ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2024 р. Справа№ 910/628/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Доманської М.Л.

Сотнікова С.В.

секретар судового засідання Нечасний О.Л.

за участю представників згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство (далі - ТОВ «СП) «Нива» і Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів

на ухвалу господарського суду м.Києва від 17.04.2024р.

(повний текст складено 15.05.2024р.)

у справі №910/628/20 (суддя Омельченко Л.В.)

за заявою Акціонерного товариства (далі - АТ) "Альфа-Банк", як правонаступника АТ "Укрсоцбанк"

до Приватного акціонерного товариства (далі - ПрАТ) "Компанія "Райз"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м.Києва від 17.04.2024р. у справі №910/628/20, зокрема, визнано грошові вимоги ТОВ «СП «Нива» на загальну суму - 2 748 514 216,87 грн., а саме 4 204,00 грн. (судовий збір) - перша черга, 2 748 510 012,87 грн. - четверта черга, з правом вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів боржника; відмовлено ТОВ «СП «Нива» у задоволенні вимог на суму 19 396 277,38 грн.; визнано кредиторські вимоги ПрАТ "Райз-Максимко" на загальну суму 1 505 462 891,35 грн., а саме: 4 204,00 грн. (судовий збір) - перша черга; 1 505 458 687,35 грн. - четверта черга, з правом вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів боржника; відмовлено ПрАТ "Райз-Максимко" у задоволенні вимог на суму 298 946 075,18 грн.

Не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою суду, 05.06.2024р. ТОВ «СП «Нива» подало апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду м.Києва від 17.04.2024р., в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині відмови у задоволенні кредиторських вимог ТОВ «СП «Нива» до боржника ПрАТ "Компанія "Райз" на суму 19 396 277,38 грн. та ухвалити нове рішення, яким визнати та включити до реєстру вимог кредиторів кредиторські вимоги ТОВ «СП «Нива» до боржника ПрАТ "Компанія "Райз" на суму 19 396 277,38 грн.

Також, не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою суду, 06.06.2024р. Експортно-Імпортний Банк Сполучених Штатів подав апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду м.Києва від 17.04.2024р., в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині визнання кредиторами ПрАТ "Компанія "Райз" - ТОВ «СП «Нива» (ідентифікаційний код: 32404621) на загальну суму - 2 748 514 216,87 грн. та ПрАТ "Райз-Максимко" на загальну суму 1 505 462 891,35 грн.

У відзивах на апеляційні скарги Національний банк України та Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України", зокрема, просять відмовити ТОВ «СП «Нива» і Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів у задоволенні апеляційних скарг, а ухвалу господарського суду м.Києва від 17.04.2024р. у справі №910/628/20 в частині кредиторських вимог ТОВ «СП «Нива» і в частині визнання кредитором боржника ПрАТ "Райз-Максимко" на суму 1 505 462 891,35 грн. залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу іноземна юридична особа «Nibulon S.A.» просить задовольнити апеляційну скаргу Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів в повному обсязі, скасувати ухвалу місцевого суду в частинах визнання грошових вимог ТОВ «СП «Нива» на загальну суму 2 748 514 216,87 грн. і ПрАТ "Райз-Максимко" на загальну суму 1 505 462 891,35 грн. та відмовити у визнанні грошових вимог ТОВ «СП «Нива» на загальну суму 2 748 514 216,87 грн. і ПрАТ "Райз-Максимко" на загальну суму 1 505 462 891,35 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «СП «Нива» від 14.10.2024р. просить апеляційну скаргу Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду м.Києва від 17.04.2024р. у справі №910/628/20 в частині визнаних грошових вимог ТОВ «СП «Нива» залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ "Райз-Максимко" просить апеляційну скаргу Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду м.Києва від 17.04.2024р. у справі №910/628/20 в частині визнаних кредиторських вимог ПрАТ "Райз-Максимко" залишити без змін.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 29.08.2024р. та 23.09.2024р. відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ТОВ «СП «Нива» і Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів на ухвалу господарського суду м.Києва від 17.04.2024р. у справі №910/628/20 та призначено їх до розгляду на 21.10.2024р.

09.10.2024р. до апеляційного суду від ТОВ «СП «Нива» надійшла заява про продовження процесуального строку для подання відзиву на апеляційну скаргу Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів, в якій заявник просить встановити кінцевий строк подання відзиву - 17.10.2024р., вмотивована обсягом апеляційної скарги, кількістю і об`ємом доказів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2024р. апеляційні скарги ТОВ «СП «Нива» та Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів на ухвалу господарського суду м.Києва від 17.04.2024р. у справі №910/628/20 прийнято до свого провадження колегією суддів в іншому складі суду; об`єднано апеляційні скарги ТОВ «СП «Нива» та Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів на ухвалу господарського суду м.Києва від 17.04.2024р. у справі №910/628/20 в одне апеляційне провадження; призначено розгляд апеляційних скарг ТОВ «СП «Нива» та Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів на ухвалу господарського суду м.Києва від 17.04.2024р. у справі №910/628/20 на 22.10.2024р.

Колегія суддів залишає без розгляду заяву ТОВ «СП «Нива» про продовження процесуального строку для подання відзиву, оскільки ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2024р. судом було встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, клопотань, заперечень та пояснень протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі №910/628/20, але не пізніше 17.10.2024р. Тому строк для подання відзиву заявником не пропущено.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 та ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч.6 ст.12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ст.13 ГПК України).

Акціонерне товариство "Альфа-Банк" звернулося до господарського суду м.Києва із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз" у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю.

Ухвалою місцевого суду від 14.02.2020р. у справі №910/628/20 заяву АТ "Альфа-Банк" було прийнято до розгляду, призначено підготовче засідання на 26.02.2020р., визначених автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражних керуючих Костіна С.О., Ковальчука М.М. та Холостого О.І. зобов`язано подати заяву про участь у справі.

19.02.2020р., 20.02.2020р., 24.02.2020р. і 25.02.2020р. до господарського суду м.Києва були подані заяви про участь у справі про банкрутство арбітражних керуючих Потупало Н.І., Холостого О.І.,Сиволобова М.М., Ковальчука М.М. і Костіна С.О. відповідно.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 26.02.2020р., зокрема, було відкрито провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Компанія "Райз" (01014, м. Київ, вул. Катерини Білокур, 5/17, ідентифікаційний номер 13980201); визнано грошові вимоги Акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ПрАТ "Компанія "Райз" у розмірі 202070056,90 грн.; введено процедуру розпорядження майном ПрАТ "Компанія "Райз"; здійснено оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Компанія "Райз" за №64633 від 05.03.2020р., призначено розпорядником майна ПрАТ "Компанія "Райз" арбітражного керуючого Костіна Сергія Олексійовича.

07.04.2020р. і 08.04.2020р. до місцевого суду від ТОВ «СП «Нива» (ідентифікаційний код: 32404621) та ПрАТ "Райз-Максимко" надійшли заяви про грошові вимоги до боржника відносно якого порушено провадження у справі про банкрутство.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2020р. ухвалу господарського суду м.Києва від 26.02.2020р. у справі №910/628/20 у частині призначення розпорядником майна ПрАТ "Компанія "Райз" арбітражного керуючого Костіна С.О. було скасовано, призначено розпорядником майна ПрАТ "Компанія "Райз" арбітражного керуючого Ковальчука Миколу Миколайовича, матеріали справи направлено до господарського суду м.Києва.

Ухвалою місцевого суду від 02.10.2020р. було призначено розгляд справи №910/628/20 у попередньому засіданні.

Ухвалою місцевого суду від 28.04.2022р. зокрема, було призначено попереднє засідання суду у справі, установлено строк до 15.06.2022р. (включно) АТ "Альфа-Банк" та особам, які заявили грошові вимоги до боржника, для подачі до суду додаткових пояснень/заперечень стосовно заявлених до боржника грошових вимог із підтвердження їх відповідними доказами.

08.05.2022р., 19.07.2022р. і 21.07.2022р. до місцевого суду розпорядником майна боржника Ковальчуком М.М. були подані: повідомлення про результати розгляду грошових вимог, заявлених до ПрАТ "Компанія Райз", проміжний звіт за період з 09.06.2020р. по 18.07.2022р. з додатками, клопотання про долучення доказів направлення звіту про вчинені заходи у процедурі розпорядження майном боржника учасникам справи, відповідно.

Ухвалою місцевого суду від 25.07.2022р., зокрема, було замінено кредитора АТ "Альфа-Банк", як правонаступника АТ "Укрсоцбанк", (ідентифікаційний номер 23494714) на Акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ФАВОР" (ідентифікаційний номер: 43345155) з грошовими вимогами до боржника у розмірі 200 831 629,55 грн.; відкладено розгляд справи; встановлено строк до 21.09.2022р. учасникам справи та особам, які заявили грошові вимоги до боржника, для подачі до суду пояснень/заперечень на проміжний звіт розпорядника майна боржника ПрАТ "Компанія "Райз" Ковальчука М.М. з 09.06.2020р. по 18.07.2022р.

