номер провадження справи 15/144/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
17.10.2024 Справа № 908/2102/24
м.Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова Ігоря Сергійовича, за участі секретаря судового засідання Бойко Н.А., розглянувши матеріали
про розірвання договору, стягнення коштів
за участю представників сторін та учасників процесу:
від позивача (в режимі відеоконференції): Савенко О.О, самопредставництво, витяг з ЄДР від 31.07.2024;
від відповідача: не з`явився;
До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Оптімусагро Трейд до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Агройл про:
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2024, справу № 908/2102/24 передано на розгляд судді Горохову І.С.
Ухвалою суду від 12.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 908/2102/24. Ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 09.09.2024 об 11:30 год.
Ухвалою суду від 09.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.10.2024 о 14:30 год.
30.09.2024 від представника позивача Савенка О.О., надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 17.10.2024 о 14:30 год. у справі №908/2102/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою суду від 01.10.2024 клопотання задоволено та ухвалено здійснювати проведення засідання 17.10.2024 о 14:30 год. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника позивача та програмного забезпечення за посиланням vkz.court.gov.ua.
Ухвали суду по справі від 12.08.2024 та 09.09.2024 були доставлені до електронного кабінету відповідача у підсистемі Електронний суд 12.08.2024 та 11.09.2024, відповідно.
Представник відповідача в засідання до суду не з`явився, заяви по суті справи та докази в обґрунтування обставин справи не надав.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд вважає за можливе вирішити дану справу за наявними матеріалами.
Судове засідання 17.10.2024 проводилось з використанням системи відеоконференцзв`язку.
За підсумками засідання 17.10.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Заслухавши представника позивача, суд щодо спору зазначає наступне.
Так, загальна кількість товару складає: 300,000 т (триста тонн нуль кілограм) +/- 5% (п. 3.1).
Ціна товару складає: 17 543,86 грн за 1 т., ПДВ 2 456,14 грн за 1 т. Всього з ПДВ 20 000,00 грн за одну метричну тону, за умови відповідності якісним показника, зазначеним в п. 2.1 договору. (п. 3.2).
Загальна сума договору на момент його укладання складає: 6 000 000,12 грн (шість мільйонів гривень 12 копійок) +/- 5%, у т.ч. ПДВ 736 842,12 грн +/- 5% (п. 3.5).
Постачальник зобов`язаний забезпечити навантаження товару в надані покупцем транспортні засоби на умовах FCA - франко-перевізник: склад постачальника, що розташований за адресою: с.Тихонівка, Мелітопольський район, Запорізька область, згідно правил Інкотермс в редакції 2020 року (ICC Publication: 723UK) з урахуванням особливостей , передбачених у цьому договорі (п. 4.1).
Постачальник зобов`язується письмово повідомити покупця про готовність товару до навантаження та при навантаженні товару забезпечити норму навантаження товару в 100 тонн на добу (за винятком дня неділі та державних свят) (п. 4.2).
Покупець зобов`язаний надати транспортні засоби під навантаження товару, а постачальник зобов`язаний забезпечити навантаження товару (п. 4.3).
Строки поставки загальної кількості товару, вказаного в п. 3.1 договору до 17 лютого 2022 включно. Поставка товару проводиться частинами (партіями), термін передачі та обсяги яких сторони погоджують у ході виконання договору. Партією товару вважається кількість товару, навантажена постачальником протягом однієї доби (п. 4.4).
Датою поставки товару вважається дата навантаження товару в транспортні засоби, яка повинна відповідати даті, вказаній у видатковій накладній на товар (п. 4.7).
- попередня оплата 100 % загальної вартості товару в розмірі 6 000 000,12 грн протягом трьох банківських днів з дати отримання оригіналу цього договору, рахунку на оплату та сканкопій документів, вказаних в п. 6.2 договору;
- остаточна оплата загальної вартості товару протягом трьох банківських днів з дати поставки загальної кількості товару, але в будь-якому разі не раніше отримання документів, вказаних в п. 4.8 договору.
На суму передплати в розмірі 77 600,00 грн відповідачем товар позивачу не був поставлений.
