РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024Справа № 910/6117/24

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні господарську справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Магазин «Киянка»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «МБГ Інжиніринг»

про стягнення 98 457,61 грн

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулося Приватне акціонерне товариство «Магазин «Киянка» (далі - ПрАТ «Магазин «Киянка», позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «МБГ Інжиніринг» (далі - ТОВ «МБГ Інжиніринг», відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 98 457, 61 грн за договором підряду № 1705/21 від 17.05.2021.

У обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач не виконав обумовлених робіт на здійснену суму оплати, чим порушив умови договору підряду, а після розірвання цього договору одержані кошти не повернув.

У позові ТОВ «Магазин «Киянка» просить cтягнути з ТОВ «МБГ Інжиніринг» авансовий платіж в сумі 64 372,74 грн, пеню в сумі 5 403,77 грн, 3% річних у сумі 5 571,33 грн та інфляційні втрати у сумі 23 109,77 грн, що разом складає 98 457,61 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2024 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач надав суду відзив на позов, в якому заявлені вимоги не визнав, вказав, що умови договору підрядник виконав належним чином, проте, позивач не підписав актів щодо передачі виконаних робіт, на підтвердження чого надав заяву свідка ОСОБА_1 та виконавчу документацію. При цьому відповідач зазначив, що договором не передбачено можливості здійснення попередньої оплати робіт до моменту їх фактичного виконання, а тому сплата 64 372,74 грн була здійснена позивачем в якості часткової оплати виконання всіх робіт. Крім того відповідач вказав, що ним були виконані додаткові роботи, які позивач не оплатив, а в подальшому безпідставно розірвав договір підряду. Також відповідач заперечив проти розірвання договору в односторонньому порядку та нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних, просив відмовити у задоволенні позову.

Указаний відзив був поданий з порушенням визначеного законом строку, у зв`язку з чим відповідач просив поновити йому цей процесуальний строк. У обґрунтування наведеної заяви позивач послався на введення в Україні воєнного стану, численні обстріли, повітряні тривоги та тривалі відключення електроенергії, що значно ускладнило підготовку відзиву, збір інформації, доказів та опрацювання процесуальних документів.

Згідно з положеннями ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Розглянувши наведені ТОВ «МБГ Інжиніринг» обґрунтування, суд вважав поважними причини пропуску відповідачем процесуального строку, а тому прийшов до висновку про поновлення строку для подання вказаного відзиву та прийняття його до розгляду.

Позивач, зі свого боку, подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що факт виконання робіт відповідно до умов договору може бути підтверджено виконавчою документацію та актами виконаних робіт, а не заявою свідка, проте, передбачених договором документів замовнику підрядник не передав. Щодо виконання додаткових робіт, то позивач стверджував, що не отримував від відповідача повідомлень про виконання таких робіт та пропозицій щодо зміни договірної ціни у зв`язку із збільшенням об`єму робіт, як це передбачено договором. Також позивач зазначив, що отримав від відповідача саме аванс на підставі п. 4.2.1 договору, а не оплату за виконані роботи, і вказаний факт не підтверджує виконання підрядником робіт за договором.

У запереченнях до відповіді на відзив відповідач наполягав на своїх правових позиціях та доводах, викладених раніше.

Також до початку розгляду справи по суті (02.08.2024) відповідач подав клопотання про витребування доказів у позивача.

Згідно з ч. 3 статті 80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач подав відзив на позовну заяву 04.07.2024, а отже, вказане клопотання відповідачем було подане з порушенням строку, визначеного ч. 3 ст. 80 ГПК України.

Відповідач просив поновити йому строк на подання клопотання про витребування доказів, зазначивши, що заявлені докази він не зміг отримати самостійно та вчасно, про що повідомляв суд у своєму відзиві.