Ухвалою місцевого суду від 29.11.2023р. зокрема, було витребувано у розпорядника майна ПрАТ "Компанія "Райз" Ковальчука М.М. усі первинні документи, на підставі яких були визначені грошові вимоги кредитора ПрАТ "Райз-Максимко" (ідентифікаційний код: 30382533); витребувано у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вул.Січових Стрільців, 17, м.Київ, 04053 ідентифікаційний код 21708016) виписки за банківським рахунком № НОМЕР_1 в ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива", з якого ПрАТ "Компанія "Райз" проводило розрахунки (списання та зарахування коштів) з кредитором ПрАТ "Райз-Максимко" (ідентифікаційний код: 30382533); витребувано належним чином засвідчені копії документів, які стали підставою для пред`явлення кредиторських вимог до боржника за період виникнення кредиторської заборгованості.

Судом першої інстанції 24.01.2024р. і 28.02.2024р. у судових засіданнях по справі №910/628/20 було оголошено перерву на підставі ч.2 ст. 216 ГПК України.

Ухвалою місцевого суду від 28.02.2024р., зокрема, було витребувати у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виписку за банківським рахунком №172 в ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» у національній валюті гривні (цифровий код валюти « 980») за період з дати відкриття по дату закриття рахунку, з якого ПрАТ "Компанія "Райз" здійснювалися платежі на користь його контрагентів (списання коштів), а також на який здійснювалися оплати (зарахування коштів) від резидентів України на користь ПрАТ "Компанія "Райз".

Розглянувши заяву ТОВ «СП «Нива» (ідентифікаційний код: 32404621) з грошовими вимогами до боржника у розмірі 2 767 906 290,25 грн., дослідивши додані до неї докази, апеляційний суд встановив наступне.

28.01.2016р. між ПрАТ "Компанія "Райз" (постачальник) та ТОВ «СП «Нива» (покупець) було укладено Договір поставки сільськогосподарської продукції №РТ 010-01/16, відповідно до п.1 якого, постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити сільськогосподарську продукцію (товар), в кількості, асортименті, у строки і на умовах, передбачених у цьому договорі і Додаткових угодах, які є невід`ємними частинами Договору.

Найменування товару, його кількість, асортимент та ціна визначені в Додаткових угодах №№1, 2 від 28.01.2016р. до Договору №РТ 010-01/16 від 28.01.2016р., які є невід`ємними частинами Договору.

Відповідно до умов п.4.1 Договору №РТ 010-01/16 від 28.01.2016р. та п.п.3, 5, 6 Додаткових угод №№1, 2 від 28.01.2016р., постачальник зобов`язався поставити насіння сільськогосподарських культур (пшениці, кукурудзи) на умовах 100% передоплати, а покупець зобов`язався прийняти й оплатити товар. Базові умови поставки є EXW (Інкотермс 2010). Термін поставки до 28.02.2016р. Строк оплати до 28.02.2016р.

ТОВ «СП «Нива» свої зобов`язання за Договором поставки №РТ 010-01/16 від 28.01.2016р. виконало, сплативши 142 925 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: №20243 від 29.01.2016р., №20244 від 29.01.2016р., №20245 від 29.01.2016р., №20069 від 16.05.2016р.

Постачальник (боржник ПрАТ "Компанія "Райз") свої зобов`язання за договором виконав частково, поставивши товар ТОВ «СП «Нива» на загальну суму 120 528 722,62 грн., що підтверджується видатковими накладними №№ВН-10101-00139, ВН-10101-00140 від 29.01.2016р. на суми 18 865 342,37 грн. і 101 663 380,25 грн. Отже, не було поставлено оплаченого товару на суму 22 396 277,38 грн.

30.04.2018р. між ПрАТ "Компанія "Райз" (постачальник) та ТОВ «СП «Нива» (покупець) було укладено Угоду №140 про розірвання Договору поставки сільськогосподарської продукції №РТ 010-01/16 від 28.01.2016р. та встановлення порядку розрахунків між сторонами, відповідно до якої сторони дійшли згоди про розірвання Договору поставки №РТ 010-01/16 від 28.01.2016р. з усіма додатками до нього.

Відповідно до п.п.3.1, 3.2. Угоди №140 від 30.04.2018р., підлягають до зарахування 3 000 000,00 грн. в рахунок погашення заборгованості ТОВ «СП «Нива» перед ПрАТ "Компанія "Райз" за Договором №23/08/11 від 23.08.2011р.; решту суми у розмірі 19 396 277,38 грн. ПрАТ "Компанія "Райз" зобов`язалось повернути на розрахунковий рахунок ТОВ «СП «Нива» до 31.12.2019р.

Договір №23/08/11 від 23.08.2011р. місцевому суду надано не було. Такий договір в матеріалах справи відсутній.

Угода №140 від 30.04.2018р. про розірвання Договору поставки сільськогосподарської продукції №РТ 010-01/16 від 28.01.2016р. виконана не була, кошти у розмірі 19 396 277,38 грн. боржником не повернуто.

07.10.2019р. між ТОВ «СП «Нива» (новий позичальник або новий боржник), ПрАТ "Компанія "Райз" (первісний позичальник або боржник) і Акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" (Банк, кредитор) було укладено Договір про переведення боргу.

Відповідно до п.1 Договору про переведення боргу від 07.10.2019р. в порядку та на умовах, визначених цим Договором, боржник переводить на нового позичальника заборгованість за:

Генеральною угодою від 23.02.2006р. №15106N6, що укладена між ПрАТ "Компанія "Райз" та AT «Укрексімбанк» (далі - Генеральна угода), що складається із боргу за Кредитним договором №151214К1 від 28.03.2014р. (далі - Кредитний договір) в сумі 109 757 032,27 дол. США та 21 637 265,98 грн. (яка включає суму основного боргу, процентів за кредитом, комісій та всіх інших зобов`язань, передбачених Кредитним договором), надалі - Борг, а новий позичальник погоджується та набуває усіх прав та обов`язків, пов`язаних з Боргом, включаючи обов`язок по виконанню зобов`язань щодо погашення вказаного боргу.

ТОВ «СП «Нива» (новий позичальник) погоджується та набуває усіх прав та обов`язків, пов`язаних з боргом, включаючи обов`язок по виконанню зобов`язань щодо погашення боргу.

Відповідно до п.4 даного Договору, в зв`язку з передачею ПрАТ "Компанія "Райз" всіх прав та обов`язків за Генеральною угодою та Кредитним договором, ПрАТ "Компанія "Райз" сплачує ТОВ «СП «Нива» грошову суму, що є компенсацією прийнятих зобов`язань, в порядку та строки визначені окремою письмовою угодою між первісним позичальником ПрАТ "Компанія "Райз" та новим позичальником ТОВ «СП «Нива».

Укладення та реалізація положень Письмової угоди, укладеної між первісним позичальником та новим позичальником на виконання цього пункту не впливають на правовідносини сторін, що існують за Генеральною угодою та Кредитним договором, та виникнуть за Генеральною угодою та Кредитним договором, в зв`язку з укладенням цього Договору.

07.10.2019р. на реалізацію положень Договору про переведення боргу від 07.10.2019р. між ПрАТ "Компанія "Райз" (сторона-1) та ТОВ «СП «Нива» (сторона-2) було укладено Договір про встановлення порядку розрахунків, відповідно до п.п.2, 3, 3.2 якого, було погоджено, що сторона-1 повинна сплатити стороні-2 суму в розмірі 2 748 510 012,87 грн. Сторони встановили порядок сплати стороною-1 сум грошових коштів на користь стороні-2. В разі порушення стороною-1 строків оплати заборгованості, встановлених в п.3.2. цього Договору на суму понад 10 000 000,00 грн. та на строк більше 10 банківських днів, ТОВ «СП «Нива» має право вимагати дострокової сплати усієї суми заборгованості, шляхом направлення ПрАТ "Компанія "Райз", письмової Вимоги про сплату заборгованості.

У порушення умов Договору про встановлення порядку розрахунків від 07.10.2019р., боржник свої зобов`язання у строки, визначені Договором, не виконав, у зв`язку із чим кредитор ТОВ «СП «Нива» (ідентифікаційний код: 32404621) направляв боржнику ПрАТ "Компанія "Райз" вимоги про сплату грошових коштів 29.11.2019р. на суму 229 042 501,07 грн. і 27.12.2019р. на суму 458 085 002,14 грн.

Відповіді на вимоги не надходили, тому 20.01.2020р. боржнику була пред`явлена вимога на всю суму заборгованості на суму 2 748 510 012,87 грн., на яку відповіді отримано не було, грошові кошти не сплачено.

