ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

17 жовтня 2024 року м. ХарківСправа № 10745/2-19 (922/2776/24)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Харківської області матеріали справи

за позовом Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН с. Селекційне (62479, Харківська область, Харківський район, с.Селекційне, ) в особі керуючого санацією арбітражного керуючого Козачка С.М (а/с 4589, м.Харків, 61022)
до 1)Інституту овочівництва та баштанництва Національної академії аграрних наук України (62478, Харківська область, Харківський район, селище Селекційне, вул.Інститутська, б.1, ) , 2)Національної академії аграрних наук України (01010, м.Київ, вул.Омельяновича-Павленка Михайла, б.9, ) , 3)Харківської районної державної адміністрації Харківської області (61098, Харківська область, Григорівське шосе,б.52, )
про визнання недійсними рішень в межах справи про банкрутство Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН

учасники у справі в судове засідання не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Харківської області перебуває справа про банкрутство Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН с. Селекційне, яка розглядається суддею Усатим В.О.

До суду від керуючого санацією Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН - Козачка С.М. надійшла позовна заява, в якій останній просить суд:

- визнати незаконним та скасувати майнові дії ДГ "Мерефа" щодо згоди на вилучення земельних ділянок загальною площею 300 га, які вилучені рішенням Президії Національної академії аграрних наук України, яке викладено у Витягу із протоколу №25 засідання Президії Української академії аграрних наук від 16.11.1995 року "Про закріплення землі за Інститутом овочівництва і баштанницта";

- визнати незаконним та скасувати рішення Президії Національної академії аграрних наук України, яке викладено у Витягу із протоколу №25 засідання Президії Української академії аграрних наук від 16.11.1995 року "Про закріплення землі за Інститутом овочівництва і баштанництва";

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 26.04.1996 року "Про передачу земельної ділянки інституту овочівництва і баштанництва";

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 07.08.2002 року №248 "Про розгляд матеріалів інвентаризації та земельної ділянки Інституту овочівництва і баштанництва УААН";

- визнати недійсним та скасувати:

1) рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень №45983682 від 15.03.2019 року за поданням заяви представника Інституту овочівництва і баштанництва НААН України Коваленко Оксани Миколаївни про державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером :07:007:0003 за суб`єктом Інститутом овочівництва і баштанництва НААН ;

2) рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №45983963 від 15.03.2019 року за поданням заяви представника Інституту овочівництва і баштанництва НААК України Коваленко Оксани Миколаївни про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :07:011:0006 за суб`єктом Інститутом овочівництва і баштанництва НААН ;

3) рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №45983822 від 15.03.2019 року за поданням заяви представника Інституту овочівництва і баштанництва НААН України Коваленко Оксани Миколаївни про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :08:009:0040 за суб`єктом Інститутом овочівництва і баштанництва НААН .

- визнати недійсним та скасувати реєстраційні номери запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно:

1) номер запису про інше речове право 307109118 від 12.03.2019 року 14:27:28, яким внесено запис про реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою :07:007:003;

2) номер запису про інше речове право 30719561 від 12.03.2019 року 12:38:29, яким внесено запис про реєстрацію права постійного користування на земельну ділянку :07:011:0006;

3) номер запису про інше речове право 30719259 від 12.03.2019 року 14:21:04, яким внесено запис про реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою :08:009:0040.

Частиною другою статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними ГОСПОДАРСЬКИМ ПРОЦЕСУАЛЬНИМ КОДЕКСОМ УКРАЇНИ. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про доцільність розгляду зазначених вимог керуючого санацією Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН - Козачка С.М. в позовному провадженні в межах справи про банкрутство Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду позовна заява в межах справи про банкрутство (вхідний номер 2776/24 від 07.08.2024) передана на розгляд судді Усатому В.О.