23.02.2023 на електронну адресу відповідача позивачем було направлено повідомлення (вих.№41/3 від 28.01.2023) про повернення грошових коштів у зв`язку із закінченням строку дії договору, в якому, вказуючи на закінчення строку дії договору, позивач на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України, просив відповідач повернути грошові кошти в сумі 77 600,00 грн.
На свої звернення позивач відповіді від позивача не отримав. Грошові кошти в сумі 77 600,00 грн відповідачем не сплачені позивачу.
Так, загальна кількість товару складає: 485,240 т (чотириста вісімдесят п`ять тонн двісті сорок кілограм) +/- 5% (п. 3.1).
Ціна товару складає: 17 543,86 грн за 1 т., ПДВ 2 456,14 грн за 1 т. Усього з ПДВ 20 000,00 грн за одну метричну тону, за умови відповідності якісним показника, зазначеним в п. 2.1 договору. (п. 3.2).
Загальна сума договору на момент його укладання складає: 9 704 800,20 грн (дев`ять мільйонів сімсот чотири тисячі вісімсот гривень 20 копійок) +/- 5%, у т.ч. ПДВ 1 191 817,57 грн +/- 5% (п. 3.5).
Постачальник зобов`язаний забезпечити навантаження товару в надані покупцем транспортні засоби на умовах FCA - франко-перевізник: склад постачальника, що розташований за адресою: с. Тихонівка, Мелітопольський район, Запорізька область, згідно правил Інкотермс в редакції 2020 року (ICC Publication: 723UK) з урахуванням особливостей , передбачених у цьому договорі (п. 4.1).
Постачальник зобов`язується письмово повідомити покупця про готовність товару до навантаження та при навантаженні товару забезпечити норму навантаження товару в 100 тонн на добу (за винятком дня неділі та державних свят) (п. 4.2).
Покупець зобов`язаний надати транспортні засоби під навантаження товару, а постачальник зобов`язаний забезпечити навантаження товару (п. 4.3).
Строки поставки загальної кількості товару, вказаного в п. 3.1 договору до 28 березня 2022 включно. Поставка товару проводиться частинами (партіями), термін передачі та обсяги яких сторони погоджують у ході виконання договору. Партією товару вважається кількість товару, навантажена постачальником протягом однієї доби (п. 4.4).
Датою поставки товару вважається дата навантаження товару в транспортні засоби, яка повинна відповідати даті, вказаній у видатковій накладній на товар (п. 4.7).
- попередня оплата 100 % загальної вартості товару в розмірі 9 704 800,20 грн протягом трьох банківських днів з дати отримання оригіналу цього договору, рахунку на оплату та сканкопій документів, вказаних в п. 6.2 договору;
- остаточна оплата загальної вартості товару протягом трьох банківських днів з дати поставки загальної кількості товару, але в будь-якому разі не раніше отримання документів, вказаних в п. 4.8 договору.
Письмово повідомлення від відповідача про готовність товару до навантаження позивач не отримав.
Товар на суму сплаченої передплати відповідач позивачу не поставив.
На свої звернення позивач відповіді від позивача не отримав. Грошові кошти в сумі 5 600 000,11 грн відповідачем не сплачені позивачу.
У п. 1 угоди від 09.07.2024 зазначено, що сторони дійшли згоди припинити (розірвати) договір.
Пунктом 2 угоди від 09.07.2024 визначені такі наслідки припинення (розірвання) договору, як повернення передплати, а саме: відповідач (постачальник) має повернути покупцю (позивачу) отримані грошові кошти в сумі 5 600 000,11 гривень (попередньої оплати, на яку не був поставлений товар, але без застосування пункту 7.5 договору) частинами у такі строки: не пізніше 05 серпня 2024 року 10% зобов`язання; не пізніше 01 листопада 2024 року 40 % зобов`язання; не пізніше 01 листопада 2025 року 50 % зобов`язання.
Угода від 09.07.2024 відповідачем не була підписана, будь-якої відповіді з приводу вказаної угоди позивач від відповідача не отримав.
Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми чинного законодавства, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
За змістом статті 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Нормами статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Відповідно до ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Частинами 1, 2 статті 6 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Згідно з ч. 4 ст. 18 Закону України Про електронні довірчі послуги, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.
Сторонами досягнуто згоди щодо усіх істотних умов, необхідних для даного виду договору.