Отже, відповідно до наданих заявником місцевому суду доказів, боржником на користь ТОВ «СП «Нива» (ідентифікаційний код: 32404621) не була погашена заборгованість у розмірі 2 767 906 290,25 грн.

На підтвердження заявлених грошових вимог кредитором було надано до місцевого суду копії: Договору поставки сільськогосподарської продукції №РТ 010-01/16 від 28.01.2016р., Додаткових угод №№1, 2 від 28.01.2016р. до Договору №РТ 010-01/16 від 28.01.2016р., платіжних доручень №20243 від 29.01.2016р., №20244 від 29.01.2016р., №20245 від 29.01.2016р., №20069 від 16.05.2016р., видаткових накладних №№ВН-10101-00139, ВН-10101-00140 від 29.01.2016р., Угоди №140 про розірвання Договору поставки сільськогосподарської продукції №РТ 010-01/16 від 28.01.2016р., актів приймання-передачі товару до Додаткових угод №№1, 2 від 28.01.2016р., Договору про переведення боргу від 07.10.2019р., Генеральної угоди від 23.02.2006р. №15106N6 з додатками, Кредитного договору №151214К1 від 28.03.2014р., Договору про встановлення порядку розрахунків від 07.10.2019р. Всі надані копії документів завірені печаткою ТОВ «СП «Нива».

Оригінали зазначених документів, за винятком платіжних доручень №20243 від 29.01.2016р., №20244 від 29.01.2016р. та №20245 від 29.01.2016р., були надані суду першої інстанції для огляду.

З матеріалів справи вбачається, що грошові вимоги ТОВ «СП «Нива» до ПрАТ "Компанія "Райз" були розглянуті розпорядником майна боржника Ковальчуком М.М. та визнані у повному обсязі.

Боржник - ПрАТ "Компанія "Райз" борг повністю визнав, про що повідомив місцевий суд заявою від 16.04.2020р.

КУзПБ встановлено, що наявність забезпечення виконання грошового зобов`язання у вигляді застави (іпотеки) надає заставодержателю певні особливості у статусі і обсязі протягом процедур банкрутства, порівняно з іншими кредиторами боржника (постанова Верховного суду у справі №910/4475/19 від 16.07.2020р.).

Заставні кредитори АТ «Державний експортно-інмпортний банк України», Національний банк України, АТ "Ощадбанк" та Експортно-імпортний Банк Сполучених Штатів, які є учасниками справи та наділені правами кредитора подавати заперечення щодо визнання вимог інших кредиторів у справі, надали свої заперечення проти визнання вимог кредитора ТОВ «СП «Нива» у повному обсязі та просили місцевий суд відмовити у визнанні вимог кредитора, стверджуючи, що ТОВ «СП «Нива» входить у групу "УкрЛенд Фармінг".

Як стверджували місцевому суду забезпечені кредитори у своїх заявах, на момент виникнення вимог, заявлених до боржника у справі №910/628/20, ТОВ «СП «Нива» було юридичною особою, з якою боржник перебував під контролем третьої особи - кінцевого бенефіціарного власника ОСОБА_1, що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також річною інформацією емітента цінних паперів ПрАТ "Компанія "Райз" за 2014-2017 роки.

На думку заставних кредиторів, з огляду на норми ч.1 ст.1 КУзПБ та вказаних загальнодоступних відомостей, заінтересованість ТОВ «СП «Нива» стосовно боржника є беззаперечною.

Також заставні кредитори стверджували, що з матеріалів заяви ТОВ «СП «Нива», які містяться в матеріалах справи, вбачається, що господарські операції між ним і боржником, включаючи перекази грошових коштів, відбувались з використанням рахунків, відкритих кредитором і боржником у ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива" (код МФО 380054 код 33299878). Власником 100% акцій ПАТ "КБ" "Фінансова ініціатива" є ТОВ "Інвест-Сервіс".

Відповідно до даних, розміщених в загальнодоступному Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 100% статутного капіталу в ТОВ "Інвест-Сервіс" належить Компанії Quickcom Limited (Квікком Лімітед), кінцевим бенефіціаром якої, відповідно до даних того ж Єдиного реєстру, є ОСОБА_1 .

Крім того, іноземна юридична особа "Ukrlandfarming PLC", ПрАТ "Райз-Максимко" "Український дистрибуційний центр" є юридичними особами, що здійснюють контроль над боржником, що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також Річною інформацією емітента цінних паперів ПрАТ "Компанія "Райз" за 2014-2017 роки.

Отже, ТОВ «СП «Нива» та ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива", які підконтрольні ОСОБА_1., є заінтересованими особами стосовно боржника, що може бути фактором потенційної необ`єктивності та наявності спільних інтересів з боржником та може вплинути на ефективність перебігу процедури банкрутства для інших кредиторів.

На думку заставних кредиторів ТОВ «СП «Нива», що входить в групу "УкрЛенд Фармінг", господарському суду не було надано допустимих, в розумінні статті 77 ГПК України, доказів перерахування грошових коштів боржнику, оскільки з матеріалів заяви кредитора вбачається, що на підтвердження заявлених грошових вимог до боржника, зокрема, на підтвердження переказу грошових коштів на рахунки боржника, які відкриті у ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива", цим кредитором подані лише копії платіжних доручень, які завірені печаткою самого підприємства, а не банком, і не можуть розглядатися судом, як належні докази.

На обґрунтування своїх тверджень заставні кредитори посилались на Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.41 Закону України "Про Національний банк України" та ч.ч.1, 2 ст.68 Закону України "Про банки та банківську діяльність", відповідно до яких Національний банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності.

На переконання заставних кредиторів, допустимим доказом списання грошових коштів з рахунків кредиторів може бути лише виписка з їх особових рахунків, яка містить обов`язкові реквізити, передбачені п.5.5 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Національного банку України від 18.06.2003р. №254, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 08.07.2003р. за №559/7880.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «СП «Нива» у своїх запереченнях наголошувало на тому, що не зважаючи на те, що ТОВ «СП «Нива» є заінтересованою особою стосовно боржника, це не може бути підставою для обмеження будь-яких його прав і обов`язків, як кредитора ПрАТ "Компанія "Райз".

Також кредитор ТОВ «СП «Нива» вважає, що надані ним докази, а саме: платіжні документи, перекази грошових коштів за якими, за твердженням заявника, здійснювались за допомогою систем дистанційного обслуговування, відповідають вимогам статей 78, 77 ГПК України.

Місцевим судом було правильно встановлено, що дійсно, на момент виникнення вимог, заявлених до боржника у справі №910/628/20, ТОВ «СП «Нива» було юридичною особою, разом з якою боржник перебував під контролем третьої особи - кінцевого бенефіціарного власника ОСОБА_1, що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також річною інформацією емітента цінних паперів ПрАТ "Компанія "Райз" за 2014-2017 роки.

Також встановленим є факт, що господарські операції між кредитором і боржником, включаючи перекази грошових коштів, відбувались з використанням рахунків, відкритих кредитором і боржником у ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива" (код МФО 380054 код 33299878). Власником 100% акцій ПАТ "КБ" "Фінансова ініціатива" є ТОВ "Інвест-Сервіс".

Відповідно до даних, розміщених в загальнодоступному Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 100% статутного капіталу в ТОВ "Інвест-Сервіс" належить Компанії Quickcom Limited (Квікком Лімітед), кінцевим бенефіціаром якої, відповідно до даних того ж Єдиного реєстру, є ОСОБА_1 .

Крім того, іноземна юридична особа "Ukrlandfarming PLC", ПрАТ "Райз-Максимко" "Український дистрибуційний центр" є юридичними особами, що здійснюють контроль над боржником, що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також Річною інформацією емітента цінних паперів ПАТ "Компанія "Райз" за 2014-2017 роки.

Статтею 1 КУзПБ визначено, що заінтересовані особи стосовно боржника - юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює контроль над боржником, юридична або фізична особа, контроль над якою здійснює боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, які входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство, а також особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їхні діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, щодо яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими; для цілей цього Кодексу заінтересованими особами стосовно арбітражного керуючого чи кредиторів визнаються особи в такому самому переліку, як і заінтересовані особи стосовно боржника.

При цьому, КУзПБ не пов`язує установлення факту заінтересованості особи з фактом виникнення у такої особи прав і обов`язків учасника справи про банкрутство, як кредитора (певними обмеженнями у процедурах голосування). Тому місцевий суд правильно погодився із доводами ТОВ «СП «Нива», що лише сам факт, що ТОВ «СП «Нива» є заінтересованою особою, не може бути підставою для відмови у визнанні кредитором.

Проте, як правильно зазначив суд першої інстанції, що, оскільки ТОВ «СП «Нива» є заінтересованою особою стосовно боржника, тому, для запобігання необґрунтованих вимог до боржника та порушень цим прав його кредиторів, до доведення обставин, пов`язаних із виникненням заборгованості боржника-банкрута, пред`являються підвищені вимоги.