Розглянувши наведені доводи відповідача щодо причин пропуску вказаного процесуального строку, суд визнав їх поважними, оскільки заявником були надані відповідні звернення до позивача з адвокатськими запитами та доказами їх направлення на адресу ПрАТ «Магазин «Киянка», проте, запитуваних доказів відповідачем не отримано, у зв`язку з чим суд вирішив задовольнити клопотання відповідача про поновлення процесуального строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 ГПК України у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено, зокрема, який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Розглянувши клопотання про витребування доказів, суд вирішив відмовити у його задоволенні, оскільки відповідач просив витребувати від позивача копії усіх договорів на виконання робіт, усіх актів виконаних робіт, усіх документів про оплату робіт та додатків до договорів, укладених ПрАТ «Магазин «Киянка» на виконання робіт, які планувались до виконання робіт за договором підряду № 1705/2 від 17.05.2021, укладеного з відповідачем, тобто тих доказів, які не стосуються предмету даного спору.

По суті спору, розглянувши заяви учасників справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з урахуванням наступного.

Установлено, що 17.05.2021 між ПрАТ «Магазин «Киянка» (замовник) та ТОВ «МБГ Інжиніринг» (підрядник) був укладений договір підряду № 1705/2 (далі - договір), за умовами якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов`язання виконати роботи згідно проектної документації, що передається підряднику за актом згідно з існуючими будівельними нормами та за технологічною картою роботи із влаштування системи водопостачання та каналізації, провести всі необхідні випробування та роботи із пусконалагодження (далі - роботи) на 2 поверсі замовника за адресою: м. Київ, вул. Смоленська, 31/33, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи відповідно до умов договору (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору після виконання монтажних робіт, передбачених п. 1.1 цього договору, підрядник зобов`язується здійснити пусконалагоджувальні роботи всіх змонтованих підрядником систем, за наслідками таких випробувань сторонами складається акт приймання-передачі пусконалагоджувальних робіт.

Підрядник виконує роботи на поверхах, переданих замовником підряднику, згідно актів приймання-передачі фронту робіт (п. 1.3 договору).

Пунктом 2.1 договору визначено, що строк виконання підрядником повного обсягу робіт за цим договором становить 30 календарних днів з дати підписання сторонами акту передачі фронту робіт. Підрядник зобов`язаний виконати роботи, усунути можливі недоліки та передати виконані роботи замовнику. Строк виконання робіт при одночасній роботі на декількох поверхах не додається.

Відповідно до п. 2.3 договору належним підтвердженням передачі замовником фронту робіт є підписання акту приймання-передачі фронту робіт.

Пунктом 3.1 договору сторони погодили, що загальна договірна ціна на влаштування системи водопостачання, каналізації згідно додатку № 2 до цього договору становить 128 745,48 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 21 457, 58 грн. До ціни договору включено вартість робіт, механізмів, матеріалів, що не входять до переліку поставки замовника, витратні матеріали, інструменти, доставки їх на об`єкт та до місць виконання робіт, їх розвантажування, складування, в т.ч. матеріалів поставки замовника, переміщення по об`єкту, підйом на поверхи, проведення випробувань (пневматичних та гідравлічних) та пусконалагодження, прибирання сміття, що виникло в результаті виконання робіт, та всі інші витрати підрядника на виконання ним свої зобов`язань за даним договором (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 3.3 договору ціна договору є динамічною та може бути змінена тільки у випадку збільшення або зменшення замовником об`єму робіт, або від підвищення курсу валют, або підвищення інфляції. Ціна договору може бути змінена за згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди до договору (п. 3.4 договору).

Згідно з п. 4.2 договору розрахунки за виконані роботи здійснюється замовником у наступному порядку: авансування робіт може здійснюватися замовником на підставі погоджених замовником від підрядника письмових листів-замовлень на оплату витратних матеріалів та/або якісно виконаних робіт протягом 7 банківських днів після отримання таких листів-замовлень (п. 4.2.1. договору).

Остаточний розрахунок замовник здійснює протягом 7 банківських днів після підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт з вирахуванням попередньо сплачених авансів, але не раніше підписання сторонами акту приймання-передач пусконалагоджувальних робіт (п. 4.2.2 договору).

Оплата матеріалів здійснюється замовником на рахунок підрядника в розмірі 100% + 4% (логістичні послуги) та після погодження цін на матеріали та обладнання із замовником (п. 4.2.3 договору).

Згідно з п. 6.1 договору передача підрядником виконаних робіт і приймання їх замовником здійснюється після закінчення робіт в повному обсязі по акту приймання-передачі виконаних підрядних робіт. Приховані роботи приймаються з оформленням актів огляду прихованих робіт.

