ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.10.2024 Справа №905/1120/24

Господарський суд Донецької області у складі

судді Лободи Т.О.,

розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи

за позовом Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа", м. Маріуполь Донецької області, код 33760279,

до Комунального некомерційного підприємства "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер", м. Краматорськ Донецької області, код 01990766,

про стягнення 256 188, 94 грн,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне комерційне підприємство Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Комунального некомерційного підприємства "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер" про стягнення заборгованості за договором № 809 з власником (користувачем) будівлі про надання послуг з постачання теплової енергії від 18.01.2022 за спожиту теплову енергію в період з 01.02.2022 по 28.02.2022 у сумі 256 188,94 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором № 809 з власником (користувачем) будівлі про надання послуг з постачання теплової енергії від 18.01.2022 в частині оплати вартості поставленої позивачем теплової енергії.

Господарський суд Донецької області ухвалою від 02.09.2024 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 905/1120/24 за позовом Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа" до Комунального некомерційного підприємства "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер" про стягнення 256 188,94 грн. Розгляд справи вирішив здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження справи без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

З метою повідомлення сторін про розгляд даної справи судом копію ухвали суду від 02.09.2024 було направлено до їх особистих електронних кабінетів в системі "Електронний суд".

Згідно довідок про доставку електронного листа ухвала суду від 02.09.2024 в електронному вигляді доставлена до електронних скриньок позивача та відповідача.

Ухвала суду від 02.09.2024 також була направлена на адресу відповідача засобами поштового зв`язку та отримана відповідачем, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Разом з цим суд зазначає, що суд з метою повідомлення відповідача про розгляд справи вживались додаткові альтернативні способи повідомлення учасника справи. Так, 02.09.2024 судом передано відповідну телефонограму відповідачу та надіслано ухвалу суду від 02.09.2024 на його електронну пошту.

Таким чином, суд дійшов висновку, що сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі та розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач у встановлений строк відзиву на позов не надав, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано під час розгляду справи обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

За висновками суду в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

18.01.2022 між Комунальним комерційним підприємством Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа" (виконавець) та Комунальним некомерційним підприємством "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер" (замовник) укладено Договір № 809 з власником (користувачем) будівлі про надання послуг з постачання теплової енергії (далі - договір), відповідно до умов якого цей Договір укладається відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі" від 25.12.2015 № 922-VIII (зі змінами) на закупівлю послуги з постачання теплової енергії (код ДК 021:2015-09320000-8 Пара, гаряча вода та пов`язана продукція), (Послуги з постачання теплової енергії) для потреб опалення (далі-послуга) на період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року у кількості: Без ЦТП без ІТП 660 Гкал/рік. Замовник зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором (п. 1 договору).

Відповідно до п. 4 договору послуга надається за допомогою систем за межами будинку.

За умовами п. 5 договору будівля обладнана вузлом (вузлами) комерційного обліку теплової енергії у кількості 4 штук, перелік яких визначено в даному пункті.

Згідно з п. 6 договору виконавець забезпечує постачання теплоносія безперервно з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Виконавець забезпечує постачання теплової енергії у відповідній кількості та якості згідно з вимогами пунктів 1 і 2 цього договору до межі зовнішніх інженерних мереж постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем будівлі. Місце надання послуги з постачання теплової енергії: м Маріуполь, вул.Пашковського, 2, пр. Перемоги, 100, вул. Георгіївська,72 (п. 7 договору).

Відповідно до п. 10 договору обсяг спожитої у будівлі послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будівлі за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315 (далі Методика розподілу). Якщо будівлю оснащено двома та більше вузлами комерційного обліку теплової енергії відповідно до вимог Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, обсяг спожитої послуги у будівлі визначається як сума показань таких вузлів обліку. Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал).

Пунктом 16 договору передбачено, що зняття показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії здійснюється щомісяця з 28 до 30 число виконавцем у присутності замовника або його представника, крім випадків, коли зняття таких показань здійснюється виконавцем за допомогою систем дистанційного зняття показань або замовником самостійно.

Згідно з п. 17 договору у разі відсутності інформації про показання вузла (вузлів) комерційного обліку та/або недопущення замовником виконавця до вузла (вузлів) комерційного обліку для зняття показань засобів вимірювальної техніки для визначення обсягу теплової енергії, спожитої в будівлі, визначається середній обсяг споживання теплової енергії в будівлі протягом попереднього опалювального періоду, а у разі відсутності такої інформації - за фактичний час споживання протягом поточного опалювального періоду, але не менше 30 днів.