Ухвалою суду від 12.08.2024 позовну заяву керуючого санацією Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН с. Селекційне арбітражного керуючого Козачка С.М (вхідний номер 2776/24 від 07.08.2024) залишено без руху. Надано позивачу строк 10 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, а саме:

- зазначити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету учасників справи;

- визначити суб`єктний склад у даній справі з урахуванням положень Господарського процесуального кодексу України, зокрема визначити правовий статус учасників справи - Інститут овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України (), Національну академію аграрних наук України (), Харківську районну державну адміністрацію ();

- надати відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

- надати відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- зазначити відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви;

- надати докази сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі (як за 10 вимог немайнового характеру) у розмірі 30 280,00 грн., або надати суду документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону;

- зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

- надати підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Роз`яснено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статті 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно з даними КП "Діловодство спеціалізованого суду" копію вищевказаної ухвали суду направлено цінним листом на адресу арбітражного керуючого Козачка Сергія Миколайовича - 61022, м.Харків,а/с4589 (вих. № 013691/2, трек-номер Укрпошти - 028).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №013691/2 копію ухвали суду від 12.08.2024 отримано позивачем 16.08.2024, тобто строк на усунення недоліків - до 26.08.2024 включно.

26.08.2024 до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява (вх.№21367), з додатком у вигляді доказів сплати судового збору за подання до суду позовної заяви у розмірі 30 280,00 грн. та клопотання (вх.№21368) про усунення недоліків позовної заяви на виконання вимог ухвали суду від 12.08.2024

27.08.2024 до суду від позивача надійшло клопотання (вх.№21414) про долучення до матеріалів справи лист від 19.08.2024 року №01-20/78 до Інституту овочівництва і баштанництва НААН України з вимогами про повернення земельних ділянок.

Ухвалою суду від 02.09.2024, крім іншого , прийнято позовну заяву Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН с. Селекційне в особі керуючого санацією арбітражного керуючого Козачка С.М (вхідний номер № 2776/24 від 07.08.2024) до Інституту овочівництва та баштанництва Національної академії аграрних наук України, Національної академії аграрних наук України, Харківської районної державної адміністрації Харківської області до розгляду в межах справи №10745/2-19 про банкрутство Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН. Відкрито провадження у справі № 10745/2-19 (922/2776/24). Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Частиною 11 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Ухвалою суду від 03.09.2024 позовну заяву Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН с. Селекційне в особі керуючого санацією арбітражного керуючого Козачка С.М (вхідний номер № 2776/24 від 07.08.2024) до Інституту овочівництва та баштанництва Національної академії аграрних наук України, Національної академії аграрних наук України, Харківської районної державної адміністрації Харківської області до розгляду в межах справи №10745/2-19 про банкрутство Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН залишено без руху після відкриття провадження. Надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження , шляхом надання до суду:

- доказів наявності електронного кабінету арбітражного керуючого та юридичної особи позивача.

Згідно з даними КП "Діловодство спеціалізованого суду" копію вищевказаної ухвали суду направлено на адресу арбітражного керуючого Козачка С.М цінним листом (вих. № 014787/2, трек-номер Укрпошти - 810).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №014787/2 копію ухвали суду від 03.09.2024 отримано позивачем 10.09.2024, тобто строк на усунення недоліків - до 16.09.2024 включно ( з урахуванням того, що 14.09.2024 -15.09.2024 вихідні дні).

11.09.2024 до суду від позивача надійшло клопотання (вх.№22847) про долучення до матеріалів справи доказів наявності електронного кабінету арбітражного керуючого Козачка С.М та ДГ "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН.

Ухвалою суду від 16.09.2024 продовжено розгляд справи №10745/2-19 (922/2776/24).

18.09.2024 до суду від відповідача1 надійшла заява (вх.№23497) про закриття провадження у справі. В обґрунтування вищезазначеної заяви відповідач1 посилається на те, що позовні вимоги у справі відносяться до публічно -правових, оскільки він належить до земельних спорів з органом виконавчої влади як суб`єктом владних повноважень, і як наслідок , справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

18.09.2024 до суду від відповідача1 надійшов відзив на позовну заяву (вх.№23518).

18.09.2024 до суду від відповідача1 надійшло клопотання (вх.№23524) про розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

19.09.2024 до суду від відповідача3 надійшов відзив на позовну заяву (вх.№23696).

Ухвалою суду від 20.09.2024 задоволено клопотання відповідача1 (вх.№23524 від 18.09.2024) про розгляд справи у судовому засіданні з повідомлення сторін. Постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на "17" жовтня 2024 р. о 12:10 год.

23.09.2024 до суду від відповідача2 надійшов відзив на позовну заяву (вх.№23902), зі змісту якого, крім іншого вбачається, що відповідач2 просить суд, замінити як відповідача у справі №10745/2-19 (922/2776/24) Національну академію аграрних наук України на Фонд державного майна України (, місцезнаходження: вул.Генерала Алмазова, буд.18/9, м.Київ, 01133).

