ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024м. ДніпроСправа № 904/2416/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В., розглянувши справу

за позовом Управління з питань охорони культурної спадщини Дніпровської міської ради, Дніпропетровська область, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Озерна Площа", Дніпропетровська область, м. Дніпро

про стягнення 17 000,00 грн

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Управління з питань охорони культурної спадщини Дніпровської міської ради звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Озерна Площа" про стягнення до спеціального фонду місцевого бюджету.

Суд ухвалою від 07.06.2024 позовну заяву Управління з питань охорони культурної спадщини Дніпровської міської ради залишив без руху. Запропонував Управлінню з питань охорони культурної спадщини Дніпровської міської ради усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду чеку та опису вкладення у цінний лист (оригіналів або належним чином засвідчених копій), які підтверджують факт відправлення відповідачу (на адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань) або в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи копії позовної заяви і доданих до неї документів; шляхом подання до суду заяви про уточнення позовних вимог із зазначенням суми, що підлягає стягненню з відповідача, зокрема, і у прохальній частині такої заяви; шляхом подання до суду платіжного документу, який підтверджує факт сплати судового збору у встановленому чинним законодавством розмірі (1,5 % від суми позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028,00 грн); шляхом подання до суду відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у відповідача у строк до 21.06.2024 включно.

21.06.2024 до господарського суду від позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 17 000,00 грн фінансових санкцій. Разом із вказаною заявою позивач подав до суду докази направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу, платіжну інструкцію № 93 від 19.06.2024 про сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Суд ухвалою від 21.06.2024 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