Плата виконавцю за послугу за цим договором визначається відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 71, ст. 2507), в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022, та Методики розподілу і розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання (п. 19 договору).

Відповідно до п. 20 договору вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Станом на дату укладення цього договору тариф на послугу становить: Без ЦТП без ІТП 3933,32 грн за 1 Гкал з ПДВ. Сума цього Договору становить 2 595 991,20 грн, у тому числі ПДВ 432 665,20 грн.

За умовами п. 21 та п. 22 договору Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Виконавець формує та надає рахунок та акт наданих послуг на оплату послуги не пізніше 05 числа місяця, наступного за розрахунковим. Рахунок та акт наданих послуг надається на паперовому носії.

Згідно з п. 23 договору замовник здійснює оплату за цим договором після пред`явлення виконавцем рахунку та акту наданих послуг (далі-рахунок та акт) не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31 грудня 2022 року. Відповідно до ч. 3 ст.631 ЦК України умови договору поширюють свою дію на відносини, що склалися між сторонами з 01.01.2022.

Вказаний договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками, що свідчить про набрання ним чинності.

До договору сторонами підписано Додаток №1, яким погоджено інформацію про об`єкти замовника:

1. Тубдиспансер (адреса: вул. Пашковського, 2; опалювальна площа: 3005,40 кв.м; максимальне теплове навантаження: 0,234 Гкал/год; джерело теплопостачання: без ЦТП без ІТП).

2. Пральня, дизкамера (адреса: вул. Пашковського, 2; опалювальна площа: 74,20 кв.м; максимальне теплове навантаження: 0,007 Гкал/год; джерело теплопостачання: без ЦТП без ІТП).

3. Тубдиспансер №2 (адреса: вул. Георгіївська, 72; опалювальна площа: 527,20 кв.м; максимальне теплове навантаження: 0,107 Гкал/год; джерело теплопостачання: без ЦТП без ІТП).

4. Діагностичне фізио-пульманол. відділ. (адреса: пр. Перемоги, 100; опалювальна площа: 2046,50 кв.м; максимальне теплове навантаження: 0,145 Гкал/год; джерело теплопостачання: без ЦТП без ІТП).

На виконання умов договору позивачем здійснювалось постачання теплової енергії відповідачу в лютому 2022 року.

Як вказує позивач, відповідач був споживачем послуг позивача за трьома об`єктами, обладнаними вузлами комерційного обліку теплової енергії, оскільки за адресою м. Маріуполь вул. Георгіївська, 72, споживання теплової енергії в 2022 році не проводилось.

Через тимчасову окупацію міста Маріуполя позивач втратив доступ до адміністративної будівлі підприємства та до даних про об`єми спожитої електроенергії споживачами. Визначення об`єму спожитої відповідачем теплової енергії за лютий 2022 року було виконано розрахунковим методом з використанням показників споживання тепла за період з листопада 2021 року по січень 2022 року.

На виконання умов договору позивачем сформовано Акт № 07-7333/01 надання послуг за лютий 2022 року на суму 256 188,94 грн та рахунок-фактуру № 07-7333/01 на суму 256 188,94 грн.

06.06.2024 позивач направив відповідачу лист вих. № 67 від 03.06.2024 з повідомленням про наявність заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії на 28.02.2022 у сумі 256 188,94 грн та вимогою сплатити борг протягом 10 днів з дня отримання листа.

У відповідь на вказаний лист відповідач надав відповідь вих. № 287 від 13.06.2024, в якій зазначив, що підприємство здійснює оплату за послуги теплопостачання за рахунок цільових бюджетних асигнувань місцевого бюджету. Акт надання послуг з постачання теплової енергії за лютий 2022 року не було отримано, а строк дії Договору № 809 від 18.01.2022 закінчився 31.12.2022, тому на теперішній час не має можливості взяти на себе зобов`язання минулих років.

Як стверджує позивач, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором та не оплатив спожиту теплову енергію, внаслідок чого утворилась заборгованість в загальній сумі 256 188,94 грн за лютий 2022 року.

Несплата відповідачем боргу стала підставою для звернення позивача з даним позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 256 188,94 грн.

