РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.10.2024Справа № 910/8664/24

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Мандриченка О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін,

справу № 910/8664/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мідал";

до Громадської спілки "Всеукраїнське Козацтво Єднальне";

про стягнення 82 004,58 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мідал" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути з Громадської спілки "Всеукраїнське Козацтво Єднальне" заборгованість з орендної плати за договором №509/5 від 01.03.2023 та пеню у загальному розмірі 82 004,58 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2024 зазначену позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб для усунення недоліків позовної заяви.

22.07.2024 до суду від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 16.07.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2024 відкрито провадження у справі № 910/8664/24, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

З метою повідомлення сторін про розгляд справи, судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 25.07.2024 була направлена на адреси сторін рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі № 910/8664/24 направлялася на адресу Громадської спілки "Всеукраїнське Козацтво Єднальне": вул. Руставелі Шота, 26, кв. 43, м. Київ, 01033, проте з указаної адреси поштове відправлення повернулось з відміткою пошти про причини повернення - "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, а також день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України, відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Отже, в силу наведених положень законодавства, ухвала про відкриття провадження у справі вважається врученою відповідачам у справі.

Крім того, за приписами ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1-2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень", для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідачі мали доступ до судових рішень та мали можливість ознайомитися з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тауер Групп" та Громадською спілкою "Всеукраїнське Козацтво Єднальне" (далі також- орендар, відповідач) укладено договір № 509/5 оренди нежилого приміщення (далі - договір).

Відповідно до трьохсторонньої угоди про заміну сторін в договорі від 01.03.2023, у зв?язку із зміною особи, який належить право власності на нежилий будинок по адресі: м. Київ, вул. Мечнікова/Печерський узвіз, 14/1, в якому розташоване орендоване приміщення відповідачем, сторону орендодавця змінено з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тауер Групп" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Мідал" (далі також - орендодавець, позивач).

Відповідно до п. 2.1.- 2.5. договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування (оренду) нежиле приміщення, надалі - "приміщення", що знаходиться за адресою: 01133 м. Київ, вул. Мечникова/Печерський узвіз, будинок 14/1. Загальна площа приміщення: 71,3 кв. м., цільове призначення приміщення - розміщення орендарем офісу. Приміщення перебуває на 5 (п`ятому) поверсі будівлі. Місце розташування приміщення визначається на поверховому плані будівлі і зазначається в додатку № 1. Строк оренди приміщення становить 9 (дев`ять) місяців ("Строк оренди") починає минати з дати початку оренди, а саме з "01" березня 2023 року і закінчується у відповідне число місяця відповідного року, а саме "30" листопада 2023 року ("Дата закінчення оренди"). У випадку дострокового припинення договору, дата закінчення оренди є датою акту прийому-передачі (повернення) приміщення або акту про звільнення приміщення, який оформлюється у визначених цим договором випадках.

За умовами п. 4.2.-4.5. договору, сторони встановили, що розмір щомісячної орендної плати за користування - на період з 01 березня 2023 року і до 30 листопада 2023 року - 15 000,00 грн. в т.ч. ПДВ. У розмір орендної плати також входить вартість комунальних послуг. Сторони погодили, що встановлений пунктом 4.2 розділу 4 договору розмір орендної плати може бути підвищений за ініціативою орендодавця протягом дії договору, про що останній повідомляє орендаря за 30 (тридцять) календарних днів до такого підвищення. У випадку, якщо орендар погодиться із запропонованим орендодавцем підвищеним розміром орендної плати, сторони за 10 днів до запланованого підвищення укладають відповідну додаткову угоду до договору. У випадку, якщо орендар не погодиться із запропонованим орендодавцем підвищеним розміром орендної плати, договір припиняє свою дію з 31-го (тридцять першого) календарного дня після повідомлення орендаря про зміну розміру орендної плати і приміщення підлягає поверненню орендодавцю у встановленому цим договором порядку не пізніше вказаного терміну. Витрати орендодавця, пов`язані з утриманням приміщення і будинку, а саме: на оплату послуг теплопостачання, водопостачання та водовідведення, охорону та прибирання місць загального користування компенсуються орендарем на підставі рахунків орендодавця, виставлених відповідно до рахунків осіб, які надають по відношенню до будинку відповідні послуги, пропорційно площі орендованого приміщення. Компенсація таких витрат здійснюється орендарем орендодавцю щомісячно протягом 3 банківських днів з дня виставлення орендодавцем відповідного рахунку. Вартість даних послуг входить в розмір орендної плати. Компенсація витрат орендодавця з енергопостачання приміщення здійснюється орендарем на підставі показань електролічильника, встановленого у приміщенні. Показання електролічильника знімаються щомісяця представником орендодавця, до чого можуть бути залучені представники орендаря, за бажанням останнього. У випадку відсутності лічильника у приміщенні або неможливості зняття показань лічильника за відсутності вини орендодавця компенсація витрат орендодавця на енергопостачання Приміщення здійснюється виходячи із загальної суми витрат на енергопостачання будинку пропорційно площі орендованого приміщення Компенсація здійснюється протягом 3 банківських днів з дня виставлення орендодавцем відповідного рахунку. Вартість даних послуг входить в розмір орендної плати. Орендар сплачує орендну плату за кожен поточний місяць оренди шляхом перерахування на поточний рахунок орендодавця відповідної суми коштів протягом перших 5 п?яти банківських днів відповідного поточного місяця на підставі цього договору. Для зручності розрахунків орендодавець може виставляти орендарю рахунки на сплату орендної плати, проте відсутність рахунку не може бути для орендаря підставою для несплати орендної плати.