Сутність підвищеного стандарту доказування у справах про банкрутство полягає, зокрема, в такому: - перевірка обґрунтованості та розміру вимог кредиторів здійснюється судом незалежно від наявності розбіжностей щодо цих вимог між боржником та особами, які мають право заявляти відповідні заперечення, з одного боку, та кредитором, що заявив грошові вимоги до боржника, з іншого боку; - при визнанні вимог кредиторів у справі про банкрутство слід виходити з того, що визнаними можуть бути лише вимоги, щодо яких подано достатні докази наявності та розміру заборгованості; - під час розгляду заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство визнання боржником або розпорядником майна арбітражним керуючим обставин, якими кредитор обґрунтовує свої вимоги, саме по собі не звільняє іншу сторону від необхідності доведення таких обставин в загальному порядку.

Запроваджений законодавцем підвищений стандарт доказування у справах про банкрутство для кредиторів, приводить, у випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, до прийняття рішення судом про відмову у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів. Така позиція суду ґрунтується на сталій судовій практиці, відображеній, зокрема, у постанові Верховного Суду від 22.12.2022р. у справі №910/14923/20.

Під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом, із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора. Комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство.

Отже, незалежно від визнання (не визнання) вимог кредитора боржником та розпорядником майна боржника, суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та визначає правомірність і обґрунтованість грошових вимог кредитора до боржника і за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора.

Відтак, завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, та/або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору. У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови Верховного Суду від 26.02.2019р. у справі №908/710/18, від 15.10.2019р. у справі №908/2189/17, від 20.09.2022р. у справі №911/2796/21).

З матеріалів справи вбачається, що 23.03.2006р. між АТ "Державний експортно-імпортний банк України" (Банк) та Дочірнім підприємством "Райз-Агросервіс" (позичальник) було укладено Генеральну угоду №15106N6, відповідно до п.п. 1.1. - 1.3. якої, генеральна угода регулює загальні засади співпраці між банком та позичальником. Укладаючи цю генеральну угоду сторони домовились, що банк бере на себе зобов`язання з фінансування протягом терміну дії генеральної угоди довгострокової програми по розвитку діяльності позичальника, яка включає всі напрямки діяльності підприємства, зазначені у бізнес - плані на умовах згідно з цією генеральною угодою. Метою цієї генеральної угоди є визначення загальних умов фінансування виробничої, інвестиційної, торгово - закупівельної та іншої діяльності позичальника шляхом укладання договорів про надання кредитних операцій (далі - Кредитний договір), які зазначаються в Додатку 1 до цієї Генеральної угоди та є її невід`ємною частиною.

28.03.2014р. між АТ "Державний експортно-імпортний банк України" (Банк) та ПАТ "Компанія "Райз" (позичальник) було укладено Кредитний договір №151214К1, відповідно до умов якого, Банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за кредитом, комісії та інші платежі за цим Договором. Кредит надається позичальнику: шляхом відкриття невідновлюваної кредитної лінії. Ліміт кредитної лінії: 53 751 300,45 дол. США. Сума основного боргу в гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України на кожну поточну дату не може перевищувати 482 686 678,00 гривень. Спільний ліміт заборгованості: 53 751 300,45 дол. США. Кінцевий термін погашення кредиту: 27.03.2015р (п. 2.1., п. 2.2., пп. 2.3.1. та пп. 2.3.2 п. 2.3., п. 2.4. вказаного Договору).

07.10.2019р. між ТОВ «СП «Нива» (новий позичальник або новий боржник), ПрАТ "Компанія "Райз" (первісний позичальник або боржник) і Акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" (Банк, кредитор) було укладено Договір б/н про переведення боргу, відповідно до п.п.1, 4 якого, боржник переводить на нового позичальника заборгованість за: Генеральною угодою від 23.02.2006р. №15106N6, що укладена між ПрАТ "Компанія "Райз" та AT «Укрексімбанк» (далі - Генеральна угода), що складається із боргу за Кредитним договором №151214К1 від 28.03.2014р. (далі - Кредитний договір) в сумі 109 757 032,27 дол. США та 21 637 265,98 грн. (яка включає суму основного боргу, процентів за кредитом, комісій та всіх інших зобов`язань, передбачених Кредитним договором), надалі - Борг, а новий позичальник погоджується та набуває усіх прав та обов`язків, пов`язаних з Боргом, включаючи обов`язок по виконанню зобов`язань щодо погашення вказаного боргу. В зв`язку з передачею ПрАТ "Компанія "Райз" всіх прав та обов`язків за Генеральною угодою та Кредитним договором, ПрАТ "Компанія "Райз" сплачує ТОВ «СП «Нива» грошову суму, що є компенсацією прийнятих зобов`язань, в порядку та строки визначені окремою письмовою угодою між первісним позичальником ПрАТ "Компанія "Райз" та новим позичальником ТОВ «СП «Нива».

07.10.2019р. на реалізацію положень Договору б/н про переведення боргу від 07.10.2019р. між ПрАТ "Компанія "Райз" (сторона-1) та ТОВ «СП «Нива» (сторона-2) було укладено Договір про встановлення порядку розрахунків, відповідно до п. 2 якого, погоджено, що сторона-1 повинна сплатити стороні-2 суму в розмірі 2 748 510 012,87 грн.

Пунктом 3 Договору б/н про переведення боргу від 07.10.2019р. сторони встановили порядок сплати ПрАТ "Компанія "Райз" суми грошових коштів, вказаних в п. 2. договору, на користь ТОВ «СП «Нива»: сума грошових коштів в розмірі: 229 042 501,07 грн. сплачується не пізніше 07.11.2019 року; сума грошових коштів в розмірі: 229 042 501,07 грн. сплачується не пізніше 07.12.2019 року; сума грошових коштів в розмірі: 229 042 501,07 грн. сплачується не пізніше 07.01.2020 року; сума грошових коштів в розмірі: 229 042 501,07 грн. сплачується не пізніше 07.02.2020 року; сума грошових коштів в розмірі: 229 042 501,07 грн. сплачується не пізніше 07.03.2020 року; сума грошових коштів в розмірі: 229 042 501,07 грн. сплачується не пізніше 07.04.2020 року; сума грошових коштів в розмірі: 229 042 501,07 грн. сплачується не пізніше 07.05.2020 року; сума грошових коштів в розмірі: 229 042 501,07 грн. сплачується не пізніше 07.06.2020 року; сума грошових коштів в розмірі: 229 042 501,07 грн. сплачується не пізніше 07.08.2020 року; сума грошових коштів в розмірі: 229 042 501,07 грн. сплачується не пізніше 07.09.2020 року; сума грошових коштів в розмірі: 229 042 501,07 грн. сплачується не пізніше 07.10.2020 року; сума грошових коштів в розмірі: 229 042 501,07 грн. сплачується не пізніше 07.11.2020 року.

Відповідно до п.3.2. Договору про встановлення розрахунків від 07.10.2019р., в разі порушення стороною-1 строків оплати заборгованості, встановлених в п.3.2. цього Договору на суму понад 10 000 000,00 грн. та на строк більше 10 банківських днів, ТОВ «СП «Нива» має право вимагати дострокової сплати усієї суми заборгованості, шляхом направлення ПрАТ "Компанія "Райз", письмової Вимоги про сплату заборгованості. В цьому випадку ПрАТ "Компанія "Райз" зобов`язана оплатити всю суму заборгованості протягом 10-ти банківських днів з дня отримання Вимоги.

Місцевим судом правильно встановлено, що 27.12.2019р. ТОВ «СП «Нива» на підставі п.3.2. Договору від 07.10.2019р. було подано ПрАТ "Компанія "Райз" вимогу про сплату грошових коштів, вмотивовану невиконанням умов Договору про встановлення розрахунків від 07.10.2019р. Також, 20.01.2020р. ТОВ «СП «Нива» було пред`явлено ПрАТ "Компанія "Райз" претензію-вимогу (№101 від 20.01.2020р.) про сплату грошових коштів.

З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ "Компанія "Райз" не виконало зобов`язання зі сплати грошових коштів в сумі 2 748 510 012,87 грн. на користь ТОВ «СП «Нива».

Згідно з ч.2 п.1 ст.175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст.509 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України ст.173 Господарського кодексу (далі - ГК) України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.11 ЦК України та ст.174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст.ст.204, 512, ч.ч.1, 5 ст. 626 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У силу припису цієї статті правомірність правочину презюмується. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (ст.193 ГК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.610, ч.1 ст.612 ЦК України).

З аналізу положень ст.ст. 520-522 ЦК України вбачається, що правочин про заміну боржника у зобов`язанні не є новим зобов`язанням у розумінні норм ч.1 ст.173 ГК України та ч.1 ст.509 КЦ України. А заміна сторони у зобов`язанні є лише правовою конструкцією зміни складу учасників правовідносин, яка не змінює суті зобов`язання.

