відповідно до додаткової угоди № 10 від 01.12.2023 р. сторони виклали п. 5.1 договору в такій редакції - договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє в частині надання послуг з 01.04.2018 р. по 31.12.2024 р. включно, а в частині проведення розрахунків - до їх остаточного завершення.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивач надав суду першої інстанції додаткову угоду № 14/2 18.04.2024 р. /а.с. 121 122 ут.1/, у якій замовник та виконавець погодили, що виконавець зобов`язується надати замовнику правову допомогу в ході здійснення позовної роботи щодо стягнення на користь замовника/позивача з АТ «Оператор газорозподільної системи» «Хмельницькгаз» заборгованості в сумі 207600,00 грн. за договором № 07/300920-20-РГК-GIS від 30.09.2020 р., в тому числі забезпечити представництво прав та охоронюваних законом інтересів замовника при розгляді даної справи судами.

Відповідно до пункту 3.1 сторони погодили вартість послуг, які передують поданню позовної заяви та надаються при складанні документів до суду першої інстанції та під час супроводу справи в суді першої інстанції, у сумі 17308,00 грн., що підлягає сплаті замовником до 30.06.2024 р. Замовник додатково зобов`язується сплатити виконавцю гонорар успіху в розмірі 7000 грн.

03.05.2024 р. ТОВ "Регіональна газова компанія" та Адвокатське об`єднання "Правовий альянс" склали акт приймання-передачі наданої правової допомоги на виконання додаткової угоди № 14/2 від 18.04.2024 р., за змістом якого сторони погодили, що виконавець надав і замовник отримав послуги, визначені у додатковій угоді № 14/2 від 18.04.2024 р., на суму 24308, 00 грн. (п. 3 акту), з них 7000 грн складає "гонорар успіху".

Також суду першої інстанції був наданий опис робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським об`єднанням "Правовий Альянс" для надання допомоги у справі № 924/125/24, згідно з яким виконавцем було витрачено 21 годину: 4 години - здійснення правового аналізу документів; 1 година - надання клієнту усної консультації зі способів захисту; 2 години - підготовка розрахунків штрафних санкцій; 4 години - підготовка проекту позовної заяви; 1 година - направлення відповідачу позовної заяви з додатками; по 1 годині - підготовка та участь у п`яти судових засіданнях.

15.05.2024 р. відповідач подав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення у яких зазначив, що дана справа є справою низької складності, за будь-яких обставин не потребувала такої кількості затрат часу, як це визначено в описі робіт, та на думку відповідача в повній мірі охоплюється наданням комплексного забезпечення ведення претензійно-позовної роботи замовника на підставі договору про надання правової допомоги № 300318- 1/01/043/18 від 30 березня 2018 року, вартість обслуговування якого визначена в п.3.1.1. та складає 1200 грн на місяць.

Частково задоволивши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення та стягнення відшкодування витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виснував про те, що заявлена сума судових витрат не є співмірною з обсягом виконаних адвокатом робіт, зазначених у заяві, виходячи із критерію реальності (встановлення їх дійсності та необхідності) наданих послуг. Належною до відшкодування позивачу сумою витрат на правничу допомогу суд першої інстанції визначив 5000,00 грн.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується частково, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Так, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України), що не позбавляє суд обов`язку перевірити достовірність доказів.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 р. у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 р. у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 р. у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 р. у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 р. зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 р. у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 р. у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 р. у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 р. у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 р. у справі № 915/237/18).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та успішного для позивача результату розгляду справи, про що зазначено вище.

Матеріалами справи підтверджено, що представництво позивача у даній справі здійснювалось адвокатом Дмитренко Андрієм Андрійовичем на підставі договору про надання правової допомоги від 30.03.2018 р. № 300318-1/01/043/18 та додаткової угоди № 14/2 від 18.01.2024 р. до договору про надання правової допомоги від 30.03.2018 р. № 300318-1/01/043/18 /а.с. 117-118, 121-122 у т.1/ та на підставі довіреності від 12.01.2024 р. № 19Др-4-0124 /а.с. 6 у т.1/.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем в процесі розгляду справи у суді першої інстанції були подані позовна заява з додатками та відповідь на відзив /а.с. 1-4, 45 48 у т.1/. Крім того, відповідач подавав клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів /а.с. 40 у т.1/ і протоколами судових засідань підтверджено, що представник позивача адвокат Дмитренко А.А. брав участь в п`яти судових засіданнях 29.02.2024 р., 30.03.2024 р., 09.04.2024 р., 17.04.2024 р., 02.05.2024 р. /а.с. 67 69, 83 85, 90 93, 95 99, 101 104 у т.1/.