Згідно з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч. 1 ст. 267 ГК України, договір поставки може бути укладений на один рік, на строк більше одного року (довгостроковий договір) або на інший строк, визначений угодою сторін. Якщо в договорі строк його дії не визначений, він вважається укладеним на один рік.
Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
За умовами ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦК України цивільні права здійснюються у межах, наданих договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, не допускається зловживання правами.
Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Положеннями ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до пункту 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Отже, зобов`язання за договором повинні бути виконані, незважаючи на інші обставини.
Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 202 ГК України, зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.
Докази протилежного у матеріалах справи № 908/2102/24 відсутні та суду не надані.
Згідно з ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
До матеріалів справи не надано доказів протилежного.
Із змісту ст. 610 ЦК України слідує, що невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.
Положеннями ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Зміна або розірвання договору вичиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст. 654 ЦК України).
За приписами частини 1 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Застосування статті 652 ЦК України є відображенням дії у договірних правовідносинах справедливості, добросовісності, розумності як загальних засад цивільного судочинства з огляду на ті обставини, що на стабільність договірних відносин можуть вплинути непередбачувані фактори, що істотно порушують баланс інтересів сторін та суттєво знижують очікуваний результат для кожної зі сторін договору.
Істотна зміна обставин є оціночною категорією, водночас вона полягає у розвитку договірного зобов`язання таким чином, що виконання зобов`язання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим, наприклад у силу збільшення для сторони вартості виконуваного або зменшення цінності отримуваного стороною виконання, чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків, призводячи до неможливості виконання зобов`язання.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.
Відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених ч.4 цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
З аналізу норм чинного законодавства вбачається, що законодавець пов`язує можливість розірвання договору не з безпосередньою наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 ЦК України, що настають при такій істотній зміні обставин. Відсутність хоча б однієї з умов тягне за собою відмову у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю таких позовних вимог".
Угода від 09.07.2024 відповідачем не була підписана, будь-якої відповіді з приводу вказаної угоди позивач від відповідача не отримав.
Відповідно до ст. 188 ГК України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2020 у справі № 916/667/18 частину 4 статті 653 ЦК України слід розуміти так, що сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконано обома сторонами до моменту розірвання договору, тобто якщо обидві сторони отримали зустрічне задоволення одна від одної. На це вказує використання множини у зазначеній нормі. При цьому, якщо договором було передбачено інші зобов`язання сторін, наприклад щодо передання іншого майна, сплати коштів, які не було виконано, то в разі розірвання договору такі зобов`язання припиняються на майбутнє.
Якщо ж зобов`язання з договору було виконано лише однією стороною, то в разі розірвання договору підлягають застосуванню правила про набуття, збереження майна без достатньої правової підстави або з підстави, яка згодом відпала (глава 83 ЦК України).
Договір, за яким одна сторона зобов`язується передати другій стороні певне майно, є правовою підставою для набуття другою стороною переданого їй майна. У разі розірвання такого договору правова підстава набуття другою стороною майна відпадає.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно; особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Додані позивачем до позовної заяви платіжні інструкції 022111 від 21.02.2022 на суму 3 600 000,07 грн та № 022355 від 23.02.2022 на суму 2 000 000,04 грн містять відмітку про проведення банком платежів відповідно до вказаних сум, реквізитів отримувача та призначення платежу.
Крім того, позивачем складено в адресу відповідача та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних:
- податкову накладну №10 від 21.02.2022 на загальну суму 3 600 000,07 грн, у т.ч. ПДВ 442 105,27 грн;
- податкову накладну №11 від 23.02.2022 на суму 2 000 000,04 грн, у т.ч. ПДВ 245 614,04 грн.
Дата складання податкових накладних та їх сума (окремо та у сукупності) повністю співпадає з датами та сумами грошових коштів, зазначених у платіжних інструкціях, що надані позивачем до позовної заяви на підтвердження факту перерахування грошових коштів відповідачу.
Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до статей 76, 77, 78, 79, 80 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідачем не подано ані обґрунтованих заперечень вимогам позивача, ані доказів на спростування його доводів, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню повністю.
Згідно із ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору у цій справі покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
Позов задовольнити повністю.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28.10.2024.

Суддя І. С. Горохов