Сторонами не було надано суду першої інстанції доказів оплати ПрАТ "Компанія "Райз" коштів ТОВ «СП «Нива», відповідно до п.4 Договору про переведення боргу від 07.10.2019р. та п.п. 2, 3 Договору про встановлення розрахунків від 07.10.2019. Такі докази в матеріалах справи відсутні.

Тому місцевий суд правильно визнав обґрунтованими та задовольнив вимоги ТОВ «СП «Нива» до ПрАТ "Компанія "Райз" в сумі 2 748 510 012,87 грн.

Щодо вимоги ТОВ «СП «Нива» за Договором поставки сільськогосподарської продукції №РТ 010-01/16 від 28.01.2016р., укладеним між боржником та кредитором, апеляційний суд зазначає наступне.

При поданні заяви із грошовими вимогами до боржника ТОВ «СП «Нива» було надано місцевому суду копії платіжних доручень №20243 від 29.01.2016р., №20244 від 29.01.2016р., №20245 від 29.01.2016р., №20069 від 16.05.2016р. та видаткових накладних №№ВН-10101-00139, ВН-10101-00140 від 29.01.2016р.

Боржником наявність боргу було визнано, але надати для огляду суду першої інстанції оригінали первинних документів останній відмовився.

Доказами на підтвердження наявності боргу можуть бути, зокрема, судові рішення, господарські правочини, первинні документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення.

Вимоги кредитора до боржника мають бути безспірними, тобто ґрунтуватися на первинних документах, які беззаперечно підтверджували би дійсний розмір заборгованості, правомірність підстави її виникнення та доводили б прострочення виконання грошового зобов`язання боржника.

За приписами п.п.3, 6 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

Згідно зі ст.41 Закону України "Про Національний банк України" та ч.ч.1, 2 ст.68 Закону України "Про банки та банківську діяльність", Національний банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку, відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 30.12.1998р. №566 (зі змінами та доповненнями), є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.

Пунктом 5.1 глави 5 вищезазначеного Положенням №254 визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа.

Згідно з п.5.4. Положенням №254, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. При цьому, п.5.6 Положення №254 визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Отже, місцевим судом правильно вказано, що допустимим доказом списання грошових коштів з рахунків кредиторів у ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива" може бути лише виписка з їх особових рахунків, яка містить обов`язкові реквізити, передбачені п.5.5 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Національного банку України від 18.06.2003р. №254, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 08.07.2003р. за №559/7880.

Проаналізувавши документи, які було надано місцевому суду, як доказ здійснення господарських операцій, в наслідок чого виникла заборгованість, апеляційний суд зазначає наступне.

Щодо обов`язкових реквізитів електронних та паперових документів на переказ грошових коштів, особливостей їх оформлення, з матеріалів заяви кредитора ТОВ «СП «Нива» вбачається, що на підтвердження заявлених грошових вимог до боржника, зокрема, на підтвердження переказу грошових коштів на рахунки боржника у ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива", цим кредитором були подані лише копії платіжних доручень, які не містять обов`язкові реквізити та не могли бути проведені банком.

Відповідно до Закону України від 05.04.2001р. "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), ініціатором визнається особа, яка на законних підставах ініціює переказ коштів шляхом формування та/або подання відповідного документа на переказ або використання електронного платіжного засобу (пункт 1.15 статті 1). Форми розрахункових документів, документів на переказ готівки для банків, а також міжбанківських розрахункових документів установлюються нормативно-правовими актами Національного банку України. Форми документів на переказ, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу, установлюються правилами платіжних систем. Обов`язкові реквізити електронних та паперових документів на переказ, особливості їх оформлення, оброблення та захисту встановлюються нормативно-правовими актами Національного банку України. Електронний документ на переказ має однакову юридичну силу з паперовим документом (п.п.17.1, 17.2 ст.17 Закону "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні"). На час виникнення спірних правовідносин форма, обов`язкові реквізити, строк дії платіжних доручень та вимоги до заповнення розрахункових документів на паперових носіях визначалися Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004р. №22 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 29.03.2004р. за №377/8976 (далі - Інструкція №22)). Пунктом 3.1. глави 3 Інструкції №22 встановлено, що платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 9 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків. Банк у договорі з платником - фізичною особою має право передбачати можливість подання цим платником платіжного доручення в довільній формі, яке має містити такі обов`язкові реквізити: назву документа; дату складання і номер; прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), код платника та номер його рахунку; найменування банку платника; найменування/прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), код отримувача та номер його рахунку; найменування банку отримувача; суму цифрами та словами; призначення платежу; підпис платника. Банк перевіряє відповідність заповнення реквізитів розрахункових документів клієнтів, крім інкасових доручень (розпоряджень), вимогам додатка 9 до цієї Інструкції (п. 2.4. глави 2 Інструкції №22). Якщо розрахункові документи, у яких перевірено реквізити, заповнено з порушенням вимог цієї глави 2, глав 5, 6 і 12 та додатка 9 до цієї Інструкції, то банк, що здійснив перевірку, повертає їх без виконання (п. 2.5. глави 2 Інструкції №22).

Тому місцевим судом правильно зазначено, що формування ініціатором платіжного доручення із зазначенням усіх реквізитів, однак, без підпису уповноважених осіб, є недостатнім для висновку, що грошовий переказ було ініційовано. Платіжні доручення, які не містили обов`язкових реквізитів, перелічених вище, не могли бути виконані банком. Належне оформлення платіжного доручення (підписання його уповноваженими особами) залежало виключно від волі ініціатора платежу, а тому відсутні підстави вважати, що перерахування коштів за такими платіжними дорученнями відбулося.

Відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні", який визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, зазначено, що підприємство самостійно обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них. Статтею 9 цього Закону встановлено, що первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів оброблення інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних та уповноважених органів у межах їх повноважень, передбачених законами. Як унормовано положеннями ст.6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" від 22.05.2003р., оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису, відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Згідно з пунктом 11.5 Інструкції №22 (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), під час здійснення розрахунків за допомогою систем "клієнт - банк", "клієнт - Інтернет - банк", тощо, застосовуються електронні розрахункові документи. Якщо це передбачено договором між банком та клієнтом, то використання клієнтом системи не виключає можливе оброблення банком документів клієнта на паперових носіях. Реквізити електронного розрахункового документа, що використовуються в системах "клієнт - банк", "клієнт - Інтернет - банк", визначаються договором між банком та клієнтом, але обов`язково цей документ має містити: дату і номер, назву, код платника та номер його рахунку, код банку платника; назву, код одержувача та номер його рахунку; код банку одержувача, суму цифрами, призначення платежу, електронний/і цифровий/і підпис/и; інші реквізити, які під час формування електронного розрахункового документа системою електронних платежів розміщуються в полі "Допоміжні реквізити". Відповідальні особи платника, які уповноважені розпоряджатися рахунком і на законних підставах володіють особистим ключем, від свого імені або за дорученням особи, яку представляють, накладають підписи під час створення електронного розрахункового документа.

Аналогічна вимога зазначена у п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджене Наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995р. №88, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704), документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Отже, аналіз вказаних правових норм у сукупності свідчить, що, при здійсненні розрахунків за допомогою систем дистанційного обслуговування, обов`язковим реквізитом електронного розрахункового документу є електронний підпис.

Електронний документ підтверджує здійснення операцій на підставі такого документу лише при наявності всіх необхідних реквізитів. Платіжні доручення, що не містять електронних цифрових підписів уповноважених осіб унеможливлювали їх виконання банком.

Статтею 22 Закону України "Про платіжні системи і переказ коштів в Україні" визначено, що ініціювання переказу здійснюється, зокрема, за платіжним дорученням. Під час використання розрахункового документа, ініціювання переказу є завершеним для платника з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Також, відповідно до ст.30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Враховуючи зазначене правове регулювання, вбачається, що ініціювання грошового переказу розпочинається після надіслання банку належним чином оформленого платіжного документа з обов`язковим його скріпленням підписами уповноважених осіб. Відповідно, виключно після надходження належним чином оформленого платіжного документа у банка виникає обов`язок з його проведення (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.07.2023р. у справі №826/6820/18).

Місцевий суд правильно вказав, що, згідно статей 73, 77, 96 ГПК України, учасник справи на обґрунтування своїх вимог і заперечень має право подати суду електронний доказ в таких формах: 1) оригінал; 2) електронна копія, засвідчена електронним цифровим підписом; 3) паперова копія, посвідчена в порядку, передбаченому законом. Записаний на оптичний диск (цифровий носій інформації) електронний файл, який скріплено цифровим підписом автора, може бути поданий до суду в якості оригіналу електронного документа, паперова копія якого міститься у справі.

