РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.10.2024Справа № 910/7567/24
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Творча майстерня «Престиж»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Джорджія»

про стягнення 609 176,42 грн,

Суддя Я.А.Карабань

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Творча майстерня «Престиж» (надалі позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Джорджія» (надалі-відповідач) про стягнення суми грошових коштів у розмірі 609 176,42 грн, з яких: 304 568, 00 грн заборгованість з орендної плати, 64 814,49 грн заборгованість з відшкодування комунальних платежів та 239 793,93 грн пені.

Позовні вимоги, з посиланням на ст.11, 16, 509, 525, 526, 530, 762 Цивільного кодексу України, ст.174, 193, 283, 285 Господарського кодексу України, обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання за договором оренди нежитлового приміщення №1/ГС-24 від 01.12.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі №910/7567/24, визнано справу малозначною та постановлено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

08.08.2024 від позивача на виконання ухвали суду надійшли виписки банку та письмове підтвердження відносно того, що після звернення до суду відповідачем погашення боргу не здійснювалось. Крім цього, позивач просить суд визнати причини пропуску встановленого судом строку на подання додаткових доказів та продовжити йому процесуальний строк на подання виписок банку, посилаючись на те що працівник, який готував та супроводжував позов потрапив до лікарні та лікується на даний час без можливості пересуватись.

Суд, розглянувши клопотання позивача про продовження процесуального строку, приймаючи до уваги обставини викладені позивачем в обґрунтування поважності причин пропуску строку для подання витребуваних судом доказів, вважає за можливе продовжити позивачу строк на подання додаткових доказів та долучити подані 08.08.2024 виписки банку до матеріалів справи.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження в справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04210, місто Київ, проспект Володимира Івасюка, будинок 24.

Однак, конверт з ухвалою про відкриття провадження в справі від 24.06.2024 був повернутий з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до вимог частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з пунктами 3, 4, 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, суд зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат відмовився», «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 902/1025/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Враховуючи викладене вище, судом було вжито усіх належних заходів, щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, відтак, останній вважається повідомленим про розгляд справи належним чином.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений в праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 910/7567/24 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

За відсутності відзиву від відповідача суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги відсутність будь-яких клопотань сторін, у яких останні заперечували проти розгляду даної справи по суті, а також зважаючи на наявність в матеріалах справи всіх документів та доказів, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного її розгляду і вирішення цього спору, суд дійшов висновку про можливість вирішення по суті наведеної справи, призначеної до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання), за наявними в ній матеріалами.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України в разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.12.2021 між Приватним підприємством «Творча майстерня «ПРЕСТИЖ» (орендодавець) та відповідачем (орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення за №1/ГС-24 (надалі договір), згідно п.1.1. якого орендодавець передає орендарю, а орендар приймає у строкове платне користування протягом терміну оренди, що визначається далі в цьому договорі, нежилі приміщення (в літері А) з № 1 по № 5 (група приміщень № 230а), № 1, № 1,2 з № 8 по № 23 (група приміщень № 230) з інженерним обладнанням (надалі - приміщення), які розташовані за адресою: місто Київ, проспект Героїв Сталінграду, будинок 24 (нині - Володимира Івасюка, 24), загальною площею 295,8 кв.м.

Положеннями п.2 2. договору передбачено, що датою початку оренди є дата підписання сторонами актів прийому-передачі.

Згідно п.2.4. договору передбачено, що датою повернення приміщення є дата підписання сторонами акту прийому-передачі.

Відповідно до п.4.1. договору за користування приміщенням орендар сплачує орендодавцю щомісячну орендну плату, розмір та порядок внесення якої визначається цим договором.

Положеннями п.4.2. договору передбачено, що орендна плата є договірною, здійснюється в гривнях (національній валюті України) шляхом перерахування належних до сплати грошових сум на розрахунковий рахунок орендодавця.

Згідно із п.4.3. договору орендна плата сплачується орендарем незалежно від результатів його господарської діяльності самостійно щомісячно, але не пізніше 10-го числа календарного місяця, за який сплачується орендна оплата, шляхом перерахування грошової суми на розрахунковий рахунок орендодавця згідно з договором.

Відповідно до п.4.4.1. договору місячна орендна плата встановлюється в наступних розмірах: за період з 01.12.2021 по 31.03.2022 включно у сумі, еквівалентній 3 014,00 доларів США, в т ч. 20 % ПДВ; за період з 01.04.2022 по 30 11.2022 включно у сумі, еквівалентній 3 904,00 доларів США, в тому числі 20 % ПДВ.

На послідуючий період (з 01.12.2022.) розмір орендної плати буде визначено сторонами в окремій додатковій угоді в строк до 01.11.2022.

Пунктом 4.6. договору сторонами погоджено, що орендна плата не включає платежі за всі комунальні послуги, в тому числі електропостачання, опалення, водопостачання та водовідведення, тощо нежитлового приміщення. Орендодавець сплачує самостійно вартість вказаних послуг, а орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю вартість фактично спожитих послуг згідно показань засобів обліку (лічильника) відповідних послуг та рахунків експлуатаційної організації згідно виставленого рахунку, який орендар має оплачувати шляхом перерахунку відповідної суми на розрахунковий рахунок орендодавця протягом 3-х банківських днів з моменту його отримання. До рахунку на відшкодування вартості комунальних послуг обов`язково надається відповідний розрахунок такого відшкодування.