05.07.2024 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що як вбачається з опису об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Дніпро, просп. Лесі Українки, 4 (до перейменування просп. Пушкіна, 4, вул. Шмідта, 17) вказаний об`єкт складається з багатьох складових частин (елементів). Крім того, такі складові частини об`єкту нерухомого майна, наприклад, як тунель літ. а-1-74 кв.м, який розташований під землею, явно не має предмету охорони або убиральня літ. К-1-6 кв.м; огорожа №1-10; резервуар протипожежний №11 не можуть мати статус культурної пам`ятки, оскільки не відповідають відповідним критеріям. Натомість зі змісту Розпорядження від 12.04.1996 № 158-р та Наказу від 01.03.2023 № 93 невідомо, які складові об`єкту нерухомого майна, що належить на праві власності ТОВ «Озерна Площа», віднесено до пам`ятки архітектури місцевого значення, оскільки вказано лише «Виробниче підприємство» по просп. Лесі Українки, 4. Тобто фактично невідомо щодо яких складових частин об`єкту нерухомого майна потрібно укладати охоронний договір. Охоронний договір має укладатися виключно на ту частину об`єкту нерухомого майна, яка є пам`яткою культурної спадщини. З метою з`ясування конкретних складових частин об`єкту нерухомого майна, які є пам`яткою культурної спадщини місцевого значення, ТОВ «Озерна Площа» звернулося до Управління культури, туризму, національностей і релігій Дніпропетровської обласної військової адміністрації з адвокатським запитом від 11.04.2023 наступного змісту: надати інформацію щодо конкретного переліку складових комплексу нежитлових будівель та споруд (складових частин комплексу), розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Пушкіна, буд. 4 (після перейменування просп. Лесі Українки, буд. 4), на які відповідно до Розпорядження від 12.04.1996 № 158-р поширюється статус пам`ятки архітектури та містобудування місцевого значення «Виробниче підприємство». Також прошу надати графічні та/або інші матеріали, які підтверджують запитувану інформацію. У відповідь на запит Управління культури, туризму, національностей і релігій Дніпропетровської обласної військової адміністрації у листі від 14.04.2023 надало наступну відповідь таким чином: запитувана інформація щодо конкретного переліку складових комплексу нежитлових будівель та споруд, графічних або інших матеріалів міститься в обліковій документації на пам`ятку місцевого значення «Виробниче підприємство», охоронний №10283-Дп, розташованого за адресою: м. Дніпро, просп. Лесі Українки, буд. 4. Облікова документація на вищезазначену пам`ятку від власника на погодження до Управління культури, туризму, національностей і релігій облдержадміністрацій не надходила. Також ТОВ «Озерна Площа» звернулася із адвокатським запитом від 11.04.2023 до Міністерства культури та інформаційної політики України щодо надання облікової документації на об`єкт нерухомого майна, розташований просп. Лесі Українки, 4 у місті Дніпрі. За інформацією Міністерства культури та інформаційної політики України облікова документації на пам`ятку архітектури місцевого значення «Виробниче підприємство» не виготовлялася та є відсутньою. Отже, ТОВ «Озерна Площа» вживало дій для з`ясування питання щодо яких саме складових частин об`єктну нерухомого майна необхідно укладати охоронний договір. Проте жоден орган влади не надав необхідно інформації. З огляду на наведене відсутні підстави для застосування відносно ТОВ «Озерна Площа» фінансових санкцій за неукладення охоронного договору. ТОВ «Озерна Площа» звернулося із адвокатським запитом від 24.04.2023 й до Міністерства культури та інформаційної політики України наступного змісту: надати відповідь на цей запит та підтвердити, що всі складові комплексу будівель та споруд по просп. Лесі Українки, 4 у місті Дніпрі, які зазначені вище під номерами від 1 до 19, є пам`яткою архітектури місцевого значення «Виробниче підприємство». У відповідь на запит Міністерство культури та інформаційної політики України листом від 28.04.2023 року повідомило, що у МКІП відсутня інформація щодо складових комплексу будівель та споруд по просп. Лесі Українки, 4 у місті Дніпрі. Та було повідомлено, що для отримання запитуваної інформації необхідно звернутися до Дніпропетровської обласної військової адміністрації. Тобто з наведеного вбачається, що органи, які уповноважені за збереження пам`яток культурної спадщини не підтвердили, що культурною пам`яткою є весь об`єкт нерухомого майна, який належить на праві власності ТОВ «Озерна Площа» та не зазначили, які складові об`єкту нерухомого майна, що належить на праві власності ТОВ «Озерна Площа» відносяться до пам`ятки архітектури місцевого значення «Виробниче підприємство». Отже, ані Управління культури, туризму, національностей і релігій Дніпропетровської обласної військової адміністрації , ані Міністерство культури та інформаційної політики України, ані будь-хто не володіє запитуваною інформацією. Таким чином, в діях ТОВ «Озерна Площа» відсутня бездіяльність щодо не укладення охоронного договору та відсутні підстави для стягнення фінансової санкції у вигляді штрафу, оскільки жоден з органів влади, що уповноважені за облік пам`яток культурної спадщини не володіють інформацією, на яку частину об`єкту нерухомого майна необхідно укладати охоронний договір. У зв`язку із чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

05.07.2024 відповідач подав до суду клопотання про зупинення провадження.

08.07.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Озерна Площа" подало до суду зустрічну позовну заяву, в якій просить суд скасувати постанову від 09.05.2023 № 7/6-119 про застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини, яка винесена на підставі акту про вчинення порушення законодавства про охорону культурної спадщини управління з питань охорони культурної спадщини Дніпровської міської ради від 12.04.2023 № 11/6-3, якою накладено на ТОВ Озерна Площа фінансові санкції у розмірі 17 000 грн за ухилення власника пам`ятки або уповноваженого ним органу від підписання охоронного договору на об`єкт за адресою: м. Дніпро, просп. Лесі Українки (колишня адреса: просп. Пушкіна) буд. 4.

