ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

21.10.2024м. ДніпроСправа № 904/656/21 (185/5256/24)

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Владимиренко І.В., розглянувши в межах справи №904/656/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю АФ Старт - Плюс, матеріали позовної заяви

за позовом ОСОБА_1 , Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Булахівка

до ОСОБА_2 , м. Дніпро

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю АФ «Старт-Плюс», Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Кочережки

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватне підприємство «Агрофірма «Старт», Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Кочережки

про припинення реєстрації права власності та витребування майна

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Приватне підприємство "Агрофірма "Старт", Товариство з обмеженою відповідальністю АФ "Старт-Плюс", про припинення реєстрації права власності та витребування майна, в якому просила суд:

- витребувати від відповідача ОСОБА_3 на мою користь зерносховище (склад №3), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- припинити державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на зерносховище (склад №3), розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -235), яку було вчинено приватним нотаріусом Рудкевичем Є.В. на підставі договору купівлі-продажу від 21 травня 2021 року.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.06.2024 року відкрито провадження у справі.

У липні 2024 року від ОСОБА_4 , який діє від імені ОСОБА_2 надійшла заява про передачу справи на розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області, яка обгрунтована тим, що у провадженні Господарського СУДУ Дніпропетровської області перебуває справа №904/656/21 про банкрутство ТОВ АФ «Старт-Плюс» та розгляд всіх майнових спорів, стороною яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.07.2024 року матеріали цивільної справи № 185/5256/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Приватне підприємство «Агрофірма «Старт», Товариств з обмеженою відповідальністю АФ «Старт-Плюс», про витребування майна та припинення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, передано до Господарського суду Дніпропетровської області, на розгляді якого перебуває справа № 904/656/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю АФ «Старт-Плюс».

Із вказаною ухвалою суду не погодилась позивачка та подала апеляційну скаргу, в якій наголошує на тому, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та безпідставно направлено справу до господарського суду, оскільки спір виник між фізичними особами.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19.09.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 липня 2024 року залишено без змін.

10.10.2024 супровідним листом Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області №185/5256/24/22089/2024 матеріали цивільної справи №185/5256/24(2/185/3234/24) направлено на адресу Господарського суду Дніпропетровської області.

15.10.2024 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшли матеріали цивільної справи №185/5256/24(2/185/3234/24).

Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.04.2023, на підставі ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, матеріали справи №904/656/21(185/5256/24) передані до розгляду судді Владимиренко І.В.

Дослідивши подані матеріали позовної заяви на відповідність вимогам господарського процесуального законодавства, суд дійшов висновку залишити її без руху з огляду на наступне.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення (ч.1 ст.172 Господарського процесуального кодексу).

Опис вкладення повинен відповідати пункту 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, з урахуванням змін внесених Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1107, відповідно до якого працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Судом встановлено, що позивачем не додано до позову доказів надіслання копії позовної заяви з додатками на адресу відповідача та третіх осіб, що свідчить про порушення позивачем приписів ч.1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України та є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до положень ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, у разі надходження до суду справи, що підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, після закриття провадження Верховним Судом чи судом апеляційної інстанції в порядку цивільного чи адміністративного судочинства, суд перевіряє наявність підстав для залишення позовної заяви без руху відповідно до вимог господарського процесуального закону, чинного на дату подання позовної заяви.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", з 01.01.2024 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3 028 грн. 00коп.

Велика Палата Верховного Суду у справі №910/13737/19 (постанова від 25.08.2020) зазначає, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 163 ГПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно з частиною 1 статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Як вбачається зі змісту прохальної частини позовної заяви, позивачем заявлено вимоги майнового характеру (п. 1 прохальної частини позову) та вимоги немайнового характеру (п. 2 прохальної частини позову).

Враховуючи, що подана позовна заява містить 2 окремих вимог немайнового характеру, то звертаючись до господарського суду із цим позовом за розгляд вимог немайнового характеру позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 3 028,00грн. (3028,00 грн. х 1).

Також, як вбачається з прохальної частини позову, позивачем заявлено вимогу майнового характеру, розмір судового збору за якими повинен розраховуватися з урахуванням вартості об`єкта майна, окремо за кожною вимогою.

Як вбачається наявного у справі №185/5256/24 договору купівлі продажу зерносховища від 21.05.2021 року, оціночна вартість нерухомого майна (зерносховище (склад №3), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) становить 449 820,00 грн.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.11.2022 у справі № 916/329/21(916/3265/21) зазначено, що розглядаючи позов в межах справи про банкрутство, суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, не повинен обмежуватися дослідженням доказів, наданих заявником та іншими учасниками провадження (матеріали позовного провадження), але має в силу наведених вище особливостей природи банкрутства надавати оцінку заявленим вимогам з урахуванням дослідження усієї сукупності доказів, в тому рахунку і тих, що містяться в матеріалах справи про банкрутство боржника. Вказане сприяє ухваленню законного та обґрунтованого судового рішення щодо відповідних вимог, а також дотриманню принципу процесуальної економії господарського судочинства сутність якого полягає в тому, що б під час розгляду справи в суді для найбільш повного та всебічного розгляду справи використовувати всі встановленні законом засоби з урахуванням строків визначених нормами процесуального права.

Загальна вартість нерухомого майна, про витребування якого позивачем заявлено позовну вимогу становить 449 820,00грн.

Таким чином, звертаючись до суду із цим позовом за розгляд вимог майнового характеру позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 6 747,30 грн. (449 820,00 х 1,5%).

Загальний розмір судового збору за подання даної позовної заяви до господарського суду, з урахуванням розміру судового збору визначеного у відповідності до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", складає 9 775,30 грн.

Як вбачається з матеріалів справи №185/5256/24 позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., відповідно до квитанції від 09.05.2024.

Отже, недоплачений судовий збір становить 7 352,90 грн. (9 775,30 грн. - 2 422,40 грн.).

Зважаючи на відсутність документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, суд дійшов висновку про невідповідність позовної заяви вимогам пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 9 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

В порушення приписів п.9 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Суд зауважує, що положення абзацу 2 частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що позовна заява, яка спочатку була подана до суду цивільної або адміністративної юрисдикції, провадження за якою в подальшому було закрито судом апеляційної інстанції, у зв`язку з непідвідомчістю спору такому суду, та передачею цієї справи до господарського суду за належною юрисдикцією, то така позовна заява повинна відповідати вимогам саме господарського процесуального закону, чинного на дату подання позовної заяви. Водночас, у випадку невідповідності позовної заяви господарським процесуальним нормам, законодавець надав можливість господарському суду залишити таку позовну заяву без руху, а позивачу - усунути недоліки цієї позовної заяви та привести її у відповідність до вимог Господарського процесуального кодексу України, в редакції, чинній на момент подання позову.

Дана правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 09.07.2021 у справі № 5006/42/13б/2012 (666/749/15-ц), постанові Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2024 у справі № 904/656/21 (185/4936/21), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.03.2024 у справі № 904/656/21 (185/4936/21).

Отже, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Позивачу протягом семи днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі 7 352,90 грн.

- надати докази відправлення відповідачу та третім особам копії позовної заяви і доданих до неї документів.

3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку невиконання позивачем вимог суду про усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Владимиренко