Пунктом 6.2 договору сторони погодили, що складання (оформлення) документації щодо виконання робіт (акт приймання-передачі виконаних підрядних робіт, акт огляду прихованих робіт, підсумкові відомості ресурсів або звіт про використання матеріалів та ін. виконавчу документацію) та передача її замовнику покладається на підрядника. Після завершення виконання робіт в повному обсязі підрядник надає замовнику (його уповноваженому представник) в двох примірниках підписаний ним акт приймання-передачі виконаних підрядних робіт, підсумкову відомість ресурсів та іншу виконавчу документацію (п. 6.3 договору).

Пунктом 6.4 договору передбачено, що замовник протягом 7 банківських днів з моменту отримання розглядає акт приймання-передачі виконаних підрядних робіт і підписує його, або надає підряднику зауваження про недоліки в роботі (включаючи, але не обмежуючись: невідповідність робіт кошторисній та іншій документації, виконання робіт в меншому обсязі, порушення строків виконання робіт, використання матеріалів неналежної якості або не надання документів, що підтверджують їх якість, тощо).

Відповідно до п. 6.5 договору у разі ненадання підрядником замовнику повного комплекту виконавчої документації, в т.ч. ПВР замовник набуває право не приймати роботи та не підписувати акт приймання-передачі виконаних підрядних робіт.

Замовник зобов`язаний оплатити виконані роботи протягом 7 календарних днів з дати підписання акту приймання-передачі виконаних підрядних робіт, але не раніше підписання сторонами акту приймання-передачі пусконалагоджувальних робіт (п. 6.5.1 договору).

Пунктом 11.1 договору сторони визначили, що договір набуває чинності в день його підписання сторонами і діє до 31.12.2021, але у будь-якому випадку в разі до повного виконання зобов`язань за цим договором.

Дослідивши зміст указаного договору, суд встановив, що укладений сторонами договір є договором підряду.

Частиною 1 ст. 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 843 та ст. 844 Цивільного кодексу України у договорі підряду встановлюється ціна роботи або спосіб її визначення, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.

Відповідно до ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно зі ст. 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта, про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору підряду 17.05.2021 сторони підписали акт прийому-передачі фронту робіт та проектної документації (додаток № 2 до договору). Відтак підрядник повинен був виконати роботи, передбачені п. 1.1 договору, у строк до 16.06.2021 включно.

14.06.2021, на виконання п. 4.2.1 договору, на підставі листа-заявки ТОВ «МБГ Інжиніринг» про сплату авансу за договором підряду № 1705/21 від 17.05.2021 ТОВ «Магазин «Киянка» перерахувало відповідачу грошові кошті в сумі 64 372,74 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 535 від 14.06.2021.

Проте відповідач, отримавши суму авансу, у передбачений договором строк та у погодженому порядку обумовлених робіт не виконав. Матеріали справи не містять підписаних сторонами актів виконаних робіт та доказів направлення таких актів замовнику.

Суд зазначає, що подана відповідачем заява свідка ОСОБА_1 щодо підтвердження факту виконання будівельних робіт не відповідає встановленим ст. 88 ГПК України вимогам, згідно з частиною третьою якої підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Відтак, оскільки заява свідка ОСОБА_1 є нотаріально не посвідченою, то вона є неналежним доказом у справі і не приймається судом до уваги.

При цьому, як вже зазначалось, за умовами договору (п. 6.1) передача підрядником виконаних робіт і приймання їх замовником здійснюється після закінчення робіт в повному обсязі по акту приймання-передачі виконаних підрядних робіт. Складання (оформлення) документації щодо виконання робіт (акт приймання-передачі виконаних підрядних робіт, акт огляду прихованих робіт, підсумкові відомості ресурсів або звіт про використання матеріалів та ін. виконавчу документацію) та передача її замовнику покладається на підрядника (п. 6.2 договору).

До свого відзиву відповідач долучив акти приймання-передачі виконаних будівельних (пусконалагоджувальних) робіт за підписом директора ТОВ «МБГ Інжиніринг» ОСОБА_1, однак, суд відхиляє вказані докази, оскільки у них не міститься дат і підписів замовника та згідно з описом вкладення вони були направлені замовнику лише 03.07.2024, тобто після відкриття провадження у даній справі, а їх отримання позивач заперечує.

