ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2024 р. Справа№ 910/11902/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Яковлєва М.Л.

Гончарова С.А.

за участю секретаря судового засідання Сабалдаш О.В.

за участю представників згідно з протоколом судового засідання від 18.09.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду м. Києва від 20.12.2023 (повний текст складено 22.12.2023)

у справі № 910/11902/23 (суддя Турчин С.О.)

за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

до 1) ОСОБА_1 ,

2) ОСОБА_2 ,

3) ОСОБА_3 ,

4) ОСОБА_4 ,

5) ОСОБА_5 ,

6) ОСОБА_6 ,

7) ОСОБА_7 ,

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «Український професійний банк»,

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Національний банк України

про солідарне стягнення 241 100 943,50 грн

В с т а н о в и в:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 у справі № 910/11902/23 прийнято заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вих.46-14961/23 від 13.12.2023) про збільшення позовних вимог.

Відмовлено у задоволенні клопотання відповідача-7 про закриття провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_7 .

Призначено у справі № 910/11902/23 судову комплексну оціночно-економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

На вирішення судового експерта винесено наступні питання:

- якою є оціночна вартість права вимоги та інших майнових прав Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» за договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 836 від 19.11.2014, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Геліос ДС» (ідентифікаційний код 36406203) станом на 27.04.2020.

- якою є оціночна вартість права вимоги та інших майнових прав Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» за договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 835 від 14.10.2014, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Геліос ДС» (ідентифікаційний код 36406203) станом на 27.04.2020.

- якою є оціночна вартість права вимоги та інших майнових прав Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» за договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 758 від 31.10.2013, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ НІК» (ідентифікаційний код 36538677) станом на 27.04.2020.

- якою є оціночна вартість права вимоги та інших майнових прав Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» за договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 776 від 27.12.2013, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ НІК» (ідентифікаційний код 36538677) станом на 27.04.2020.

- якою є оціночна вартість права вимоги та інших майнових прав Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» за договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 826 від 18.07.2014, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТОТРЕЙД» (ідентифікаційний код 36862354) станом на 27.04.2020.

Оплату витрат по проведенню судової експертизи покладено на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Провадження у справі №910/11902/23 зупинено на час проведення судової експертизи та до припинення перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб 29.12.2023 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 у справі № 910/11902/23 в частині призначення у справі судової комплексної оціночно-економічної експертизи та в частині зупинення провадження у справі на час її проведення; справу в цій частині передати до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Скаржник вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та порушено норми процесуального права, зокрема положення статті 99 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим судом було безпідставно зупинено провадження у справі та призначено експертизу.

Позивач вважає, що поставлені на вирішення експертизи питання не стосуються предмету доказування та не потребують спеціальних знань, а встановлення фактичних обставин та перевірку їх доказами є повноваженнями суду та не може бути перекладено на експерта.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.01.2024 справу № 910/11902/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Тищенко О.В., Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.01.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 у справі № 910/11902/23.

Відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 у справі № 910/11902/23 до надходження до суду матеріалів оскарження.

15.01.2024 матеріали справи № 910/11902/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 у справі № 910/11902/23. Розгляд справи призначено на 25.03.2024. Встановлено учасникам справи строки для вчинення процесуальних дій, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з перебуванням судді Тищенко О.В. у відпустці.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2024 справу № 910/11902/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А., суддів Тарасенко К.В., Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 у справі № 910/11902/23, розгляд справи призначено на 25.03.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2024 клопотання представника відповідача-6 адвоката Шульги А.В. про відкладення розгляду справи задоволено. Розгляд апеляційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 у справі № 910/11902/23 відкладено на 17.04.2024.

У зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці, судове засідання у призначений час не відбулось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2024 розгляд апеляційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 у справі № 910/11902/23 призначено на 28.05.2024.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А. у відпустці з 27.05.2024 по 09.06.2024 включно, судове засідання у призначений час не відбулось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 розгляд апеляційного скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 у справі № 910/11902/23 призначено на 02.07.2024.