Згідно п.6.1. договору строк дії договору оренди складає 2 роки та 11 місяців. Даний договір набирає чинності з 01.12.2021 та діє по 31.10.2024 включно.

За актом приймання-передачі майна від 11.12.2021, що є додатком №1 до договору, орендодавець передав, а орендар прийняв згідно із договором нежилі приміщення (в літері А) з № 1 по № 5 (група приміщень № 230а), № 1, № 1,2 з № 8 по № 23 (група приміщень № 230), які розташовані за адресою: місто Київ, проспект Героїв Сталінграду, будинок 24 (нині - Володимира Івасюка, 24), загальною площею 295,8 кв.м.

01.06.2023 між сторонами підписано додаткову угоду за № 7 до вказаного вище договору, у відповідності до умов якої сторони домовились викласти п.4.4.1. договору в наступній редакції: « 4.4.1. При цьому місячна орендна плата встановлюється в наступних розмірах за період з 01.06.2023 по 30.09.2023 включно, місячна орендна плата встановлюється у розмірі 73 868,33 (сімдесят три тисячі вісімсот шістдесят вісім гривень 33 копійки) грн, крім того 20 % ПДВ 14 773,67 (чотирнадцять тисяч сімсот сімдесят три гривні 67 копій) грн, а разом з ПДВ - 88 642,00 (вісімдесят вісім тисяч шістсот сорок дві) грн.

На послідуючий період (з 01.10.2023) розмір орендної плати буде визначено сторонами в окремій додатковій угоді у строк до 15.09.2023 на підставі ринкових цін, які будуть діяти на даний період в даному регіоні для аналогічних приміщень».

21.07.2023 відбулась державна реєстрація перетворення Приватного підприємства «Творча майстерня «ПРЕСТИЖ» у Товариство з обмеженою відповідальністю «Творча майстерня «ПРЕСТИЖ» (позивач), яке є правонаступником прав та обов`язків приватного підприємства, про що сторони 26.07.2023 підписали додаткову угоду за № 8 до вказаного вище договору, а також внесли зміни до реквізитів сторін.

29.09.2023 сторонами підписано додаткову угоду за № 9 до договору, у відповідності до умов якої сторони домовились викласти п.4.4.1. договору в наступній редакції « 4.4.1. При цьому місячна орендна плата встановлюється в наступних розмірах: за період 01.10.2023 по 31.10.2023 включно, в розмірі 51 375,00 (п`ятдесят одна тисяча триста сімдесят п`ять) грн, крім того 20 % ПДВ - 10 275,00 (десять тисяч двісті сімдесят п`ять) грн, а разом з ПДВ 61 650,00 (шістдесят одна тисяча шістсот п`ятдесят) грн.

За період з 01.11.2023 по 22.11.2023 включно в розмірі 36 450,00 (тридцять шість тисяч чотириста шістдесят) грн, крім того 20 % ПДВ 7 292,00 (сім тисяч двісті дев`яносто дві) грн , а разом з ПДВ - 43 752,00 (сорок три тисячі сімсот п`ятдесят дві) грн.

22.11.2023 сторони підписали додаткову угоду №10 до договору оренди в якій керуючись положеннями ст.651 Цивільного кодексу України та пункту 6.4. договору, дійшли згоди про дострокове припинення терміну дії договору оренди з 23.11.2023. Останнім днем оренди вважати 22.11.2023. У вказаній угоді погоджено, що фінансова заборгованість орендаря перед орендодавцем станом на 22.11.2023 без врахування компенсації комунальних послуг за листопад 2023 року становить 347 005,63 грн.

За актом приймання-передачі майна від 22.11.2023, що є додатком №1 до договору, орендар повернув, а орендодавець прийняв нежилі приміщення (в літері А) з № 1 по № 5 (група приміщень № 230а), № 1, № 1,2 з № 8 по № 23 (група приміщень № 230), які розташовані за адресою: місто Київ, проспект Героїв Сталінграду, будинок 24 (нині - Володимира Івасюка, 24), загальною площею 295,8 кв.м.

Спір у даній справі виник з підстав неналежного виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором щодо повної та своєчасної оплати орендних платежів за період з червня по вересень 2023 року, з огляду на це, позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 304 568, 00 грн заборгованості з орендної плати, 64 814,49 грн заборгованості з відшкодування комунальних платежів та 239 793,93 грн пені.

Відповідно до ч.1, 2 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 759 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Матеріалами справи підтверджено, що в спірний період (червень-листопад 2023 року) відповідач користувався орендованим нерухомим майном - нежитловим приміщенням (в літері А) з № 1 по № 5 (група приміщень № 230а), № 1, № 1,2 з № 8 по № 23 (група приміщень № 230), які розташовані за адресою: місто Київ, проспект Героїв Сталінграду, будинок 24 (нині - Володимира Івасюка, 24), загальною площею 295,8 кв.м.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно із п.4.3. договору орендна плата сплачується орендарем незалежно від результатів його господарської діяльності самостійно щомісячно, але не пізніше 10-го числа календарного місяця, за який сплачується орендна оплата, шляхом перерахування грошової суми на розрахунковий рахунок орендодавця згідно з договором.