Отже доводи відповідача про належне та реальне виконання підрядником всіх робіт за договором не підтверджені матеріалами справи.

Стосовно тверджень відповідача про виконання додаткових робіт за договором, суд зазначає наступне.

Як передбачено умовами договору, зокрема п. 6.1, 6.18.1, приховані роботи приймаються з оформленням актів огляду прихованих робіт. По завершенню виконання відповідного виду прихованих робіт підрядник зобов`язаний до закриття таких прихованих робіт направити офіційне письмове повідомлення замовнику (під підпис уповноваженого представника або рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про вручення), з заявкою на попереднє приймання прихованих робіт. Підрядник зобов`язується направити таке офіційне повідомлення замовнику та іншим особам, якщо це вимагається нормами діючого законодавства чи цим договором, завчасно, не пізніше ніж за 24 години до початку проведення попереднього приймання прихованих робіт.

Разом з тим матеріали справи не містять повідомлення відповідача про виконання робіт та доказів направлення такого повідомлення позивачу, при цьому додаткова угода про збільшення ціни договору у зв`язку виконанням додаткових робіт, як це передбачено п. 3.4 договору підряду, сторонами не укладалася.

Таким чином доводи ТОВ «МБГ Інжиніринг» в цій частині також є безпідставними.

Згідно з ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно з п. 5.1.5 договору замовник вправі ініціювати внесення змін у договір, розірвати договір та вимагати відшкодування збитків за наявності істотних порушень підрядником умов договору.

За змістом п. 12.3 договору цей договір може бути достроково розірваний за письмовим узгодженням сторін, або замовником в односторонньому порядку, якщо підрядник не приступив до виконання робіт у визначений термін або порушив строк виконання робіт більше ніж на 7 днів, або неякісного виконання робіт (у разі відмови підрядника від усунення недоліків). В цьому випадку підрядник зобов`язаний протягом 5 днів з дня отримання письмового повідомлення про розірвання договору повернути замовнику сплачені останнім грошові кошти.

Пунктом 12.4 договору передбачено, що договір вважається розірваним на 3 календарний день з дня направлення замовником відповідного письмового повідомлення підряднику.

Із матеріалів справи вбачається, що 01.05.2024 позивач направив на адресу відповідача повідомлення № КИЯ-2165/Ю про дострокове розірвання договору підряду в порядку п. 12.3 договору та ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України та просив повернути сплачені замовником кошти (аванс) в сумі 64 372, 74 грн, що підтверджується наданими ПрАТ «Магазин «Киянка» доказами.

За таких обставин, враховуючи направлення відповідачу повідомлення від 01.05.2024 про розірвання договору, вказаний договір, зважаючи на положення п. 12.4, є розірваним з 04.05.2024 у зв`язку з невиконанням підрядником своїх зобов`язань по договору.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ураховуючи, що укладений сторонами договір підряду № 1705/21 від 17.05.2021 було розірвано, а відповідачем не надано доказів виконання обумовлених робіт у встановлений договором строк, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення авансового платежу в сумі 64 372,74 грн. підлягають задоволенню.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що кошти були сплачені позивачем в рахунок часткової оплати за виконані роботи, а не в якості авансу, з огляду на наступне.

Згідно з приписами підпункту 4.2.1 договору авансування робіт може здійснюватися замовником на підставі погоджених від підрядника письмових заявок-звітів на оплату якісно виконаних робіт протягом 7 банківських днів після отримання таких заявок-звітів. При цьому відповідач звернувся до позивача з листом-заявкою (без зазначення дати та номеру) з проханням оплатити саме аванс в сумі 64 372,74 грн., що становить 50% від загальної вартості робіт за договором. Тобто вказаний лист-звернення відповідача жодним чином не підтверджує факту виконання робіт за договором, а навпаки свідчить про призначення платежу - в якості авансу на придбання витратних матеріалів, як це зазначено в пп. 4.2.1 договору.

Разом з цим відповідно до пп. 4.2.2 остаточний розрахунок замовник здійснює протягом 7 банківських днів після підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт з вирахуванням попередньо сплачених авансів, але не раніше підписання сторонами акту приймання-передачі пусконалагоджувальних робіт.

