УХВАЛА

21 жовтня 2024 року

м. Київ

cправа № 918/953/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Ємця А. А. (головуючого), Бенедисюка І.М., Колос І.Б.

перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБС-Проф"

на рішення Господарського суду Рівненської області від 16.05.2024

та постанову Північного-західного апеляційного господарського суду від 11.09.2024

у справі № 918/953/22

за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу місто Рівне

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБС-Проф"

про відшкодування зайво отриманих коштів в результаті завищення вартості виконаних будівельно-монтажних робіт у розмірі 537 283, 75 грн,

ВСТАНОВИВ:

07.10.2024 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБС-Проф" на рішення Господарського суду Рівненської області від 16.05.2024 та постанову Північного-західного апеляційного господарського суду від 11.09.2024 (повний текст постанови складений 17.09.2024) у справі № 918/953/22. Вказана касаційна скарга була подана 04.10.2024 до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд".

Крім того скаржник у прохальній частині касаційної скарги просить зупинити виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 16.05.2024 та постанову Північного-західного апеляційного господарського суду від 11.09.2024 у справі № 918/953/22 до закінчення перегляду в касаційному порядку цієї справи.

З матеріалів касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що 14.11.2022 до Господарського суду Рівненської області надійшов позов Квартирно - експлуатаційного відділу міста Рівне до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБС-ПРОФ" про відшкодування зайво отриманих коштів в результаті завищення вартості виконаних будівельно-монтажних робіт у розмірі 537 283, 75 грн.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 16.05.2024 у справі №918/953/22 задоволено позов Квартирно - експлуатаційного відділу міста Рівне до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБС-ПРОФ" про відшкодування зайво отриманих коштів в результаті завищення вартості виконаних будівельно-монтажних робіт у розмірі 537 283, 75 грн. Стягнуто з відповідача на користь позивача 537 283,75 грн та 8 059,27 грн судового збору.

Постановою Північного-західного апеляційного господарського суду від 11.09.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБС-ПРОФ" залишено без задоволення, рішення Господарського суду Рівненської області від 16.05.2024 у справі № 918/953/22 залишено без змін.

За результатами перевірки матеріалів поданої касаційної скарги Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі № 918/953/22 і в обґрунтування цієї відмови зазначає про таке.

За змістом пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в)справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Частиною п`ятою статті 12 ГПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2)справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини сьомої зазначеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2022 установлено у розмірі 2 481,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

З процесуальних документів у цій справі вбачається, що предметом поданого у 2022 році позову є відшкодування зайво отриманих коштів в результаті завищення вартості виконаних будівельно-монтажних робіт у розмірі 537283, 75 грн, що менше п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( станом на 2022 рік - 1 240 500, 00 грн), а, отже, ціна позову у цій справі безумовно не перевищує та є меншою п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Касаційний господарський суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є виключенням із загального правила, й необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку буде порушено принцип "правової визначеності".

Отже, тягар доказування наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України, покладається на скаржника.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Подана касаційна скарга не містить жодних обґрунтувань оскарження судових рішень у цій справі з посиланням на підпункти «а», «б», «в», «г» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України та фактично зводиться до спроби переконати суд у необхідності втрутитися у зміст оскаржуваного судового рішення, однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішення суду попередньої інстанції тільки через те, що таке рішення оскаржено і скаржник вважає його незаконним, а тому підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБС-Проф" немає.

З урахуванням вказаного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБС-Проф" на рішення Господарського суду Рівненської області від 16.05.2024 та постанову Північного-західного апеляційного господарського суду від 11.09.2024 у справі № 918/953/22, оскільки цю скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження, клопотання скаржника не розглядається.

За таких обставин, керуючись статтями 12, 163, 234, 287, пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБС-Проф" на рішення Господарського суду Рівненської області від 16.05.2024 та постанову Північного-західного апеляційного господарського суду від 11.09.2024 у справі № 918/953/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ємець

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Колос