Також пунктом 4.6. договору сторонами погоджено, що орендна плата не включає платежі за всі комунальні послуги, в тому числі електропостачання, опалення, водопостачання та водовідведення, тощо нежитлового приміщення. Орендодавець сплачує самостійно вартість вказаних послуг, а орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю вартість фактично спожитих послуг згідно показань засобів обліку (лічильника) відповідних послуг та рахунків експлуатаційної організації згідно виставленого рахунку, який орендар має оплачувати шляхом перерахунку відповідної суми на розрахунковий рахунок орендодавця протягом 3-х банківських днів з моменту його отримання. До рахунку на відшкодування вартості комунальних послуг обов`язково надається відповідний розрахунок такого відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно розрахунку, який було надано позивачем до матеріалів справи та перевірено судом, за користування приміщенням за період з червня по вересень 2023 року, сума заборгованості за орендними платежами становить 304 568, 00 грн, а також заборгованість з відшкодування комунальних платежів за період з жовтня по листопад 2023 року складає 64 814,49 грн.

При цьому суд зазначає, що в додатковій угоді №10 від 22.11.2023 відповідач погодився, що фінансова заборгованість орендаря перед орендодавцем станом на 22.11.2023 без врахування компенсації комунальних послуг за листопад 2023 року становить 347 005,63 грн (304 568, 00 грн орендні платежі + 42 437,63 грн комунальні платежі за жовтень 2023 року).

Доказів на спростування, на момент звернення позивача до суду з позовом та ухвалення судом рішення, заборгованості з орендної плати в сумі 304 568, 00 грн та 64 814,49 грн заборгованості з відшкодування комунальних платежів відповідачем суду не надано.

Отже, позовні вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 304 568, 00 грн та 64 814,49 грн заборгованості з відшкодування комунальних платежів підлягає задоволенню.

Крім цього, за порушення виконання грошового зобов`язання позивач просить стягнути з відповідача пеню за загальний період з 11.06.2023 по 01.06.2024 у розмірі 239 793,93 грн.

За змістом ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч.1 ст.548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із п.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Положеннями п.4 ст.231 Господарського кодексу України визначено, що розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Відповідно до п.7.2. договору за несвоєчасне перерахування орендної плати, а також платежів на відшкодування комунальних послуг, орендар зобов`язаний сплатити орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент виникнення заборгованості, від суми прострочених платежів за кожний день прострочення.

Також відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно з ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України в разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Отже, договірні санкції можуть застосовуватися тільки в період з моменту виникнення заборгованості до розірвання договору.

Як убачається з матеріалів справи договір припинений з 22.11.2023, отже нарахування позивачем пені з 23.11.2023 по 01.06.2024 на підставі договору, тобто після припинення його дії, є неправомірним та безпідставним.

Крім того, приймаючи до уваги, що акт надання послуг за комунальні послуги за жовтень 2023 року на суму 42 437,63 грн підписано сторонами 31.10.2023, враховуючи умови пункту 4.6. договору, правомірним є нарахування пені за неоплату таких комунальних послуг з 04.11.2023.

З урахуванням викладеного вище, судом здійснено власний перерахунок пені, при цьому обмежуючись сумами та періодами визначеними позивачем, а саме:

Період боргуСума боргу грнПеріод нарахуванняСума пені грн
червень 2023 року38 642,0011.06.2023-22.11.20237 463,73
липень 2023 року88 642,0011.07.2023-22.11.202313 478,44
серпень 2023 року88 642,0011.08.2023-22.11.20239 918,19
вересень 2023 року88 642,0011.09.2023-22.11.20236 605,65
жовтень 2023 року комунальні платежі42 437,63 грн04.11.2023-22.11.2023706,91
Всього38 172,92
Отже, стягненню з відповідача за підлягає пеня в загальному розмірі 38 172,92 грн, а тому позов у цій частині підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Підсумовуючи наведене вище, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 304 568, 00 грн заборгованості з орендної плати, 64 814,49 грн заборгованості з відшкодування комунальних платежів та 38 172,92 грн пені.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 86, 129, 232-234, 240, 250-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Джорджія» (04210, місто Київ, проспект Володимира Івасюка, будинок 24, ідентифікаційний код 42709726) користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Творча майстерня «Престиж» (04211, місто Київ, проспект Володимира Івасюка, будинок 6, ідентифікаційний код 31902622) 304 568 (триста чотири тисячі п`ятсот шістдесят вісім) грн 00 коп. заборгованості з орендної плати, 64 814 (шістдесят чотири тисячі вісімсот чотирнадцять) грн 49 коп. заборгованості з відшкодування комунальних платежів, 38 172 (тридцять вісім тисяч сто сімдесят дві) грн 92 коп. пені та 6 113 (шість тисяч сто тринадцять) грн 33 коп. судового збору.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням суду законної сили видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Суддя Я.А. Карабань