Отже твердження відповідача в цій частині є безпідставними, не відповідають фактичним обставинам справи та не спростовують обов`язку ТОВ «МБГ Інжиніринг» повернути аванс замовнику.

Також позивач заявив до стягнення пеню у сумі 5 403,77 грн за прострочення зобов`язання за період з 17.06.2021 по 17.12.2021.

Приписами ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Згідно з ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 8.2 договору якщо підрядник прострочить строк виконання робіт, або усунення недоліків, підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від договірної ціни, встановленої в п. 3.1 цього договору, за кожен день прострочення.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунки позивача в частині стягнення пені відповідно до наведених приписів чинного законодавства та умов договору, який діяв у заявлений період (з 17.06.2021 по 17.12.2021), судом встановлено що позивачем не враховано, що облікова ставка НБУ за період 23.07.2021 - 09.09.2021 становила 8,00, а не 8,50, як зазначає позивач. Таким чином за розрахунком суду сума пені за період з 17.06.2021 по 17.12.2021 становить 5 317,36 грн, тобто у меншому розмірі, ніж заявляє позивач, а відтак, вимоги про стягнення з відповідача пені підлягають частковому задоволенню.

Щодо стягнення 3% річних у сумі 5 571,33 грн та інфляційні втрати в сумі 23 109,77 грн, нарахованих позивачем за період з 17.06.2021 по 04.05.2024, то суд виходив з такого.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до правових висновків, викладених в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження N 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19) нарахування на суму боргу інфляційних втрат та 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Зокрема Верховний Суд вказав, що за змістом статей 509, 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

У даному випадку позивач нарахував матеріальні втрати на суму авансового платежу, яка є грошовою сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх платежів, зокрема, за послуги, які мають бути надані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося.

Тобто правовідношення, в якому у відповідача виникло зобов`язання повернути позивачу суму авансу (тобто сплатити грошові кошти), у зв`язку із розірванням договору підряду та невиконанням відповідачем зобов`язань за вказаним договором, є грошовим зобов`язанням, а тому на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу.

Отже, оскільки у відповідача виникло грошове зобов`язання перед позивачем щодо повернення авансу в сумі 64 372,74 грн., позивач правомірно нарахував на це зобов`язання матеріальні втрати на підставі ст. 625 ЦК України

Здійснивши перевірку правильності нарахування матеріальних втрат суд зазначає, що позивачем при здійсненні розрахунку 3% річних за період з 17.06.2021 по 04.05.2024 не враховано кількість днів у високосному році, а тому з відповідача підлягає стягненню 3% у сумі 5 569,52 грн., а не 5 571,33 грн, як заявлено позивачем.

Щодо стягнення інфляційної складової боргу в сумі 23 109,77 грн, то суд зазначає, що відповідні нарахування необхідно здійснювати окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п. 3.1, 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013).

Провівши власний перерахунок суми інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати у більшій сумі, ніж заявлено позивачем, проте, оскільки відповідно до частини 2 статті 237 ГПК України суд при ухваленні рішення не може виходити у рішенні за межі заявлених позовних вимог, то задоволенню підлягають інфляційні втрати у заявленому позивачем розмірі, тобто в сумі 23 109,77 грн.

Отже, з урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що позов ПрАТ «Магазин «Киянка» підлягає частковому задоволенню.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Магазин «Киянка» до Товариства з обмеженою відповідальністю «МБГ Інжиніринг» про стягнення 98 457,61 грн задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МБГ Інжиніринг» (01042, м. Київ, вул. Чигоріна, буд. 55, ідентифікаційний код 38488450) на користь Приватного акціонерного товариства «Магазин «Киянка» (01023, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 9, кв. 95, ідентифікаційний код 01564466) заборгованість у сумі 64 372 (шістдесят чотири тисячі триста сімдесят дві) грн 74 коп., пеню в сумі 5 317 (п`ять тисяч триста сімнадцять) грн 36 коп., 3% річних в сумі 5 569 (п`ять тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять) грн 52 коп., інфляційні втрати у сумі 23 109 (двадцять три тисячі сто дев`ять) грн. 77 коп. та судовий збір в сумі 3 025 (три тисячі двадцять п`ять) 28 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Повний текст рішення складений 22 жовтня 2024 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.