ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

22 жовтня 2024 року м. ХарківСправа № 922/3728/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Трофімова І.В.

без виклику представників сторін

розглянувши подання приватного виконавця (вх. №26522 від 21.10.2024) у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Фоменка Дмитра Володимировича ( АДРЕСА_1 )
до Фізичної особи-підприємця Погорєлової Тетяни Володимирівни ( АДРЕСА_2 ) за участю: Приватного виконавця Кудряшова Д.В. (61003, м. Харків, вул. Університетська, 33, оф. 7) Зацікавленої особи - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 )
про стягнення 315'240,18 грн

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Фоменко Дмитро Володимирович звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Погорєлової Тетяни Володимирівни, в якому просив стягнути з відповідачки 315'240,18 грн, з яких 248'666,50 грн - неустойка та 66'573,68 грн - заборгованість за спожиту теплову енергію на опалення нежитлових приміщень цокольного поверху №53-3, 53-3а, 53-4, 54-4а, 53-5, 53-5а, 53-6-:-53-8, загальною площею 92,1 кв.м. в житловому будинку літ. "А-5" за адресою: м. Харків, Куликівський узвіз, 8/10 за період з 20.01.2022 по 21.02.2023.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 08.11.2023 позов задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Погорєлової Тетяни Володимирівни на користь Фізичної особи-підприємця Фоменка Дмитра Володимировича неустойку в сумі 248'666,50 грн, заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 20.01.2022 по 30.08.2023 в сумі 23'270,59 грн та судовий збір у сумі 4079,06 грн. Видано наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 20.11.2023 стягнуто з Фізичної особи-підприємця Погорєлової Тетяни Володимирівни на користь Фізичної особи-підприємця Фоменка Дмитра Володимировича витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 35'022,97 грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 05 лютого 2024 року стягнуто з Фізичної особи-підприємця Погорєлової Тетяни Володимирівни на користь Фізичної особи-підприємця Фоменка Дмитра Володимировича 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у справі №922/3728/23.

22.02.2024, на виконання вказаних рішень, судом видано відповідні накази.

21.10.2024 до суду звернувся приватний виконавець Кудряшов Д.В. із поданням, в якому просить звернути стягнення на 1/2 частку боржника, ОСОБА_2 у майні: транспортний засіб марки Mitsubishi, модель Outlander, категорія - легковий, номер державної реєстрації - НОМЕР_1 , VIN номер НОМЕР_2 , рік випуску - 2008, колір - чорний.

Дослідивши матеріали заяви, суд доходить висновку, що подання приватного виконавця про звернення стягнення на рухоме майно боржника задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 326 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст. 10 Закону заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно з ч. 5 ст. 48 Закону у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Крім того, відповідно до ст. 53 Закону виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ч. 1 ст. 56 Закону).

Таким чином, виконавець має всі необхідні повноваження для звернення стягнення на майно боржника. Виключенням є звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

У такому випадку підлягають застосуванню ч. 4 ст. 50 Закону та ч. 10 ст. 336 ГПК України, якими передбачено, що у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно. Питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного / приватного виконавця.

У даному випадку приватний виконавець у поданні (вх. №26522 від 21.10.2024) посилається на ч. 4 ст. 50 Закону, водночас просить звернути стягнення на рухоме майно (транспортний засіб), яке зареєстроване в установленому законом порядку, що не відповідає приписам ч. 4 ст. 50 Закону та ч.10 ст. 336 ГПК України.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення подання приватного виконавця (вх. №26522 від 21.10.2024), в порядку ч. 4 ст. 50 Закону та ч.10 ст. 336 ГПК України, відсутні.

Керуючись ст. 232 - 235, 336 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця Кудряшова Д.В. про звернення стягнення на 1/2 частку боржника, ОСОБА_2 у майні: транспортний засіб марки Mitsubishi, модель Outlander, категорія - легковий, номер державної реєстрації - НОМЕР_1 , VIN номер НОМЕР_2 , рік випуску - 2008, колір - чорний, в порядку ст. 336 ГПК України (вх. №26522 від 21.10.2024) у справі № 922/3728/23 відмовити.

Ухвала набрала законної сили 22.10.2024 та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 254, 255 ГПК України.

Суддя І.В. Трофімов

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.