за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛЛВМОР"
до Державного підприємства "Державне управління комплексного забезпечення"
Суддя Сташків Р.Б.
Без виклику представників сторін.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 позов задоволено повністю.

Через систему «Електронний суд» 24.09.2024 від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, що були понесені позивачем на надання правової допомоги адвокатом при розгляді даної справи.

На обґрунтування заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛЛВМОР" зазначає, що враховуючи наведений детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у зв`язку із розглядом справи судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката склали 9000 грн в межах розгляду даної справи та відповідно до положень пункту 2 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, мають бути покладені на відповідача.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 статті 244 ГПК України передбачено суд що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з ч.2 ст.221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Судом встановлено, що відповідну заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №910/20212/23 було подано позивачем у строки встановлені ч. 8 ст. 129 ГПК України, а тому ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2024 прийнято її для розгляду, також встановлено відповідачу строк для подання письмових пояснень чи заперечень стосовно заявлених позивачем до стягнення витрат у строк 17.10.2024 включно.

Через систему «Електронний суд» 17.10.2023 від відповідача надійшли письмові заперечення щодо заявленої позивачем до стягнення суми понесених витрат на професійну правничу допомогу.

У своїх запереченнях відповідачем було зазначено, що заявлені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та не відповідають з обсягом адвокатських послуг, які були надані адвокатом та витраченим ним часом на надання таких послуг. А тому загальна сума адвокатських послуг (9000 грн) становить майже половину вартості від заявлених позовних вимог.

Так, відповідач не погоджуючись із заявленою позивачем сумою витрат на професійну правничу допомогу у своїх запереченнях зазначив, що представник позивача необґрунтовано та безпідставно просить суд стягнути з відповідача 2000 грн за участь представника у судовому засіданні. Проте, ухвалою про відкриття провадження у справі від 19.01.2024 та рішенні суду від 19.09.2024 судом вирішено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без виклику представників сторін.

А також вартість підготовки та збору доказів у розмірі 5000 грн про яку зазначає представник позивача не відповідає дійсності та критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

Враховуючи наведені обставини, відповідач вважає заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу явно неспівмірним та безпідставним з обсягом наданої правової допомоги, у зв`язку з чим просив суд відмовити у задоволенні клопотання про стягнення судових витрат повністю.

Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення та дослідивши наявні докази, які долучені до цієї заяви, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване статтею 131-2 Конституції України, статтею 16 Господарського процесуального кодексу України, відповідними нормами Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Частиною 4 статті 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Положеннями абзацу 1 частини 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження здійснених судових витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано: копію Договору про надання правової допомоги №0112/1/2023 від 01.12.2023 та Додаток №1 до нього, укладеного між Адвокатським об`єднанням "Професійна колегія адвокатів» в особі керуючого партнера Шипіки А.В. та Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛЛВМОР", копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4279 від 04.04.12 на ім`я Шипіки А.В., копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АА №1348162 від 28.12.2023, та копію рахунку на оплату №0112 від 01.12.2023.

Витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядку.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до п.2.2 Договору про надання правової допомоги №0112/1/2023 від 01.12.2023 оплата за послуги за даним Договором здійснюється у наступному порядку: клієнт авансує роботу Виконавця на підставі рахунку виставленого за результатами розгляду звернення про захист поданого Клієнтам. Розмір авансу встановлюється Виконавцем на підставі вивчення матеріалів поданих Клієнтом та обраному способі захисту прав Клієнта, згідно з Додатком 1 до даного Договору (п.2.2.1 Договору).

Згідно з Додатком №1 до Договору сторони погодили, що послуги за Договором про надання правової допомоги №0112/1/2023 від 01.12.2023 складаються з надання правової допомоги у даній справі. Розмір авансу для надання послуг складає: усна консультація - 2000 грн; підготовка позовної заяви та направлення її до суду - 5000 грн та участь в судовому засіданні - 2000 грн/год.

До заяви про ухвалення додаткового рішення на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу доданий рахунок на оплату №0112 від 01.12.2023, в якому зазначено надані послуги, які передбачено пунктом 2 Додатку №1 до Договору про надання правової допомоги №0112/1/2023 від 01.12.2023 та вказано вартість наданих послуг у сумі 9000 грн.

Зазначений Додаток №1 до Договору про надання правової допомоги підписаний та скріплений печатками обох сторін.

Таким чином, загальний розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом даної справи в суді першої інстанції, становить 9000 грн.

Що ж стосується заперечень відповідача щодо обсягу наданих адвокатом послуг, то суд приймає до уваги зауваження відповідача та зазначає наступне.

При вирішенні питання щодо покладення на відповідача понесених позивачем судових витрат на правову допомогу, судом взято до уваги, що у Додатку №1 до Договору про надання правової допомоги №0112/1/2023 від 01.12.2023 та у рахунку на оплату №0112 від 01.12.2023 вказано про участь адвоката в судовому засіданні та про вартість такої послуги, яка складає 2000 грн/год.

Однак, суд звертає увагу представника позивача, що спір у даній справі розглядався за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без призначення судового засідання, а тому суд дійшов висновку, що не вбачає підстав для стягнення з відповідача 2000 грн, що є вартістю однієї години участі адвоката у судовому засіданні.

Що ж стосується заперечень відповідача щодо обсягу наданих адвокатом послуг та заявленої позивачем суми витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Верховний Суд у постанові від 11.11.2021 у справі №910/7520/20 зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

З огляду на наведені положення процесуального законодавства, правові висновки Верховного Суду та дослідивши питання відповідності розміру заявлених позивачем витрат критеріям розумності, співмірності та пропорційності до предмета спору у даній справі, враховуючи, що спір відноситься до малозначних, крім позовної заяви та відповіді на відзив адвокатом позивача не подавались інші процесуальні заяви, а також враховуючи ціну позову, рівень складності, характер спору та юридичної кваліфікації правовідносин у справі, суд вважає за можливе зменшити розмір заявленої до стягнення з відповідача суми витрат на правничу допомогу понесені позивачем до 3000 грн.

У зв`язку з чим, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, понесені останнім у зв`язку з розглядом справи у сумі 3000 грн.

Керуючись ст. 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Державного підприємства "Державне управління комплексного забезпечення" (03164, м. Київ, вул. Малинська, 4-А, корпус лабораторний 01-4; ідентифікаційний код 37499058) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛЛВМОР" (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 3, офіс 6; ідентифікаційний код 42533074) 3000 (три тисячі) грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.