Присутній у судовому засіданні керуючий санацією ДГ "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН - Козачок С.М підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Присутня у судовому засіданні представниця відповідача1, заперечувала проти задоволенні позову, підтримала заяву(вх.№23497) про закриття провадження у справі.

У судовому засіданні оголошено перерву на 15.10.2024 о (б) 16:00.

Після перерви учасники у справі в судове засідання не з`явилися.

Щодо заяви (вх.№23497) про закриття провадження у справі суд зазначає наступне.

Юридичну особу ДГ "Мерефа" зареєстровано 02.06.1993 року. Позивач здійснює свою діяльність згідно Статуту.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.12.2017 введено процедуру санації дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва Української академії аграрних наук строком на 6 місяців, тобто до 21.06.2018, призначено керуючим санацією арбітражного керуючого Фадєєва О.П.

Ухвалою суду від 05.09.2018 клопотання розпорядника майна про затвердження плану санації та продовження її строку задоволено. Затверджено план санації боржника - дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва Української академії аграрних наук, який погоджено з Національною академією наук України та схвалено комітетом кредиторів на його засіданні 27.08.2018, а також ТОВ "Мілл-Агро". Продовжено строк процедури санації на 15 місяців. Зобов`язано керуючого санацією виконувати вимоги суду, викладені в ухвалі суду від 21.12.2017, щоквартально звітувати про хід виконання плану санації перед комітетом кредиторів та судом, звіти разом з рішенням комітету, балансами боржника і іншою фінансовою звітністю надавати суду на п`ятий день після проведення засідання комітету кредиторів.

Ухвалою суду від 23.03.2023 задоволено заяву арбітражного керуючого Фадєєва О.П. про відмову від участі у справі про банкрутство (вх. № 17363 від 29.12.2022); звільнено арбітражного керуючого Фадєєва О.П. від виконання повноважень керуючого санацією дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва Української академії аграрних наук; задоволено клопотання АТ "Харківобленерго" про призначення керуючим санацією арбітражного керуючого Козачка С.М.

Положеннями статті 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі -Конвенція) передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Визначене Конвенцією поняття "суд, встановлений законом" містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності. Суди повинні керуватися принципом визначеності і не допускати наявності проваджень, а відтак і судових рішень, ухвалених у спорі між тими ж сторонами, з того самого предмета судами різних юрисдикцій.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з приписами частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, згідно з частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним та Господарським кодексами України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі N 910/8729/18.

Згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Положеннями статей 2, 4 та 19 КАС України визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення (пункт 1 частини першої статті 19 КАС України).

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У пункті 8 частини першої статті 20 ГПК України закріплена спеціальна юридична норма, відповідно до якої до справ, що належать до юрисдикції господарських судів, входять справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, зокрема, справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до ПК України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених ПК України.

Банкрутством як різновидом процедур, що здійснюються в межах спеціалізації господарського судочинства, є судова процедура, яка регламентує правовідносини, що виникають внаслідок нездатності боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів через процедури санації чи ліквідації, які визначені спеціальним КУзПБ, прийнятим відповідно до Закону України від 18 жовтня 2018 року N 2597-VIII та введеним в дію з 21 жовтня 2019 року. Цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи, передбачаючи ряд процесуальних норм, які регулюють порядок здійснення судочинства у цих процедурах (відкриття провадження у справі про банкрутство, види судових рішень у банкрутстві та порядок їх оскарження тощо). Отже, КУзПБ у порівнянні з попереднім процесуальним законом розширив свою дію щодо суб`єктів, які підпадають під його регулювання (неплатоспроможних фізичних осіб), що зумовило розгляд у господарському суді спорів про неплатоспроможність фізичних осіб, незалежно від того, чи займаються вони підприємницькою діяльністю.

Особливістю провадження у справі про банкрутство є те, що врегулювання правовідносин неплатоспроможності боржника вимагає поєднання в одній процедурі як цивільних, так і адміністративних правовідносин щодо його майна (майнових прав) з метою як найповнішого задоволення у ній вимог кредиторів - приватних осіб та контролюючих органів з грошовими вимогами до боржника у черговості, визначеній КУзПБ.