21.06.2024 через систему «Електронний суд» від ОСОБА_5 надійшли пояснення на апеляційну скаргу позивача, у яких третя особа - 5 зазначає, що з огляду на предмет та межі доказування у даній справі є необхідним призначення експертизи, водночас такий висновок суду є передчасним, оскільки у зв`язку з мобілізацією Відповідача 1 та Відповідача 3 до лав ЗСУ, вирішення будь-яких питань у справі обмежує, порушує принципи господарського судочинства зокрема щодо рівності усіх учасників судового процесу.

24.06.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про залишення без розгляду додаткових пояснень ОСОБА_5 на апеляційну скаргу.

Судове засідання у призначений час не відбулось у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в м. Києві 02.07.2024.

02.07.2024 головуючим суддею Кравчуком Г.А. було подано заяву про самовідвід від розгляду апеляційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 у справі № 910/11902/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2024 заяву судді Кравчука Г.А. про самовідвід від розгляду апеляційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 у справі № 910/11902/23 задоволено. Справу № 910/11902/23 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суду відповідно до ст. 32 ГПК України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 11.07.2024 у справі №910/11902/23 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Гончаров С.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2024 прийнято справу №910/11902/23 за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Тарасенко К.В., Гончаров С.А., розгляд справи призначено на 01.08.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.07.2024 визнано заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Гончаров С.А., Тарасенко К.В. у справі №910/11902/23 необґрунтованою, матеріали справи №910/11902/23 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою щодо розгляду заяви про відвід судді відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2024 (головуючий суддя - Андрієнко В.В., судді: Буравльов С.І., Шапран В.В.) у задоволенні заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Гончаров С.А., Тарасенко К.В. від розгляду справи №910/11902/23 відмовлено.

У зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відрядженні, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 01.08.2024 у справі №910/11902/23 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя: Тищенко О.В., судді: Шаптала Є.Ю., Гончаров С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2024 прийнято справу №910/11902/23 за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду м. Києва від 20.12.2023 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Шаптала Є.Ю., Гончаров С.А.

01.08.2024 (у день призначеного судового засідання) до Північного апеляційного господарського суду від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшла заява, яка сформована в системі «Електронний суд» 31.07.2024, про відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Гончаров С.А., Тарасенко К.В. від розгляду справи №910/11902/23 та передати матеріали справи для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суддів відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2024 заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Гончаров С.А., Тарасенко К.В. від розгляду справи №910/11902/23 - визнано необґрунтованою та відмовлено у її задоволенні.

У зв`язку зі звільненням судді Шаптали Є.Ю. у відставку, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 17.09.2024 у справі №910/11902/23 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Яковлєв М.Л., Гончаров С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2024 прийнято справу №910/11902/23 за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду м. Києва від 20.12.2023 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Гончаров С.А., Яковлєв М.Л.

У судове засідання 18.09.2024 з`явилися представники позивача, відповідача - 5, відповідача-6 та третьої особи-2, надали свої пояснення.

Присутні представники позивача, відповідача - 5 та третьої особи - 2 підтримали апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити та скасувати оскаржувану ухвалу суду.

Представник відповідача-6 просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники сторін, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь учасників справи у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка сторін в судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно до ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду слід скасувати частково з наступних підстав.

Оскаржуваною ухвалою Господарський суд міста Києва зокрема призначив у справі № 910/11902/23 судову комплексну оціночно-економічну експертизу.

Відповідно до ч.1 ст.99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно з положеннями ст.1 Закону України «Про судову експертизу» - судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень.

Отже, судова експертиза призначається за наявністю визначених ст.99 ГПК України сукупності умов лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях, та питання її призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи.

Суд першої інстанції, посилаючись на висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №910/12930/18, зазначив, що виходячи із заявлених позивачем предмету та підстав позову предметом доказування у даній справі та обставинами, які складають предмет дослідження судом, зокрема є: збитки банку від конкретного правочину (балансова вартість активу на дату початку виведення банку з ринку, розмір грошових коштів, фактично стягнутих за рішенням суду та включених до ліквідаційної маси, оціночна вартість активу, визначена незалежним оцінювачем у процедурі ліквідації, вартість продажу такого активу в процесі ліквідації банку) та їх причини.

Згідно із матеріалів справи, продаж активів ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК» за лотом GL16N717120, здійснювався на підставі Пропозиції № 139 від 05.02.2020 року, поданої Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК» до Фонду про порядок реалізації майна банку.