19.07.2024 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що, дослідивши технічну документацію на виробничий будинок комплекс нежитлових будівель та споруд № 4 по просп. Пушкіна, м. Дніпропетровська, складену інженером-проектувальником Стороженко Вадимом Леонідовичем 18.08.2015, у відповідності до ІАОП спеціалістами управління з питань охорони культурної спадщини Дніпровської міської було встановлено, що автентична складова пам`ятки це: головний корпус, відділ пляшкомийної машини, будівля приготування розчинів з підвалом та надбудовами (літ по плану Г-2), склад готової продукції (літ. по плану Г? -2, Г?-2), будівля спиртосховища (по плану літ. Г?-1, Г4-1, Г5-1). Саме цю інформацію позивачем надано відповідачу на адвокатський запит листом від 08.06.2021 № 8/7-42. На той час правову допомогу ТОВ «Озерна Площа», , надавала адвокат Новотоцька Анна Володимирівна. Одночасно з листом-відповіддю на свій запит Новотоцька А. В. отримала вперше від позивача лист від 08.06.2021 № 7/6-94 «Щодо виконання вимог пам`яткоохоронного законодавства» на ім`я директора ТОВ «Озерна Площа» Варфоломєєвій І. В. Зазначив, що статтею 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини» (далі Закон), що є спеціальним законом у сфері охорони культурної спадщини, встановлено, що усі власники пам`яток щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір. Вищевказану імперативну норму Закону відповідачем станом на цей час не виконано.

Суд ухвалою від 23.07.2024 відмовив у відкритті провадження за зустрічним позовом у справі та повернув позовну заяву і додані до неї документи заявнику.

30.07.2024 відповідач подав до суду заперечення.

02.08.2024 відповідач подав до суду клопотання про зупинення провадження.

Суд ухвалою від 05.08.2024 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Озерна Площа" зупинення провадження у справі № 904/2416/24 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №160/22229/23 - відмовив. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Озерна Площа" зупинення провадження у справі № 904/2416/24 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №160/26643/23 - відмовив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації № 158-р від 12.04.1996 «Про затвердження Переліку пам`яток архітектури та містобудування місцевого значення Дніпропетровської області об`єкт нерухомого майна із найменуванням «Виробниче підприємство» по вул. Шмідта, 17 (теперішня назва просп. Лесі Українки, 4) взято на державний облік із занесенням до переліку пам`яток архітектури місцевого значення під охоронним номером 114 (а.с. 28-30).

Як зазначає позивач Відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про охорону культурної спадщини», пам`ятки взяті на державний облік згідно норм закону УРСР «Про охорону та використання пам`яток історії та культури» (які можуть бути на даний момент і не внесені до Державного реєстру нерухомих пам`яток України) визнаються пам`ятками згідно цього закону. З моменту взяття вказаного об`єкта культурної спадщини на державний облік як пам`ятки місцевого значення, на неї розповсюджується спеціальний режим використання, що в свою чергу покладає на власників цієї пам`ятки певні обов`язки по збереженню її автентичності та історичної цінності.

На підставі розпорядження виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 229р від 25.03.2003 (а.с. 31) присвоєно будівлям і спорудам заводу Науково-виробничої дослідної агрофірми «Наукова» (колишня назва вул. Шмідта, 17) адресу - просп. Пушкіна, 4, м. Дніпро.

Рішенням Дніпровської міської ради № 47/29 від 16.11.2022 «Про перейменування топонімів міста Дніпра» (а.с. 32-33) проспект Пушкіна у Чечелівському та Центральному районах міста Дніпра перейменовано на проспект Лесі Українки.

Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 325680618 від 14.03.2023 (а.с. 34-35) комплекс будівель і споруд за адресою: просп. Лесі Українки, буд. 4 з 28.12.2017 належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Озерна площа» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 28.12.2017.

Наказом Міністерства культури та інформаційної політики України від 01.03.2023 № 93 «Про занесення об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» (а.с. 36-37) пам`ятку архітектури із найменуванням «Виробниче підприємство» по просп. Лесі Українки, 4 у м. Дніпрі, занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення та охоронним номером 10283-Дп.

Позивач зазначає, що Управлінням культури, туризму, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації листом № 461/0/161-23 від 08.03.2023 (а.с. 38) було проінформовано Товариство з обмеженою відповідальністю «Озерна площа», як власника пам`ятки, відповідно до «Порядку обліку культурної спадщини», затвердженого наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 № 158 (зі змінами), що відповідно до наказу Міністерства культури та інформаційної політики України від 01.03.2023 № 93 «Про внесення об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» до Державного реєстру нерухомих пам`яток України занесено пам`ятку архітектури місцевого значення «Виробниче підприємство» за адресою: м. Дніпро, просп. Лесі Українки, охоронний № 10283-Дп.

Позивач наголошує, що Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Дніпровської міської ради є суб`єктом владних повноважень, спеціально уповноваженим органом охорони культурної спадщини, на який покладено повноваження щодо забезпечення в установленому порядку контролю за дотриманням законодавства у сфері охорони культурної спадщини на території м. Дніпра (п.4.1.1. Положення); забезпечення виконання вимог законів України «Про охорону культурної спадщини», «Про місцеве самоврядування в Україні» та інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на території м. Дніпра. На Управління покладено функції щодо забезпечення підготовки матеріалів про порушення законодавства про охорону культурної спадщини з метою подальшого накладення фінансових санкцій спеціально уповноваженою на це посадовою особою Дніпровської міської ради (п.4.1.17 Положення) та застосування фінансових санкцій за порушення Закону України «Про охорону культурної спадщини» (п. 21 ч. 2 ст. 6 Закону).

Управлінням направлено відповідачу лист № 7/6-65 14.03.2023 (а.с. 39-40) «Щодо виконання вимог пам`яткоохоронного законодавства» з вимогою звернутися до Управління з метою укладення охоронного договору на пам`ятку архітектури із найменуванням «Виробниче підприємство» по просп. Лесі Українки, 4 у м. Дніпрі. В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаного листа позивач надав до суду копії списку згрупованих відправлень та фіскального чеку (а.с. 41).

12.04.2023 Управлінням складено акт про вчинення правопорушення законодавства про охорону культурної спадщини № 11/6-3 (а.с. 42-43), у якому зазначено, що об`єкт культурної спадщини, що розташований за адресою: м. Дніпро, проспект Лесі Українки, буд. 4, 01.03.2023 наказом Міністерства культури України № 93 «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України як пам`ятку архітектури місцевого значення - охоронний № 10283-Дп, (пам`ятка). Згідно із відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (розмір частки 1/1) пам`ятка на праві приватної власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Озерна Площа» (власник). Відповідно до п. 1-6 Порядку укладання охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768, власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини. Управління з питань охорони культурної спадщини Дніпровської міської ради (далі - Управління) 14.03.2023 за вих. № 7/6-65 на адресу власника направило лист «Щодо виконання вимог пам`яткоохоронного законодавства» з пропозицією укладання охоронного договору на пам`ятку. У визначений законодавством термін власник до Управління не звернувся. Таким чином, станом на 11.04.2023 охоронний договір на пам`ятку з власником не укладено. Власником порушено вимоги статті 23 Закону щодо зобов`язання укласти охоронний договір на пам`ятку культурної спадщини, що, в свою чергу, може негативно вплинути на її утримання та використання. Вищезазначені дії підпадають під статтю 44 «Відповідальність юридичних осіб за порушення законодавства про охорону культурної спадщини» Закону України «Про охорону культурної спадщини», а саме: ухилення власника пам`ятки або уповноваженого ним органу від підписання охоронного договору або за порушення ним режиму використання пам`ятки.

Листом № 7/6-95 від 12.04.2023 (а.с. 44) вказаний акт було направлено відповідачу. В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаного листа позивач надав до суду копії списку згрупованих відправлень та фіскального чеку (а.с. 45). Однак, як зазначає позивач, відповідач не вчинив жодних дієвих заходів для укладання охоронного договору, листування несло виключно формальний характер.

Заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів, директором департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради Михайлом Лисенко прийнято постанову «Про застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини» № 7/6-119 від 09.05.2023 (а.с. 47-50), якою вирішено накласти на юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю «Озерна площа» за ухилення власника пам`ятки або уповноваженого ним органу від підписання охоронного договору або за порушення ним режиму використання пам`ятки фінансові санкції у розмірі 17 000,00 грн, зобов`язано юридичну особу сплатити у встановленому законодавством порядку фінансові санкції у зазначеному розмірі до спеціального фонду відповідного бюджету протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів.

Позивач зазначає, що відповідно до п. 1.1, 1.3 Положення Управління є підзвітним Дніпровській міській раді, підпорядкованим заступнику міського голови з питань діяльності виконавчих органів за напрямком діяльності. Повноваження заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів, директор департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради Михайла Лисенка, в даному випадку, підтверджується рішеннями Дніпровської міської ради від 10.02.2021 № 7/3 «Про затвердження заступників міського голови та керуючого справами виконавчого комітету міської ради» та від 27.07.2022 № 32/25 «Про внесення змін до рішення міської ради від 10.02.2021 № 6/3 «Про затвердження структури виконавчих органів Дніпровської міської ради, загальної чисельності працівників Дніпровської міської ради та її виконавчих органів».

Позивач звертає увагу, що вказане рішення органу охорони культурної спадщини про застосування фінансових санкцій до суду відповідачем оскаржено не було.

Рішення про накладення фінансових санкцій приймається протягом 10 днів після отримання документів, зазначених у частині другій цієї статті. Рішення про накладення фінансових санкцій оформлюється постановою, що надсилається юридичній особі, на яку накладено фінансові санкції (ч. 3 ст. 45 Закону України "Про охорону культурної спадщини").

Позивач зазначає, що з метою надання відповідачу можливості добровільного виконання постанови № 7/6-119 та досудового врегулювання спору він направив відповідачу лист № 7/6-119 від 09.05.2023 (а.с. 51) та постанову № 7/6-119 з вимогою про сплату фінансових санкцій у розмірі 17 000,00 грн у добровільному порядку. В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаного листа позивач надав до суду копії списку згрупованих відправлень та фіскального чеку (а.с. 52). Однак, як зазначає позивач, відповідач відповідь на лист не надав, заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Позивач також зазначає, що спонукання відповідача до виконання постанови № 7/6-119 шляхом звернення Управління із вимогами про стягнення з ТОВ «Озерна площа» в судовому порядку, застосованої згідно з постановою № 7/6-119 фінансової санкції - є захистом прав держави у сфері охорони культурної спадщини, повноваження щодо такого захисту (у наведений спосіб) належать позивачу як виконавчому органу Дніпровської міської ради у сфері охорони культурної спадщини, що є спеціально уповноваженим органом охорони культурної спадщини в силу норми пункту 21 частини другої статті 6 Закону.

Статтею 54 Конституції України декларується, що держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність. Культурна спадщина охороняється законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про охорону культурної спадщини» державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до рішення Дніпровської міської ради від 19.09.2018 № 102/35 "Про затвердження Положення про управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Дніпровської міської ради" (далі - Положення).

Відповідно до п. 1.1. Положення Управління з питань охорони культурної спадщини Дніпровської міської ради (Управління) є виконавчим органом Дніпровської міської ради, утвореним на підставі рішення міської ради від 25.07.2018 № 53/34 «Про внесення змін до рішень міської ради стосовно структури міської ради та її виконавчих органів, граничної чисельності працівників міської ради та її виконавчих органів», є спеціально уповноваженим органом охорони культурної спадщини.

Управління є підзвітним Дніпровській міській раді, підпорядкованим міському голові (п. 1.3. Положення).

У своїй діяльності Управління керується: Конституцією України та законами України, актами Президента України, постановами Кабінету Міністрів України, нормативними актами Міністерства культури України та іншими нормативно-правовими актами України; розпорядженнями міського голови, рішеннями міської ради та її виконавчого комітету, розпорядженнями голови обласної державної адміністрації у межах, визначених законодавством та цим Положенням, а також міжнародними актами, ратифікованими Україною (якщо міжнародним договором або міжнародною угодою, в яких бере участь Україна, встановлено інші правила, ніж ті, що містить законодавство України, то застосовуються правила міжнародного договору або міжнародної угоди) (п. 1.4. Положення).

Метою діяльності Управління є сприяння міській раді у виконанні визначених Конституцією і законами України повноважень у сфері охорони культурної спадщини на території м. Дніпра (п. 3.1. Положення).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить, зокрема:

- забезпечення виконання нього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на відповідній території (п. 1);

- забезпечення дотримання режиму використання пам`яток місцевого значення, їх територій, зон охорони (п. 4);

- забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження (п. 5);

- організація відповідних охоронних заходів щодо пам`яток місцевого значення та їх територій у разі виникнення загрози їх пошкодження або руйнування внаслідок дії природних факторів чи проведення будь-яких робіт (п. 8);

- видання розпоряджень та приписів щодо охорони пам`яток місцевого значення, припинення робіт на цих пам`ятках, їх територіях та в зонах охорони, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених цим Законом дозволів або з відхиленням від них (п. 9);

- застосування фінансових санкцій за порушення цього Закону (п. 21).

Рішення (розпорядження, дозволи, приписи, постанови) органів охорони культурної спадщини, прийняті в межах їхньої компетенції, є обов`язковими для виконання юридичними і фізичними особами (ч. 6 ст. 3 Закону України «Про охорону культурної спадщини»).

Пам`ятка, крім пам`ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Суб`єкти права власності на пам`ятку визначаються згідно із законом (ч. 1 ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини»).

Положеннями ст. 2 Цивільного кодексу України передбачено, що учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи. Учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Відповідно до ч. 4,8 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує, особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом.

Спеціальним законом у сфері охорони культурної спадщини є Закон України «Про охорону культурної спадщини».

У даному випадку будівлі та споруди «Виробниче підприємство» за адресою: м. Дніпро, просп. Лесі Українки, буд. 4, занесені до Державного реєстру нерухомих пам`яток України як пам`ятка архітектури та містобудування місцевого значення (охоронний номер: № 10283-Дп).

Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 325680618 від 14.03.2023 (а.с. 34-35) комплекс будівель і споруд за адресою: просп. Лесі Українки, буд. 4 з 28.12.2017 належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Озерна площа» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 28.12.2017.

Отже, з огляду на викладене, саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Озерна площа» виступає у даних правовідносинах як власник пам`ятки, на якого покладається виконання передбачених законом обов`язків з її утримання.

Усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір (ч. 1 ст. 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини»).

Як вказано вище, заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів, директором департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради Михайлом Лисенко прийнято постанову «Про застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини» № 7/6-119 від 09.05.2023 (а.с. 47-50), якою вирішено накласти на юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю «Озерна площа» за ухилення власника пам`ятки або уповноваженого ним органу від підписання охоронного договору або за порушення ним режиму використання пам`ятки фінансові санкції у розмірі 17 000,00 грн, зобов`язано юридичну особу сплатити у встановленому законодавством порядку фінансові санкції у зазначеному розмірі до спеціального фонду відповідного бюджету протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів.

Згідно з абз.5 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про охорону культурної спадщини» відповідний орган охорони культурної спадщини накладає на юридичну особу, яка є власником або уповноваженим ним органом чи замовником робіт, такі фінансові санкції, серед іншого: за ухилення власника пам`ятки або уповноваженого ним органу від підписання охоронного договору або за порушення ним режиму використання пам`ятки - у розмірі від ста до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

Рішення органу охорони культурної спадщини про застосування фінансових санкцій може бути оскаржено до суду (ч. 2 ст. 44 Закону України «Про охорону культурної спадщини»).

Фінансові санкції, накладені органом охорони культурної спадщини, стягуються у встановленому законом порядку (ч. 3 ст. 44 Закону України «Про охорону культурної спадщини»).

Фінансові санкції, передбачені статтею 44 цього Закону, накладаються керівником, заступниками керівника центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, головою чи заступником голови обласної, районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, головою чи заступником голови відповідної місцевої ради після розгляду матеріалів, які засвідчують факт правопорушення (ч. 1 ст. 45 Закону України «Про охорону культурної спадщини»).

Про вчинення правопорушення, зазначеного у статті 44 цього Закону, особою, уповноваженою органом охорони культурної спадщини, складається акт. Керівник юридичної особи, стосовно якої складено акт, протягом трьох днів з моменту отримання акта може подати письмові пояснення до нього. Акт разом з іншими документами, що стосуються справи, у десятиденний термін з моменту складення акта надсилається посадовій особі, яка має право накладати фінансові санкції (ч. 2 ст. 45 Закону України «Про охорону культурної спадщини»).

Рішення про накладення фінансових санкцій приймається протягом 10 днів після отримання документів, зазначених у частині другій цієї статті. Рішення про накладення фінансових санкцій оформлюється постановою, що надсилається юридичній особі, на яку накладено фінансові санкції (ч. 3 ст. 45 Закону України «Про охорону культурної спадщини»).

Кошти, одержані у вигляді стягнень, передбачених у статті 44 цього Закону, зараховуються до спеціального фонду відповідного бюджету (ч. 4 ст. 45 Закону України «Про охорону культурної спадщини»).

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про охорону культурної спадщини» державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Закон розмежовує в залежності від компетенції повноваження центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини (ст. 5 Закону), і повноваження інших органів охорони культурної спадщини (до яких належить і виконавчий орган сільської, селищної, міської ради) (ст. 6 цього закону).

Відповідно до п. 21 ч. 2 ст. 6 Закону до повноважень, зокрема, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить застосування фінансових санкцій за порушення цього Закону.

За змістом наведених норм законодавець розмежовує повноваження у накладенні фінансової санкції за порушення законодавства щодо охорони у сфері охорони культурної спадщини (прийняття рішення з оформленням його у вигляді постанови ст. 45 Закону) та у безпосередньому застосуванні/стягненні цієї санкції (пред`явленні вимоги до юридичної особи на підставі постанови або в судовому порядку - шляхом звернення із позовом).

При цьому, якщо накладення цієї фінансової санкції (згідно зі ст. 44 Закону шляхом прийняття відповідного рішення, оформленого постановою) відповідно до компетенції здійснюється законодавчо визначеною посадовою особою відповідного органу (головою чи заступником голови відповідної місцевої ради), то виконання цього рішення: застосування та безпосереднє стягнення фінансової санкції належить до повноважень відповідного органу (відповідно до компетенції у сфері охорони культурної спадщини), а саме до повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини (п. 21 ч. 2 ст. 6 Закону).

Щодо повноважень, які належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у розумінні Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" суд зазначає, що відповідно до норм цього закону(пп.5 п."б" ч. 1 ст. 31 та пп. 10 п "б" ст.32): організація охорони, реставрації та використання пам`яток історії і культури, архітектури та містобудування, палацово-паркових, паркових і садибних комплексів, природних заповідників; забезпечення охорони пам`яток історії та культури, збереження та використання культурного надбання належать до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі будівництва та у сфері освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту.

Порядок делегування повноважень наведений у статті 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", відповідно до якої делеговані повноваження - повноваження органів виконавчої влади, надані органам місцевого самоврядування законом, а також повноваження органів місцевого самоврядування, які передаються відповідним місцевим державним адміністраціям за рішенням районних, обласних рад.

З урахуванням наведеного стягнення фінансової санкції, застосовної (накладеної) відповідно до статті 44 Закону, належить до повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (відповідно до їх компетенції) у сфері охорони культурної спадщини.

Відповідно до ст. 54 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Відділи, управління та інші виконавчі органи ради є підзвітними і підконтрольними раді, яка їх утворила, підпорядкованими її виконавчому комітету, сільському, селищному, міському голові, голові районної у місті ради. Положення про відділи, управління та інші виконавчі органи ради затверджуються відповідною радою.

Отже, спонукання відповідача до виконання постанови № 7/6-119 від 09.05.2023 шляхом звернення із вимогами про стягнення з відповідача в судовому порядку застосованої згідно з постановою № 7/6-119 від 09.05.2023 фінансової санкції - є захистом прав держави у сфері охорони культурної спадщини і повноваження щодо такого захисту (у наведений спосіб) належать позивачу як виконавчому органу Дніпровської міської ради у сфері охорони культурної спадщини, що є спеціально уповноваженим органом охорони культурної спадщини.

Строк сплати фінансових санкцій у постанові № 7/6-119 від 09.05.2023 становить 15 календарних днів.

Позивач зазначає, що з метою надання відповідачу можливості добровільного виконання постанови № 7/6-119 та досудового врегулювання спору він направив відповідачу лист № 7/6-119 від 09.05.2023 (а.с. 51) та постанову № 7/6-119 з вимогою про сплату фінансових санкцій у розмірі 17 000,00 грн у добровільному порядку. В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаного листа позивач надав до суду копії списку згрупованих відправлень та фіскального чеку (а.с. 52). Однак, як зазначає позивач, відповідач відповідь на лист не надав, заборгованість не сплатив.

При цьому суд звертає увагу, що вказане рішення органу охорони культурної спадщини про застосування фінансових санкцій до суду відповідачем оскаржено не було.

Доказів сплати фінансових санкцій у розмірі 17 000,00 грн відповідач не надав.

Господарський суд зазначає, що враховуючи положення ч.1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, пункт 29).

У рішенні Суду у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини також зазначено, що вимога щодо обґрунтованості рішень не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Тому суд вважає за необхідне відзначити, що інші доводи та міркування учасників справи судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи, тому відхиляються господарським судом.

Також господарський суд вважає за доцільне зазначити, що Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в своїй постанові від 16.07.2024 у справі № 932/286/21, дійшов такого висновку (п.40): «санкція, передбачена абз. 5 ч. 1 ст. 44 Закону України від 08.06.2000 № 1805-ІІІ "Про охорону культурної спадщини", застосовується за ухилення власника пам`ятки або уповноваженого ним органу від підписання охоронного договору, якщо об`єкт є пам`яткою на час винесення постанови про накладення фінансової санкції;наступне оскарження правомірності набуття статусу об`єкта культурної спадщини чи ухвалення судового рішення про визнання протиправним та скасування рішення про надання об`єкту статусу пам`ятки, не є підставою для скасування постанови про застосування фінансових санкцій, оскільки на час її прийняття об`єкт мав статус пам`ятки; подання позову стосовно правомірності набуття статусу об`єкта культурної спадщини не є законною підставою для відмови в укладенні охоронного договору. Саме лише оскарження рішення про надання об`єкту статусу пам`ятки не зупиняє його дію, не позбавляє об`єкт статусу пам`ятки і не звільняє власника від необхідності вжиття заходів з його охорони (в тому числі укладення охоронного договору)».

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення фінансових санкцій у розмірі 17 000,00 грн є правомірними та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Озерна Площа" (49006, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Пушкіна, буд. 4, ідентифікаційний код 41826171) до спеціального фонду місцевого бюджету (на рахунок UA0004569, банк отримувача ГУК у Дніпропетровській обл. м. Дніпро, 21081100, , Казначейство України (ЕАП), ККДБ 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції») фінансові санкції у розмірі 17 000,00 грн, про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Озерна Площа" (49006, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Пушкіна, буд. 4, ідентифікаційний код 41826171) на користь Управління з питань охорони культурної спадщини Дніпровської міської ради (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 75, ідентифікаційний код 42401150) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн, про що видати наказ.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя І.В. Мілєва