Отже, при врегулюванні відносин неплатоспроможності законодавець відійшов від принципу їх розподілу за ознаками наявності у сторони (кредитора боржника) владних повноважень чи свободи волевиявлення, що характерно для цивільних правовідносин, об`єднавши їх в єдине провадження у справі про банкрутство з огляду на необхідність формування єдиного реєстру грошових вимог кредиторів та задоволення їх згідно з визначеною законом черговістю та пропорційністю. Зазначене дозволяє ефективно захистити право особи (кредитора, боржника) в межах одного судового провадження, уникаючи розподілу його на способи захисту, характерні для окремих юрисдикцій (адміністративної чи цивільної).

Застосувавши принцип концентрації у справі про банкрутство ряду майнових та немайнових спорів, КУзПБ розширив підсудність господарському суду спорів, які виникають у відносинах неплатоспроможності боржника та які раніше розглядалися судами інших юрисдикцій.

Відповідно до частини другої статті 7 КУзПБ господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до ГПК України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними ГПК України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Частиною третьою статті 7 КУзПБ визначено процесуальні наслідки щодо необхідності надіслання до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство та який розглядає спір по суті, матеріалів справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство.

Отже, статтею 7 КУзПБ як процесуальним законом змінено юрисдикцію розгляду ряду спорів фізичних осіб - боржників щодо їх майна, які раніше розглядалися у цивільних судах, а також віднесено до господарської юрисдикції ряд інших спорів юридичних осіб, які стосуються майна боржника (юридичної чи фізичної особи).

Так, абзацом четвертим частини другої статті 7 КУзПБ передбачено, що у разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи. Такі повноваження суду характерні для адміністративного судочинства, яким розглядаються спори осіб із суб`єктами владних повноважень. Отже, законодавцем наділено господарські суди у справі про банкрутство повноваженнями щодо розгляду спору між боржником та суб`єктом владних повноважень за правилами офіційного з`ясування всіх обставин справи, характерними для розгляду адміністративних спорів (щодо виявлення та витребування доказів з ініціативи суду), що не передбачено загальними нормами ГПК України.

Специфіка правовідносин у процедурі банкрутства полягає у необхідності комплексного та збалансованого регулювання приватно-правових та публічно-правових інтересів щодо неплатоспроможної особи, що вимагає застосування приватно-правових та публічно-правових механізмів у ході провадження у справі про банкрутство. У різні періоди свого розвитку законодавець по-різному проводив межу між приватним та публічним інтересом в регулюванні відносин неплатоспроможності. Законодавство про неплатоспроможність є комплексним, воно об`єднує правові норми приватного та публічного права заради досягнення єдиної мети - найбільш повного задоволення у процедурі банкрутства вимог приватних та публічних кредиторів (податкових органів, органів соціального забезпечення), оскільки по завершенню ліквідаційної процедури таке задоволення унеможливлюється ліквідацією юридичної особи чи використанням майна боржника для задоволення вимог інших кредиторів, які включені до реєстру вимог кредиторів в ході провадження у справі про банкрутство.

Отже, з прийняттям КУзПБ законодавець змінив правила визначення юрисдикції спорів, сконцентрувавши розгляд усіх майнових та ряду немайнових вимог в межах однієї судової процедури банкрутства в судах господарської юрисдикції, задля повного та комплексного вирішення усіх правових проблем неплатоспроможної особи (як фізичної, так і юридичної), яка може бути визнана банкрутом (ліквідована) за наслідком такої процедури, що матиме наслідком закриття (припинення) провадження з розгляду спорів у всіх інших юрисдикційних органах з вимогами до неї.

Як зазначено судом вище ухвалою суду від 21.12.2017 року у справі про банкрутство №10745/2-19 введено процедуру санації щодо Дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва Української академії аграрних наук.

Виконання плану санації засновано на здійсненні статутної господарської діяльності - сільське господарство , мисливство та пов`язані з ним послуги (КВЕД 01.11). Для цієї мети Позивач використовує землі згідно Державного акту на право постійного користування Серія Б №074212, зареєстрований в 1993 році №444.

Отже, позовні вимоги особи, щодо якої порушено справу про банкрутство, про оскарження дій та рішень спрямовані на надання можливості користуванням земельними ділянками, у т.ч особливо цінними та виконання плану санації та задоволення вимог кредиторів, внаслідок чого даний спір підлягає розгляду в межах провадження у справі про банкрутство з визначенням юрисдикційності розгляду такого спору господарському суду.