Тому, надані місцевому суду заінтересованим кредитором ТОВ «СП «Нива» копії платіжних доручень №20243 від 29.01.2016р., №20244 від 29.01.2016р., №20245 від 29.01.2016р., №20069 від 16.05.2016р. не є належними доказами проведення платежів та виникнення заборгованості у боржника, оскільки на підставі наданих заінтересованим кредитором документів заборгованість боржника не могла виникнути, оскільки такі платіжні доручення не підлягали виконанню через відсутність усіх обов`язкових реквізитів.

Виписки з особових рахунків, які вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і беззаперечно могли б підтвердити здійснення господарських операцій та існування боргу, надані місцевому суду не були. Такі виписки в матеріалах справи відсутні.

Господарські операції між кредитором і боржником, включаючи перекази грошових коштів, відбувались з використанням рахунків, відкритих кредитором і боржником у ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива" (ідентифікаційний код 33299878 код МФО 380054).

21.05.2019р. Правлінням Національного банку України було прийнято рішення №352-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.05.2019р. №1268 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" та Делегування повноважень ліквідатора банку". На підставі ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд гарантування вкладів фізичних осіб набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації. Тому, як зазначено вище, місцевим судом було витребувано докази здійснення господарських операцій безпосередньо у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на виконання вимог ухвали місцевого суду від 28.02.2024р. було надано відповідь (№60-3178/24 від 20.03.2024р.), у якій зазначено, що в Єдиній операційно-інформаційній системі Фонду (далі - ЄОІС) зберігається інформація щодо кредитів та рахунків, відкритих у неплатоспроможних банках, починаючи з дати запровадження тимчасової адміністрації у банку, а саме: з 24.06.2015р. по 29.07.2019р. За даними ЄОІС в ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива" у клієнта ПрАТ "Компанія "Райз" по рахунку №172 (980) за період запровадження тимчасової адміністрації у банку, а саме: з 24.06.2015р. по 29.07.2019р., рух коштів відсутній.

Згідно архівних даних операційних систем ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива", у клієнта ПрАТ "Компанія "Райз" по рахунку №172 (980) за період з дати відкриття 08.02.2011р. по дату закриття 29.07.2019р. рух коштів відсутній.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «СП «Нива» виконання зобов`язань за Договором №РТ 010-01/16 від 28.01.2016р. підтверджувало видатковими накладними №№ВН-10101-00139, ВН-10101-00140 від 29.01.2016р., але за приписами ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції від 03.01.2017р., яка діяла на момент здійснення зазначених господарських операцій) первинні документи, якими є видаткові накладні, мають містити обов`язкові реквізити, а саме: назву документа, дату складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що в наданих ТОВ «СП «Нива» видаткових накладних №№ВН-10101-00139, ВН-10101-00140 від 29.01.2016р. не вказано посаду особи відповідального за здійснення господарської операції і правильність її оформлення від ПрАТ "Компанія "Райз" та не надано копії довіреності. Відсутні також будь-які дані, що дають змогу ідентифікувати особу ОСОБА_2 , який брав участь у здійсненні господарської операції, оскільки у Договорі поставки сільськогосподарської продукції №РТ 010-01/16 від 28.01.2016р., відповідно до якого здійснювались господарські операції, керівником підприємства зазначений Лєгостаєв І.Д.

Місцевий суд законно і обґрунтовано визнав грошові вимоги ТОВ «СП «Нива» на загальну суму 2 748 514 216,87 грн., а саме: 4 204,00 грн. (судовий збір) - перша черга, 2 748 510 012,87 грн. - четверта черга, з правом вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів боржника, та відмовив ТОВ «СП «Нива» у задоволенні вимог на суму 19 396 277,38 грн.

Розглянувши заяву ПрАТ "Райз-Максимко" з грошовими вимогами до боржника у розмірі 1 804 404 762,53 грн., дослідивши додані до неї докази, апеляційний суд встановив наступне.

24.04.2015р. між ПрАТ "Компанія "Райз" (постачальник) та ПрАТ "Райз-Максимко" (покупець) було укладено Договір поставки насіння на умовах 100% передоплати НАС №381012 Лохв., відповідно до п.п.1.1, 1.2, 1.4, 3.1.2, 5.1 якого, постачальник зобов`язався передати у власність покупця насіння сільськогосподарських культур (товар) на умовах 100% передоплати, а покупець зобов`язався прийняти товар і оплатити його ціну. Найменування товару, його кількість, номенклатура, асортимент, ціна товару, строк поставки товару визначені, крім тексту цього Договору, також і в додатку, який є невід`ємною частиною Договору. Товар постачається на умовах EXW (Інкотермс 2010). Постачальник зобов`язався поставити товар покупцю протягом 30 днів з моменту отримання 100% оплати за товар. Строк дії Договору до 31.12.2018р.

У відповідності до умов Додаткової угоди №1 від 24.04.2015р. до Договору НАС №381012 Лохв. від 24.04.2015р., постачальник зобов`язався поставити покупцеві товар (насіння соняшника) на суму 4 533 019,88 грн. протягом 30-ти днів з моменту отримання постачальником 100% оплати за товар.

Покупець - ПрАТ "Райз-Максимко" свої зобов`язання за Договором поставки НАС №381012 Лохв. виконав, сплативши 4 533 019,88 грн., що підтверджується платіжним дорученням №512 від 04.09.2015р.

Постачальник (боржник ПрАТ "Компанія "Райз" ) свої зобов`язання за договором не виконав, товар покупцю не поставив.

13.03.2018р. між ПрАТ "Компанія "Райз" (постачальник) та ПрАТ "Райз-Максимко" (покупець) було укладено Угоду про розірвання Договору №381012 Лохв. від 24.04.2015р., відповідно до якої сторони дійшли згоди про розірвання Договору №381012 Лохв. від 24.04.2015р. з усіма додатками до нього. Відповідно до п.2 цієї Угоди, постачальник зобов`язався повернути на поточний рахунок покупця кошти у розмірі 4 533 019,88 грн., які було отримано в рахунок попередньої оплати, протягом 10-ти робочих днів з моменту набрання чинності цієї Угоди.

Угода від 13.03.2018р. про розірвання Договору №381012 Лохв. від 24.04.2015р. виконана не була, кошти у розмірі 4 533 019,88 грн. боржником не повернуто.

01.05.2015р. між ПрАТ "Компанія "Райз" (постачальник) та ПрАТ "Райз-Максимко" (покупець) було укладено Договір поставки насіння на умовах 100% передоплати НАС-ШЕВ/08/15, відповідно до п.п.1.1, 1.2, 1.4, 3.1.2, 5.1 якого, постачальник зобов`язався передати у власність покупця насіння сільськогосподарських культур (товар) на умовах 100% передоплати, а покупець зобов`язався прийняти товар і оплатити його ціну. Найменування товару, його кількість, номенклатура, асортимент, ціна товару, строк поставки товару визначені, крім тексту цього Договору, також і в додатку, який є невід`ємною частиною Договору. Товар постачається на умовах EXW (Інкотермс 2010). Постачальник зобов`язався поставити товар покупцю протягом 30 днів з моменту отримання 100% оплати за товар. Строк дії Договору до 31.12.2018р.

У відповідності до умов Додаткової угоди №1 від 01.05.2015р. до Договору НАС-ШЕВ/08/15 від 01.05.2015р., постачальник зобов`язався поставити покупцеві товар (кукурудза) на суму 4 400 000,00 грн. протягом 30-ти днів з моменту отримання постачальником 100% оплати за товар.

Покупець - ПрАТ "Райз-Максимко" свої зобов`язання за Договором поставки НАС-ШЕВ/08/15 від 01.05.2015р. виконав, сплативши 4 400 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №14689 від 09.09.2015р.

Постачальник (боржник ПрАТ "Компанія "Райз" ) свої зобов`язання за договором не виконав, товар покупцю не поставив.

13.03.2018р. між ПрАТ "Компанія "Райз" (постачальник) та ПрАТ "Райз-Максимко" (покупець) було укладено Угоду про розірвання Договору №НАС-ШЕВ/08/15 від 01.05.2015р., відповідно до якої сторони дійшли згоди про розірвання Договору НАС-ШЕВ/08/15 від 01.05.2015р. з усіма додатками до нього. Відповідно до п.2 цієї Угоди, постачальник зобов`язався повернути на поточний рахунок покупця кошти у розмірі 4 400 000,00 грн., які було отримано в рахунок попередньої оплати, протягом 10-ти робочих днів з моменту набрання чинності цієї Угоди.

Угода від 13.03.2018р. про розірвання Договору №НАС-ШЕВ/08/15 від 01.05.2015р. виконана не була, кошти у розмірі 4 400 000,00 грн. боржником не повернуто.