За поясненнями Фонду гарантування вкладів фізичних осіб початкова ціна активів неплатоспроможних банків, по описаним вище активам, встановлювалась на рівні заборгованості за договорами (заборгованість за основним боргом, нарахованими відсотками), в тому числі із урахуванням рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.07.2017 № 3117 «Про реалізацію активів (майна) банків, що ліквідуються, шляхом проведення відкритих торгів (аукціонів) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової (стартової) ціни лота, етапів подання закритих цінових пропозицій та цінової пропозиції», що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.08.2017 № 999/30867.

Як зазначає позивач, право вимоги за вказаними договорами, які пропонувались на продаж не було інвестиційно привабливим, а торги відповідно жодного разу не відбулись, що стало підставою об`єднанню їх в пул активів та повторного продажу, за початковою (стартовою) ціною, що була в черговий раз знижена та відповідно до Пропозиції №139 становила - 42 033 851,11 грн (мінімальна ціна 420 338,53 грн).

30.03.2020 було проведено аукціон, на якому реалізовано пул активів, що складався з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами, до яких увійшли також кредити позичальників ТОВ «ГЕЛІОС ДС» (кредитний договір №835 від 14.10.2014, №836 від 19.11.2014), ТОВ «ПРОМІНЬ НІК» (кредитний договір №758 від 31.10.2013, кредитний договір №776 від 27.12.2013), ТОВ «ОПТОТРЕЙД» (кредитний договір №826 від 18.07.2014), що були укладені із ПАТ «УПБ», де у відповідності до Протоколу № ЕІА-ЕА-2020-03-19-000019-b переможцем визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», ціна продажу лоту: 2 522 031,07 грн.

Відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону) від 30.03.2020 між ПАТ «Український професійний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та здійснення ліквідації ПАТ «УПБ» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» було укладено договір №81 від 27.04.2020 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки суб`єктів господарювання, у тому числі за договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 836 від 19.11.2014, договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 835 від 14.10.2014, договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 758 від 31.10.2013, договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 776 від 27.12.2013, договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 826 від 18.07.2014.

За результатами продажу прав вимоги за вказаними кредитними договорами ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» сума коштів отримана від продажу активів становила: за договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 836 від 19.11.2014 - 7188,32 грн; договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 835 від 14.10.2014 - 15595,62 грн; договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 758 від 31.10.2013 - 4553,55 грн; договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 776 від 27.12.2013 - 8048,60 грн; договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 826 від 18.07.2014 - 13190,75 грн.

Суд першої інстанції зауважив, що оцінка вартості активу, визначена незалежним оцінювачем у процедурі ліквідації не проводилася, документальних підтверджених даних щодо наявності підстав продажу активу за такою низькою ціною матеріали справи не містять та позивачем не надано, натомість як дослідження питання вартості активу, визначена незалежним оцінювачем у процедурі ліквідації та вартість продажу такого активу в процесі ліквідації банку входить до предмету дослідження у цій справі, та вартість продажу такого активу прямо впливає на розмір збитків, що заявлений позивачем до стягнення.

Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для призначення судової комплексної оціночно-економічної експертизи, оскільки в процесі розгляду справи у суду виникли питання, які потребують спеціальних знань та мають суттєве значення для вирішення спору.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права (ч. 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України). Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. (ч. 3 ст. 98 ГПК України).

Колегія суддів зазначає, що необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи. Отже, експертиза призначається судом у випадку необхідності встановлення фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань, та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті. При цьому господарський суд самостійно визначає, чи є у нього необхідність у спеціальних знаннях і, відповідно, призначення для цього експертизи, чи такої необхідності немає і суд може вирішити спір на підставі інших доказів, поданих у справі.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 11.06.2018 у справі № 922/2716/17 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, що суду слід виходити з того, що призначення судової експертизи, як процесуальної дії суду, яка у будь-якому випадку збільшує строк розгляду справи, що, відповідно, може мати наслідком порушення прав і охоронюваних законом інтересів учасників справи, а тому у кожному разі має бути обґрунтованою. При цьому призначення судової експертизи з порушенням зазначених вимог має наслідком безпідставне збільшення строку розгляду справи, тобто вихід за межі розумного строку розгляду справи, що суперечитиме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Позовом у процесуальному сенсі є вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.

Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову є предмет і підстава.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Підставами заявленого позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, предметом позову у даній справі є стягнення з відповідачів на користь позивача майнової шкоди в розмірі 241100943,50 грн, заподіяної відповідачами як пов`язаними/посадовими особами ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК» та особами, які отримали майнову вигоду.

Підставою позову позивачем визначено те, що відповідачі - члени кредитного комітету прийняли ряд рішень про кредитування неплатоспроможних позичальників під малоліквідне забезпечення, що створювало підстави для вчинення банком абсолютно економічно невиправданих ризикових операцій, реалізація яких породжувала позбавлення ліквідних активів банку, що створило загрозу інтересам вкладників та кредиторів ПАТ «УПБ», що призвело до заподіяння збитків останнім у заявленій сумі позову, яка дорівнює сукупному розміру вимог кредиторів, які залишились незадоволеними через відсутність активів у неплатоспроможному банку.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 76 ГПК України).

Отже, позивач має довести неправомірність рішень та дій відповідачів або вчинення ними неправомірної бездіяльності, у чому полягав негативний результат їх діяльності в контексті зменшення обсягу майна банку чи його знецінення, розмір майнових втрат, а також пов`язаність протиправної поведінки відповідачів та існуючого негативного результату.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини перша, друга статті 86 ГПК України).

Однак, на переконання колегії суддів, приймаючи оскаржувану ухвалу про призначення по справі судової експертизи, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що є підставою заявлених позовних вимог та входить до предмету доказування по даній справі, що призвело до поставлення на вирішення експерта питань, що не входять до предмету доказування по справі або можуть бути вирішені судом самостійно, оскільки не потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право.

Натомість, при постановленні оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд обмежився посиланням на необхідність призначення у справі судової економічної експертизи, однак не обґрунтував доцільності проведення експертизи, не встановив чи входять зазначені обставини до предмету доказування по справі та не надав обґрунтування необхідності вирішення поставлених експерту питань з урахуванням характеру предмета спору.

За викладених обставин у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для призначення експертизи в даній справі.

Також, п. 2 ч.1 ст. 99 ГПК України визначено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов, зокрема, якщо жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відтак, з урахуванням наведених приписів процесуального законодавства, відповідачі не позбавлені можливості надати до суду висновок експерта, здійснений на їх замовлення.

Крім того, судовою колегією враховується, що одночасно із призначенням у справі експертизи та зупиненням провадження на час її проведення, судом першої інстанції було зупинено провадження до припинення перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Згідно вимог пункту 3 ч.1 ст.227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Як вказано в п.2 ч.1 ст.229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.3 ч.1 ст.227 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

З огляду на викладене, оскільки відповідачі 1, 3 перебувають у складі Збройних Сил України, з урахування введення в Україні воєнного стану, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі №910/11902/23 до припинення перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведенні на воєнний стан.

У вказаній частині, що стосується зупинення провадження у зв`язку з перебуванням учасника справи, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, що передбачено п. 3 ч.1 ст.227 Господарського процесуального кодексу України та на підставі п.2 ч.1 ст.229 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду сторонами не оскаржується.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

За змістом ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали місцевого суду відповідно до ст.277 Господарського процесуального кодексу України в частині призначення у справі судової комплексної оціночно-економічної експертизи та в частині зупинення провадження у справі на час її проведення.

В іншій частині ухвала Господарського суду м. Києва від 20.12.2023 підлягає залишенню без змін.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги при перевірці в апеляційному порядку знайшли своє підтвердження, внаслідок чого апеляційна скарга Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 - частковому скасуванню.

Керуючись ст. ст. 129, 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду м. Києва від 20.12.2023 у справі № 910/11902/23 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 20.12.2023 у справі № 910/11902/23 скасувати в частині призначення у справі судової комплексної оціночно-економічної експертизи та в частині зупинення провадження у справі на час її проведення.

3. В іншій частині ухвалу Господарського суду м. Києва від 20.12.2023 у справі № 910/11902/23, щодо зупинення провадження у справі до перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан - залишити без змін.

4. Матеріали справи №910/11902/23 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 18.10.2024.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді М.Л. Яковлєв

С.А. Гончаров