Такі надані адвокатом послуги, а саме - підготовка та подання до суду позовної заяви з додатками, відповіді на відзив та участь адвоката в судових засіданнях 29.02.2024 р., 30.03.2024 р., 09.04.2024 р., 17.04.2024 р., 02.05.2024 р. відповідають критерію реальності, тобто були необхідними і дійсними відповідно до вимог господарського процесуального законодавства та з огляду на предмет спору. Дослідивши зміст позовної заяви та відповіді на відзив, поданих суду першої інстанції, колегія суддів встановила, що суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача та врахував при ухваленні рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Суд першої інстанції виснувавши про те, що заявлена сума судових витрат не є співмірною з обсягом виконаних адвокатом робіт, зазначених у заяві, виходячи із критерію реальності (встановлення їх дійсності та необхідності) та враховуючи, що справа не є складною для адвоката, який за своїм правовим статусом має достатню правову кваліфікацію, тоді як відповідач не заперечував наявність основного боргу, лише просив зменшити штрафні санкції.

Таку оцінку суду першої інстанції колегія суддів вважає суперечливою та недостатньо обгрунтованою, враховуючи, що у справі, яка дійсно не є складною з огляду на предмет спору, відбулось п`ять судових засідань, що очевидно вплинуло на час, витрачений адвокатом на виконання робіт (надання послуг) та мало бути враховано судом відповідно до ч.4 ст.126 ГПК України. Та обставина, що відповідач не заперечував наявність основного боргу, лише просив зменшити штрафні санкції, має свідчити про обгрунтованість як позовних вимог, викладених у позовній заяві, так і правомірності і правильності виконаних адвокатом розрахунків 27753,73 грн. пені, 2 490, 37 грн. 3% річних та 5238, 15 грн. інфляційних втрат за період 30.09.2023 р. по 18.01.2023 р. на підставі укладеного сторонами договору № 07/300920-20-РГК-GIS від 30.09.2020 р. про користування програмними продуктами та акту про надані послуги № РЕЯ73001831 від 30.09.2023 р.

Отже, колегія суддів погоджується із застосуванням критерію реальності (встановлення дійсності та необхідності) до оцінки розміру витрат позивача на оплату послуг адвоката і враховує як підставні заперечення відповідача щодо неспівмірності суми відшкодування. При цьому колегія суддів погоджується із оцінкою суду першої інстанції, що надані адвокатом послуги були реальними і необхідними. Також об`єктивним є висновок, що справа не є складною для адвоката з огляду на предмет спору, обсяг доказів та усталену практику з такої категоріі спорів.

Разом з тим, судом очевидно не врахований час, витрачений адвокатом на виконання необхідних робіт (надання послуг). З урахуванням наведених обставин заявлені позивачем витрати у сумі 17308,00 грн. є пов`язаними з розглядом справи, розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, тому має бути відшкодований за рахунок відповідача з огляду на результат вирішення спору.

Щодо заяви позивача відшкодування на правничу допомогу в частині гонорару успіху колегія суддів звертає увагу, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд оцінює розмір витрат, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постановах від 07.11.2019 р. у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 р. у справі № 922/2685/19, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20). Такі висновки враховуються колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст.236 ГПК України.

Вирішуючи питання про сплату адвокату «гонорару успіху» у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат у даній справі, колегія суддів оцінює необхідність таких витрат з урахуванням обставин конкретної справи, зокрема, враховуючи що справа є незначної складності, про що зазначено вище, і тому стягнення «гонорару успіху» у даній справі не має розумного розміру та не підлягає відшкодуванню за рахунок іншої сторони.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів констатує, що стягнення заявленої суми має співвідноситися із виконаною роботою щодо представництва інтересів у суді першої інстанції, тому враховуючи результат розгляду справи, предмет і ціну позову, а також - підтверджений доказами реальний обсяг наданої правничої допомоги, відповідно до норм ч.2 ст.126, ч.5, 8 ст.129 ГПК України колегія суддів вважає розумним розміром відшкодування витрат позивача 17308,00 грн.

Доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, частково підтверджені матеріалами справи, тому колегія суддів змінює додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 30.07.2024 р. у справі № 924/125/24 щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу відповідно до норм п. 3, 4 ч.1 ст.277 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія" задоволити частково.

Додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 30.07.2024 р. у справі № 924/125/24 змінити.

Викласти резолютивну частину додаткового рішення у наступній редакції:

"Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональна газова компанія про ухвалення додаткового рішення у справі № 924/125/24 задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" (м. Хмельницький, проспект Миру, 41, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональна газова компанія (м. Київ, вул. Князів Острозьких, 32/2, ) 17308,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відмовити у стягненні 7000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу."

Господарському суду Хмельницької області видати наказ на виконання даної постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Справу № 924/125/24 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Філіпова Т.Л.