01.05.2015р. між ПрАТ "Компанія "Райз" (постачальник) та ПрАТ "Райз-Максимко" (покупець) було укладено Договір поставки насіння на умовах 100% передоплати НАС-РОМ/08/15, відповідно до п.п.1.1, 1.2, 1.4, 3.1.2, 5.1 якого, постачальник зобов`язався передати у власність покупця насіння сільськогосподарських культур (товар) на умовах 100% передоплати, а покупець зобов`язався прийняти товар і оплатити його ціну. Найменування товару, його кількість, номенклатура, асортимент, ціна товару, строк поставки товару визначені, крім тексту цього Договору, також і в додатку, який є невід`ємною частиною Договору. Товар постачається на умовах EXW (Інкотермс 2010). Постачальник зобов`язався поставити товар покупцю протягом 30 днів з моменту отримання 100% оплати за товар. Строк дії Договору до 31.12.2018р.

У відповідності до умов Додаткової угоди №1 від 01.05.2015р. до Договору НАС-РОМ/08/15 від 01.05.2015р., постачальник зобов`язався поставити покупцеві товар (кукурудза) на суму 1 725 888,97 грн. протягом 30-ти днів з моменту отримання постачальником 100% оплати за товар.

Покупець - ПрАТ "Райз-Максимко" свої зобов`язання за Договором поставки НАС-РОМ/08/15 виконав, сплативши 1 725 888,97 грн., що підтверджується платіжним дорученням №507 від 02.09.2015р.

Постачальник (боржник ПрАТ "Компанія "Райз" ) свої зобов`язання за договором не виконав, товар покупцю не поставив.

13.03.2018р. між ПрАТ "Компанія "Райз" (постачальник) та ПрАТ "Райз-Максимко" (покупець) було укладено Угоду про розірвання Договору НАС-РОМ/08/15 від 01.05.2015р., відповідно до якої сторони дійшли згоди про розірвання Договору НАС-РОМ/08/15 від 01.05.2015р. з усіма додатками до нього. Відповідно до п.2 цієї Угоди, постачальник зобов`язався повернути на поточний рахунок покупця кошти у розмірі 1 725 888,97 грн., які було отримано в рахунок попередньої оплати, протягом 10-ти робочих днів з моменту набрання чинності цієї Угоди.

Угода від 13.03.2018р. про розірвання Договору НАС-РОМ/08/15 від 01.05.2015р. виконана не була, кошти у розмірі 1 725 888,97 грн. боржником не повернуто.

13.05.2015р. між ПрАТ "Компанія "Райз" (постачальник) та ПрАТ "Райз-Максимко" (покупець) було укладено Договір поставки насіння на умовах 100% передоплати №173/002, відповідно до п.п.1.1, 1.2, 1.4, 3.1.2, 5.1 якого, постачальник зобов`язався передати у власність покупця насіння сільськогосподарських культур (товар) на умовах 100% передоплати, а покупець зобов`язався прийняти товар і оплатити його ціну. Найменування товару, його кількість, номенклатура, асортимент, ціна товару, строк поставки товару визначені, крім тексту цього Договору, також і в додатку, який є невід`ємною частиною Договору. Товар постачається на умовах EXW (Інкотермс 2010). Постачальник зобов`язався поставити товар покупцю протягом 30 днів з моменту отримання 100% оплати за товар. Строк дії Договору до 31.12.2018р.

У відповідності до умов Додаткової угоди №1 від 13.05.2015р. до Договору №173/002 від 13.05.2015р., постачальник зобов`язався поставити покупцеві товар (соняшник) на суму 48 680 554,33 грн. протягом 30-ти днів з моменту отримання постачальником 100% оплати за товар.

Покупець - ПрАТ "Райз-Максимко" свої зобов`язання за Договором поставки №173/002 від 13.05.2015р. виконав, сплативши 5 780 554,33 грн., що підтверджується платіжним дорученням №511 від 04.09.2015р.

Також у своїй заяві кредитор стверджував, що ним було сплачено на рахунок ПрАТ "Компанія "Райз" 42 900 000,00 грн. через банківський рахунок в АТ "Ощадний банк України", але доказів здійснення цього платежу місцевому суду надано не було. Такий доказ в матеріалах справи відсутній.

Постачальник (боржник ПрАТ "Компанія "Райз" ) свої зобов`язання за договором не виконав, товар покупцю не поставив.

12.03.2018р. між ПрАТ "Компанія "Райз" (постачальник) та ПрАТ "Райз-Максимко" (покупець) було укладено Угоду про розірвання Договору №173/002 від 13.05.2015р., відповідно до якої сторони дійшли згоди про розірвання Договору №173/002 від 13.05.2015р. з усіма додатками до нього. Відповідно до п.2 цієї Угоди, постачальник зобов`язався повернути на поточний рахунок покупця кошти у розмірі 48 680 554,33 грн., які було отримано в рахунок попередньої оплати, протягом 10-ти робочих днів з моменту набрання чинності цієї Угоди.

Угода від 12.03.2018р. про розірвання Договору №173/002 від 13.05.2015р. виконана не була, кошти у розмірі 48 680 554,33 грн. боржником не повернуто.

13.05.2015р. між ПрАТ "Компанія "Райз" (постачальник) та ПрАТ "Райз-Максимко" (покупець) було укладено Договір поставки насіння на умовах 100% передоплати №174/002, відповідно до п.п.1.1, 1.2, 1.4, 3.1.2, 5.1 якого, постачальник зобов`язався передати у власність покупця насіння сільськогосподарських культур (товар) на умовах 100% передоплати, а покупець зобов`язався прийняти товар і оплатити його ціну. Найменування товару, його кількість, номенклатура, асортимент, ціна товару, строк поставки товару визначені, крім тексту цього Договору, також і в додатку, який є невід`ємною частиною Договору. Товар постачається на умовах EXW (Інкотермс 2010). Постачальник зобов`язався поставити товар покупцю протягом 30 днів з моменту отримання 100% оплати за товар. Строк дії Договору до 31.12.2018р.

У відповідності до умов Додаткової угоди №1 від 13.05.2015р. до Договору №174/002 від 13.05.2015р., постачальник зобов`язався поставити покупцеві товар (кукурудза) на суму 93 636 287,54 грн. протягом 30-ти днів з моменту отримання постачальником 100% оплати за товар.

Покупець - ПрАТ "Райз-Максимко" свої зобов`язання за Договором поставки №174/002 від 13.05.2015р. виконав, сплативши 15 865 714,96 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №662 від 23.09.2015р. та №710 від 07.10.2015р.

Також у своїй заяві кредитор стверджував, що ним було сплачено на рахунок ПрАТ "Компанія "Райз" 76 500 572,58 грн. через банківський рахунок в АТ "Ощадний банк України", але доказів здійснення цього платежу місцевому суду надано не було. Такий доказ в матеріалах справи відсутній.

Отже, виходячи з заяви кредитора, ним було сплачено ПрАТ "Компанія "Райз" 92 366 287,54 грн.

Постачальник (боржник ПрАТ "Компанія "Райз" ) свої зобов`язання за договором не виконав, товар покупцю не поставив.

12.03.2018р. між ПрАТ "Компанія "Райз" (постачальник) та ПрАТ "Райз-Максимко" (покупець) було укладено Угоду про розірвання Договору №174/002 від 13.05.2015р., відповідно до якої сторони дійшли згоди про розірвання Договору №174/002 від 13.05.2015р. з усіма додатками до нього. Відповідно до п.2 цієї Угоди, постачальник зобов`язався повернути на поточний рахунок покупця кошти у розмірі 93 636 287,54 грн., які було отримано в рахунок попередньої оплати, протягом 10-ти робочих днів з моменту набрання чинності цієї Угоди.

За твердженням кредитора ним була сплачена сума 93 636 287,54 грн.

Угода від 12.03.2018р. про розірвання Договору №174/002 від 13.05.2015р. виконана не була, кошти у розмірі 93 636 287,54 грн. боржником не повернуто.

28.05.2015р. між ПрАТ "Компанія "Райз" (постачальник) та ПрАТ "Райз-Максимко" (покупець) було укладено Договір поставки насіння на умовах 100% передоплати НАС №В/257/Нас, відповідно до п.п.1.1, 1.2, 1.4, 3.1.2, 5.1 якого, постачальник зобов`язався передати у власність покупця насіння сільськогосподарських культур (товар) на умовах 100% передоплати, а покупець зобов`язався прийняти товар і оплатити його ціну. Найменування товару, його кількість, номенклатура, асортимент, ціна товару, строк поставки товару визначені, крім тексту цього Договору, також і в додатку, який є невід`ємною частиною Договору. Товар постачається на умовах EXW (Інкотермс 2010). Постачальник зобов`язався поставити товар покупцю протягом 30 днів з моменту отримання 100% оплати за товар. Строк дії Договору до 31.12.2018р.

У відповідності до умов Додаткової угоди №1 від 28.05.2015р. до Договору НАС №В/257/Нас від 28.05.2015р., постачальник зобов`язався поставити покупцеві товар (кукурудза) на суму 6 132 494,03 грн. протягом 30-ти днів з моменту отримання постачальником 100% оплати за товар.