Позивач, звертаючись до суду, вказує, що внаслідок не виконання відповідачем умов договору в частині своєчасної сплати орендних платежів утворилася заборгованість у розмірі 105 000,00 грн, яку відповідач частково сплатив, а саме у розмірі 35 000,00 грн, а відтак, позивач просить стягнути 70 000,00 грн заборгованості та пеню у розмірі 12 004,58 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Так, згідно ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Частиною 7 ст. 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до положень ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч. 1, 3 ст. 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором. Законом можуть бути встановлені максимальні граничні строки договору найму окремих видів майна.

Частинами 1, 4 ст. 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Як встановлено ч. 1 с. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 01.03.2023 між орендодавцем та орендарем складено та підписано акт приймання-передачі приміщення, що знаходиться за адресою: 01133 м. Київ, вул. Мечникова/Печерський узвіз, будинок 14/1, загальна площа приміщення: 71,3 кв. м., цільове призначення приміщення - розміщення орендарем офісу.

27.11.2023 позивачем було направлено відповідачу лист-повідомлення про припинення дії договору оренди нежилого приміщення, в якому наголошено про наявність боргу відповідача перед позивачем у розмірі 105 000,00 грн.

У зв`язку із чим, відповідачем та позивачем складено та підписано акт приймання- передачі (повернення) приміщення до договору 30.11.2023.

Як вбачається з акту звірки взаємних розрахунків за період травень - листопад 2023 року у відповідача наявна заборгованість за договором у розмірі 105 000,00 грн.

За умовами п. 4.2. договору, сторони встановили, що розмір щомісячної орендної плати за користування - на період з 01 березня 2023 року і до 30 листопада 2023 року - 15 000,00 грн. в т.ч. ПДВ. У розмір орендної плати також входить вартість комунальних послуг.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 4.4. договору, орендар сплачує орендну плату за кожен поточний місяць оренди шляхом перерахування на поточний рахунок орендодавця відповідної суми коштів протягом перших 5 п?яти банківських днів відповідного поточного місяця на підставі цього договору.

Позивач вказує, що після закінчення строку договору, відповідачем сплачено на користь позивача 35 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене суд вказує, що факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і, в той же час, відповідачем належними та допустимими доказами не спростований, відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі 70 000,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 12 004,58 грн.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За умовами п. 8.1.1. договору, у випадку прострочення оплати платежів за договором орендар сплачує на користь орендодавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день затримки платежу та за увесь її період.

Таким чином, при укладанні договору сторони визначили відповідальність за порушення грошового зобов`язання у строк, який визначений у договорі.

Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлює, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Дослідивши та перевіривши наданий позивачем розрахунок суми пені, господарський суд дійшов висновку, що він є обґрунтованим, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 12 004,58 грн підлягає задоволенню.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

З урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 129, 231, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Громадської спілки "Всеукраїнське Козацтво Єднальне" (01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 26, кв. 43, ідентифікаційний код 44803768) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мідал" (03110, м. Київ, пр. Валерія Лобановського, буд. 39а, оф. 3, ідентифікаційний код 42948842) заборгованість з орендної плати у розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) грн 00 коп., пеню у розмірі 12 004 (дванадцять тисяч чотири) грн 58 коп., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Мандриченко