22.10.2024Справа №910/8773/24
Суддя Господарського суду міста Києва Зеленіна Н.І., розглянувши заяву фізичної особи-підприємця Приймак Юлії Миколаївни про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом фізичної особи-підприємця Приймак Юлії Миколаївни
до фізичної особи-підприємця Балунової Іраїди Єгорівни
про стягнення 53 471,45 грн
Суддя Зеленіна Н.І.
Без виклику представників сторін.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.10.2024 позовні вимоги фізичної особи-підприємця Приймак Юлії Миколаївни - задоволено частково; стягнуто з фізичної особи-підприємця Балунової Іраїди Єгорівни на користь фізичної особи-підприємця Приймак Юлії Миколаївни суму основного боргу у розмірі 11200 грн, пені - 978,93 грн, штрафу - 8400 грн та суми витрат зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн; в іншій частині позову - відмовлено.

09.10.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у якій позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Ухвалою суду від 14.10.2023 прийнято до розгляду заяву про розподіл судових витрат та встановлено відповідачу строк для подання до суду письмових пояснень, заперечень, клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

21.10.2024 через систему "Електронний суд" від фізичної особи-підприємця Балунової Іраїди Єгорівни надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому остання просила зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката до 5000,00 грн.

Як встановлено у статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Враховуючи, що рішення у справі прийнято без виклику представників сторін за наявними у матеріалах справи документами, суд дійшов висновку про відсутність необхідності викликати сторони в судове засідання для розгляду вказаної заяви.

Приймаючи додаткове рішення у справі, суд виходив з наступного.

Згідно з частинами 2, 3, 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

В обґрунтування розміру заявленої суми витрат на правничу допомогу, позивач зазначає, що 15.05.2024 між фізичною особою-підприємцем Приймак Юлією Миколаївною (клієнт) та Адвокатським бюро «Волощенко та Партнери» (Адвокатське бюро) було укладено договір про надання правової допомоги №15/5, за умовами якого адвокатське бюро в особі уповноваженого адвоката - Волощенка Віталія Івановича бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 договору про надання правової допомоги №15/5 від 15.05.2024 за правову допомогу, передбачену п. 1.2 договору, замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі, визначеному додатком №1 до цього договору. В ціну договору не включені фактичні витрати щодо виконання адвокатом зобов`язань за договором.

Згідно з п.п. 4.1, 4.2 договору про надання правової допомоги №15/5 від 15.05.2024 розмір оплати праці адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків визначаються сторонами в додатках до цього договору за домовленістю сторін оплата правової допомоги може здійснюватися також у вигляді передоплати або авансу.

09.10.2024 між позивачем та Адвокатським бюро «Волощенко та Партнери» підписано додаток №1 до договору №15/5 про надання правової допомоги від 15.05.2024, згідно з яким у відповідності до умов договору про надання правової допомоги №15/5 від 15.05.2024, узгоджена між сторонами вартість правової допомоги складає 15 000,00 грн.

У п. 4 вказаної додаткової угоди визначено, що протягом 3 робочих днів після винесення рішення Господарським судом міста Києва, між сторонами підписується акт наданих послуг (виконаних робіт), який засвідчує факт надання АБ «Волощенко та Партнери» та прийняти клієнтом наданих за договором про надання правової допомоги №15/5 від 15.05.2024 послуг (виконаних робіт) в повному обсязі.

Відповідно до акту надання послуг №29 від 09.10.2024, підписаного представниками Адвокатського бюро та клієнта, на підставі договору про надання правової допомоги №15/5 від 15.05.2024 Адвокатським бюро була надана клієнту професійна правнича допомога у справі №910/8773/24 загальною вартістю 15000,00 грн.

09.10.2024 Адвокатським бюро виставлено позивачу рахунок на оплату №32 на суму 15000,00 грн.

Пунктом 2 додатку №1 до договору №15/5 про надання правової допомоги від 15.05.2024 передбачено, що оплата вартості наданих послуг здійснюється клієнтом авансом на розрахунковий рахунок адвокатського бюро, вказаний у реквізитах даної додаткової угоди, не пізніше 60 календарних днів з дати винесення рішення по справі №910/8773/24.

Оскільки рішення по справі №910/8773/24 винесено 14.10.2024, то з огляду на положення пункту 2 додатку №1 до договору №15/5 про надання правової допомоги від 15.05.2024, у позивача ще не виник обов`язок оплатити наданих Адвокатським бюро послуг.

Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, суд зазначає, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (наприклад, рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04, пункт 269).

До заяви про ухвалення додаткового рішення позивачем надано опис (звіт) щодо наданої правничої допомоги по справі №910/8773/24, відповідно до якого Адвокатським бюро надано такий перелік послуг: збір доказів, аналіз правової позиції по справі, підготовка та подача позовної заяви, підготовка процесуальних документів.

Проте, суд зазначає, що вказаний звіт є формальним без деталізації наданих послуг з вказівкою на обсяг витраченого часу.

Отже, витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15000,00 грн не відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Разом з тим, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Заперечуючи проти заявленого позивачем розміру витрат на правову допомогу відповідач зазначає, що заявлені витрати є завищеними, непропорційними та неспіврозмірними складності справи та самим позовним вимогам. Відтак, відповідач вважає, що співрозмірною є сума витрат на правову допомогу у розмірі 5 000 грн.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд приймає до уваги висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 11.11.2021 у справі №910/7820/21, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Приймаючи до уваги наведене вище в сукупності та з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) і розумності їхнього розміру, та з огляду на наявність мотивованих заперечень відповідача щодо обґрунтованості заявленого розміру витрат, суд прийшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката підлягає зменшенню до суми 5000,00 грн, а відповідно заява позивача підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву фізичної особи-підприємця Приймак Юлії Миколаївни про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Балунової Іраїди Єгорівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи-підприємця Приймак Юлії Миколаївни ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 5 000 (п`ять тисяч) грн - витрат на професійну правничу допомогу.

3. У задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна