ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22.10.2024 р. Справа № 914/2563/24

Суддя Господарського суду Львівської області Гоменюк З.П., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «БУДАЛЬЯНС ГРУП», м. Миколаїв, Миколаївська область

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова Компанія «Галицька Спілка», м. Львів, Львівська область

про стягнення інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 424306,76 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «БУДАЛЬЯНС ГРУП» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова Компанія «Галицька Спілка» про стягнення інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 424306,76 грн, з яких: 344492,54 грн - інфляційні втрати та 79814,22 грн - 3% річних.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2024, справу №914/2563/24 передано на розгляд судді Гоменюк З.П..

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку про необхідність залишити її без руху з огляду на наступне.

21.10.2024 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 19.10.2024) від позивача надійшло клопотання про долучення доказів (вх.№25417/24). Разом з тим, до згаданого клопотання позивач долучає копію квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №75 від 18.10.2024 на суму 6364,60 грн, як доказ про сплату судового збору. Також позивач долучив розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, одночасно повідомивши про наявність та/або відсутність електронного кабінету сторін.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Однак, з поданої позовної заяви та долученого клопотання (вх.№25417/24 від 21.10.2024) судом не вбачається, що позивач на виконання п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України повідомив відомі йому номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти відповідача та/або надав відомості про те, що йому не відомі такі засоби зв`язку відповідача.

Пунктом 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити, насамперед, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно із ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на наступне.

Відповідно до частин 1-5 статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Як повідомив позивач, договір поставки №02/01/19-02 від 02.01.2019 року, податкова накладна №2 від 10.01.2019 року наявні у сторін в оригіналах. Однак, копії долучених документів у якості доказів до позовної заяви, на які покликається позивач, нечитабельні, а відтак, суд позбавлений можливості встановити усі обставини, викладені у зазначених документах.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

До позовної заяви позивачем долучено копію накладної повернення постачальнику №1 від 30.09.2021 року. Однак, судом не вбачається зі змісту наданої позовної заяви, що позивач належним чином обґрунтував обставини заявлених позовних вимог, які покликались би на зазначений доказ. Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що такий документ наданий у неналежній якості. Разом з тим, судом також не вбачається, що позивач повідомив щодо наявності такого в оригіналі у позивача або іншої особи.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про те, що позивач повинен надати усі докази відповідно до форми та змісту, що визначена процесуальним законодавством України, а також такі докази мають бути надані у читабельному форматі для подальшого зв`язування та встановлення усіх фактичних обставин, на які покликається позивач у своїй позовній заяві. Крім того, позивач повинен обґрунтувати позовні вимоги відповідно до долученого доказу, а саме: накладна повернення постачальнику №1 від 30.09.2021 року та повідомити суду щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Разом з тим, з поданої позовної заяви судом не вбачається, що на виконання п. 8 ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позивач повідомив про документи (докази), які не можуть бути подані разом із позовною заявою.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви: майнового характеру розмір судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру розмір судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» було визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року дорівнює 3028,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

На запит Господарського суду Львівської області щодо зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України підтвердження здійснення позивачем сплати судового збору за долученою квитанцією до матеріалів клопотання (вх.№25417/24 від 21.10.2024) не отримано відповіді з Реєстру підтверджень оплат із Казначейства, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено відповідний доказ. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що квитанція на яку покликається позивач як на належний доказ сплати судового збору - не береться до уваги.

Відповідно до інформаційного листа Державної судової адміністрації України №06-1409 від 10.11.2011 зазначено, що документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. Документ про сплату судового збору додається до позовної заяви, апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови суду, до інших заяв щодо здійснення судом певних дій, за які передбачено сплату судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

З огляду на вище наведе, суд дійшов висновку про те, що позивач повинен сплати судовий збір у розмірі 6364,60 грн та надати належні докази на підтвердження сплати такого до спеціального фонду Державного бюджету України за розгляд позовної заяви ТзОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «БУДАЛЬЯНС ГРУП» до ТзОВ «Торгова Компанія «Галицька Спілка» у Господарському суді Львівської області.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищенаведене, відповідно до вказаних норм ГПК України позовну заяву слід залишити без руху, встановивши позивачеві спосіб і строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали на усунення допущених недоліків, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали.

У випадку невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та не підлягає оскарженню.

Суддя Гоменюк З.П.