Враховуючи вищевикладене суд відмовляє в задоволенні заяви відповідача1 (вх.№23497) про закриття провадження у справі

Щодо заяви відповідача2, викладеного в відзиві на позовну заяву (вх.№23902) про заміну відповідача у справа суд зазначає наступне.

В обґрунтування поданої заяви Національна академія аграрних наук України посилається на те , що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.01.2023 № 37-р єдиний майновий комплекс дослідного господарства "Мерефа" Інституту овочівництва та баштанництва Української академії аграрних наук () передано із сфери управління Національної академії аграрних наук до сфери управління Фонду державного майна України. Крім того Актом приймання-передачі єдиного майнового комплексу Дослідного господарства "Мерефа" Інститутут овочівництва і баштанництва УААН (код ЄДРПОУ -05460387) із сфери управління Національної академії аграрних наук України до сфери управління Фонду державного майна України затверджено 28.02.2023.

Дослідивши заяву про заміну відповідача у справі викладену у відзиві на позовну заяву, судом встановлено що матеріали справи не містять : Розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.01.2023 №37-р "Деякі питання управління об`єктами державної власності " відповідно до якого Дослідне Господарство "Мерефа" Інституту овочівництва і баштанництва УААН було передано із сфери управління НААН до Фонду державного майна України; акту приймання - передачі єдиного майнового комплексу Дослідного господарства "Мерефа" Інститутут овочівництва і баштанництва УААН (код ЄДРПОУ -05460387) із сфери управління Національної академії аграрних наук України до сфери управління Фонду державного майна України затвердженого 28.02.2023 на які посилається відповідач2 у своїй заяві ,та доказів направлення вищезазначеної заяви на адресу Фонду державного майна України.

Відповідно до 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом. До ч. 5 ст. 161 ГПК України суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 161, 169 ГПК України суд пропонує відповідачу2 надати до суду додаткові пояснення з документальним обґрунтуванням заяви (вх.№23902) про заміну відповідача у справі.

Крім того, суд вважає за необхідне запропонувати Фонду державного майна України в порядку ст.ст. 161, 169 ГПК України надати до суду пояснення щодо заяви Національної академії аграрних наук України про заміну відповідача у справі №10745/2-19 (922/2776/24).

Відповідно до ст.252 ГПК України розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Частиною 1 статті 216 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, для встановлення істини у даній справі, приймаючи до уваги забезпечення принципу змагальності, реалізації прав сторін на повне та об`єктивне встановлення всіх обставин справи, суд вважає за необхідне, на підставі ч. 2 ст. 202, ч. 1 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України відкласти розгляд справи.

Керуючись статтями 12, 202, 216, 232-235, 248 Господарського процесуального кодексу України, ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви відповідача1 (вх.№23497) про закриття провадження у справі - відмовити.

Відкласти розгляд справи по суті на "12" листопада 2024 р. об 16:40 год.

Судове засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Харківської області за адресою: 61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 8 під`їзд, 1-й поверх, зал № 111.

Запропонувати відповідачу2 - Національній академії аграрних наук України в порядку ст.ст. 161, 169 ГПК Україну протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали подати до суду додаткові пояснення з документальним обґрунтуванням заяви (вх.№23902) про заміну відповідача у справі.

Запропонувати Фонду державного майна України в порядку ст.ст. 161, 169 ГПК України протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали подати до суду пояснення щодо заяви Національної академії аграрних наук України про заміну відповідача у справі №10745/2-19 (922/2776/24).

Роз`яснити учасникам справи, що вони мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, у тому числі з використанням власних технічних засобів відповідно до ст. 197 ГПК України.

Запропонувати учасникам справи подати заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відповідно до ст. 197 ГПК України.

Повідомити учасників справи про можливість отримання інформації про роботу суду та щодо розгляду конкретних судових справ на сайті суду, а також за допомогою Телеграм-бота Господарського суду Харківської області https://t.me/GospSud_kh_bot.

СУД ПОВІДОМЛЯЄ учасників справи, що відповідно до ч. 6 ст. 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текс ухвали складено та підписано 21.10.2024.

Суддя В.О. Усатий