Проаналізувавши правовідносини між сторонами, які виникли з вищевказаного договору, суд дійшов висновку про те, що даний договір за своє правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим нормативно-правовим актом.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до положень статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 7 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830 затверджено Правила надання послуги з постачання теплової енергії (далі - Правила).

Ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.

Пунктами 32, 34, 35, 36 Правил передбачено, що плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Рахунок на оплату спожитої послуги надається споживачу на безоплатній основі щомісяця відповідно до статті 8 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання". Рахунки на оплату спожитої послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" та надаються споживачу (його представнику) у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором. Розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором.

З матеріалів справи вбачається, що будівлі відповідача, до яких здійснювалось постачання теплової енергії за спірним договором, обладнані вузлами комерційного обліку. Позивачем здійснювалось постачання теплової енергії відповідачу лютому 2022 року, однак, через початок військової агресії показання засобів вимірювальної техніки вузлів комерційного обліку за спірним договором встановити неможливо.

Згідно з п. 17 договору у разі відсутності інформації про показання вузла (вузлів) комерційного обліку та/або недопущення замовником виконавця до вузла (вузлів) комерційного обліку для зняття показань засобів вимірювальної техніки для визначення обсягу теплової енергії, спожитої в будівлі, визначається середній обсяг споживання теплової енергії в будівлі протягом попереднього опалювального періоду, а у разі відсутності такої інформації - за фактичний час споживання протягом поточного опалювального періоду, але не менше 30 днів.

У зв`язку з відсутністю інформації про показання вузлів комерційного обліку визначення об`єму спожитої відповідачем теплової енергії за лютий 2022 року (з 01.02.2022 по 28.02.2022) було виконано розрахунковим методом з використанням показників споживання тепла за період з листопада 2021 року по січень 2022 року та сформовано Акт № 07-7333/01 надання послуг за лютий 2022 року на суму 256 188,94 грн та рахунок-фактуру №07-7333/01 на суму 256 188,94 грн.

З матеріалів справи (лист вих. № 67 від 03.06.2024 та лист вих. № 287 від 13.06.2024) фактично вбачається, що позивач своєчасно не направляв відповідачу Акт № 07-7333/01 надання послуг за лютий 2022 року та відповідний рахунок на оплату, такі документи направлені лише 06.06.2024 з листом вих. №67 від 03.06.2024 з повідомленням про наявність заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії на 28.02.2022 у сумі 256 188,94 грн та вимогою сплатити борг протягом 10 днів з дня отримання листа.

Приписами частини 1 статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач зобов`язаний щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно з п. 23 договору замовник здійснює оплату за цим договором після пред`явлення виконавцем рахунку та акту наданих послуг (далі-рахунок та акт) не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Таким чином, виходячи з погоджених сторонами умов договору, строк оплати за спожиту в лютому 2022 року теплову енергію є таким, що настав.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів оскарження вказаних в актах та рахунках позивача обсягів спожитої теплової енергії у зв`язку з наявністю сумнівів щодо правильності показників обсягів споживання теплової енергії. Даних про інші обсяги спожитої теплової енергії відповідачем до суду не надано. Також відповідачем не надано обґрунтованих заперечень та належних та допустимих доказів, які б спростовували факт споживання теплової енергії за спірний період в обсязі, який визначений позивачем. В листі вих. № 287 від 13.06.2024 відповідач не висловлює заперечень щодо визначених позивачем обсягів поставленої теплової енергії та лише зазначає, що на теперішній час не має можливості взяти на себе зобов`язання минулих років через те, що підприємство здійснює оплату за послуги теплопостачання за рахунок цільових бюджетних асигнувань місцевого бюджету.

Враховуючи викладене, а також те, що в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надані докази, які б спростовували наявність заборгованості перед позивачем, а також докази, які б свідчили про здійснення остаточного розрахунку за спожиту теплову енергію в лютому 2022 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення боргу в сумі 256 188,94 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності до ст. 129 ГПК України витрати щодо сплати судового збору в сумі 3 842,83 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статями 1-5, 10, 11, 12, 20, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер" (84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Кирилкіна, буд. 10, код 01990766) на користь Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа" (87534, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Гризодубової, б. 1, код 33760279) заборгованість за Договором № 809 з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії від 18.01.2022 за спожиту теплову енергію в лютому 2022 року в сумі 256 188,94 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 842,83 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 28.10.2024.

Суддя Т. О. Лобода