Покупець - ПрАТ "Райз-Максимко" свої зобов`язання за Договором НАС №В/257/Нас від 28.05.2015р. виконав, сплативши 6 132 494,03 грн., що підтверджується платіжним дорученням №513 від 04.09.2015р.

Постачальник (боржник ПрАТ "Компанія "Райз" ) свої зобов`язання за договором не виконав, товар покупцю не поставив.

13.03.2018р. між ПрАТ "Компанія "Райз" (постачальник) та ПрАТ "Райз-Максимко" (покупець) було укладено Угоду про розірвання Договору №НАС №В/257/Нас від 28.05.2015р., відповідно до якої сторони дійшли згоди про розірвання Договору НАС №В/257/Нас від 28.05.2015р. з усіма додатками до нього. Відповідно до п.2 цієї Угоди, постачальник зобов`язався повернути на поточний рахунок покупця кошти у розмірі 6 132 494,03 грн., які було отримано в рахунок попередньої оплати, протягом 10-ти робочих днів з моменту набрання чинності цієї Угоди.

Угода від 13.03.2018р. про розірвання Договору №НАС №В/257/Нас від 28.05.2015р. виконана не була, кошти у розмірі 6 132 494,03 грн. боржником не повернуто.

15.09.2015р. між ПрАТ "Компанія "Райз" (постачальник) та ПрАТ "Райз-Максимко" (покупець) було укладено Договір поставки насіння на умовах 100% передоплати №НАС15.09.15, відповідно до п.п.1.1, 1.2, 1.4, 3.2 якого, постачальник зобов`язався передати у власність покупця насіння сільськогосподарських культур (товар) на умовах 100% передоплати, а покупець зобов`язався прийняти товар і оплатити його ціну. Найменування товару, його кількість, номенклатура, асортимент, ціна товару, строк поставки товару визначені, крім тексту цього Договору, також і в додатку, який є невід`ємною частиною Договору. Товар постачається на умовах EXW (Інкотермс 2000). Постачальник зобов`язався поставити товар покупцю протягом 30 днів з моменту отримання 100% оплати за товар.

Найменування товару, його кількість, асортимент та ціна визначені в Додатковій угоді №1 від 15.09.2015р. до Договору №НАС15.09.15 від 15.09.2015р. та Додатках №/ЗП-10101-02826 від 21.09.2015р. і №/ЗП-10101-03143 від 09.10.2015р. до договору №НАС15.09.15 від 15.09.2015р., у відповідності до умов яких, постачальник зобов`язався поставити покупцеві товар (ріпак озимий) на суму 63 739 784,10 грн. протягом 30-ти днів з моменту отримання постачальником 100% оплати за товар.

Покупець - ПрАТ "Райз-Максимко" свої зобов`язання за Договором поставки №НАС15.09.15 від 15.09.2015р. виконав, сплативши 35 352 321,16 грн., що підтверджується платіжними дорученням №№603, 584, 638, 608, 637, 636, 616, 606, 630, 612, 596 від 18.09.2015р.

Також, у своїй заяві кредитор стверджував, що ним було сплачено на рахунок ПрАТ "Компанія "Райз" 20 000 000,0 грн. через АТ "Ощадний банк України" та 8 387 462,94 грн. через ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива", але доказів здійснення цих платежів місцевому суду надано не було. Такі докази в матеріалах справи відсутні.

Отже, виходячи з заяви кредитора, ним було сплачено суму 63 739 784,10 грн.

Постачальник (боржник ПрАТ "Компанія "Райз" ) свої зобов`язання за договором не виконав, товар покупцю не поставив.

13.03.2018р. між ПрАТ "Компанія "Райз" (постачальник) та ПрАТ "Райз-Максимко" (покупець) було укладено Угоду про розірвання Договору №НАС15.09.15 від 15.09.2015р., відповідно до якої сторони дійшли згоди про розірвання Договору поставки насіння на умовах 100% передоплати НАС15.09.15 від 15.09.2015р. з усіма додатками до нього. Відповідно до п.2 цієї Угоди, постачальник зобов`язався повернути на поточний рахунок покупця кошти у розмірі 63 739 784,10 грн., які було отримано в рахунок попередньої оплати, протягом 10-ти робочих днів з моменту набрання чинності цієї Угоди.

Угода від 13.03.2018р. про розірвання Договору №НАС15.09.15 від 15.09.2015р. виконана не була, кошти у розмірі 63 739 784,10 грн. боржником не повернуто.

20.10.2015р. між ПрАТ "Компанія "Райз" (постачальник) та ПрАТ "Райз-Максимко" (покупець) було укладено Договір поставки насіння на умовах 100% передоплати №430/10-15, відповідно до п.п.1.1, 1.2, 1.4, 3.2 якого, постачальник зобов`язався передати у власність покупця насіння сільськогосподарських культур (товар) на умовах 100% передоплати, а покупець зобов`язався прийняти товар і оплатити його ціну. Найменування товару, його кількість, номенклатура, асортимент, ціна товару, строк поставки товару визначені, крім тексту цього Договору, також і в додатку, який є невід`ємною частиною Договору. Товар постачається на умовах EXW (Інкотермс 2000). Постачальник зобов`язався поставити товар покупцю протягом 30 днів з моменту отримання 100% оплати за товар.

Найменування товару, його кількість, асортимент та ціна визначені в Додатковій угоді №1 від 20.10.2015р. до Договору НАС №430/10-15 від 20.10.2015р. та Додатках №/ЗП-10101-03144 від 20.10.2015р. і №/ЗП-10101-03041 від 21.10.2015р до договору №430/10-15 від 20.10.2015р., у відповідності до умов яких, постачальник зобов`язався поставити покупцеві товар (соняшник) на суму 58 318 789,07 грн. протягом 30-ти днів з моменту отримання постачальником 100% оплати за товар.

Покупець - ПрАТ "Райз-Максимко" свої зобов`язання за Договором поставки №430/10-15 від 20.10.2015р. виконав, сплативши 58 318 789,07 грн., що підтверджується платіжними дорученням №1017 від 20.10.2015р., № 1064 від 20.10.2015р., №1209 від 22.10.2015р., №1282 від 30.12.2015р., №1283 від 30.12.2015р., №1284 від 30.12.2015р., №1285 від 30.12.2015р., №1286 від 30.12.2015р.

Постачальник (боржник ПрАТ "Компанія "Райз" ) свої зобов`язання за договором не виконав, товар покупцю не поставив.

13.03.2018р. між ПрАТ "Компанія "Райз" (постачальник) та ПрАТ "Райз-Максимко" (покупець) було укладено Угоду про розірвання Договору НАС №430/10-15 від 20.10.2015р., відповідно до якої сторони дійшли згоди про розірвання Договору №430/10-15 від 20.10.2015р. з усіма додатками до нього. Відповідно до п.2 цієї Угоди, постачальник зобов`язався повернути на поточний рахунок покупця кошти у розмірі 58 318 789,07 грн., які було отримано в рахунок попередньої оплати, протягом 10-ти робочих днів з моменту набрання чинності цієї Угоди.

Угода від 13.03.2018р. про розірвання Договору НАС №430/10-15 від 20.10.2015р. виконана не була, кошти у розмірі 58 318 789,07 грн. боржником не повернуто.

01.12.2015р. між ПрАТ "Компанія "Райз" (покупець) та ПрАТ "Райз-Максимко" (постачальник) було укладено Договір поставки №РТ-0236, відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.4, 2.1, 3.1.2, 5.1 постачальник зобов`язався передати у власність покупця насіння сільськогосподарських культур (товар) на умовах 100 % передоплати, а покупець зобов`язався прийняти товар і оплатити його ціну, сплативши за нього визначену Договором грошову суму. Найменування товару, його кількість, номенклатура, асортимент, ціна товару, строк поставки товару, а також інші умови, визначені, крім тексту цього Договору також і в додатку, який є невід`ємною частиною Договору. Ціна товару вказана в додатках до даного Договору та становлять його невід`ємну частину. Товар постачається на умовах EXW (Інкотермс 2010). Постачальник зобов`язаний поставити товар покупцю протягом 30 днів з моменту отримання постачальником 100% оплати за товар. Строк дії Договору до 31.12.2018р.

Згідно Додаткової угоди №1 від 01.12.2015р. до Договору РТ-0236 від 01.12.2015р. ПрАТ "Райз-Максимко" зобов`язався поставити ПрАТ "Компанія "Райз" кукурудзу 3 класу на суму 17 759 257,50 грн. протягом 30 днів з моменту отримання ним 100% оплати за товар.

ПрАТ "Райз-Максимко" зобов`язання за Договором поставки №РТ-0236 від 01.12.2015р. виконав, здійснивши поставку кукурудзи на суму 17 759 257,50 грн., що підтверджується видатковою накладною №16474 від 28.12.2016р.

Покупець (боржник ПрАТ "Компанія "Райз" ) свої зобов`язання за договором не виконав, поставлений товар не оплатив.

13.03.2018р. між ПрАТ "Компанія "Райз" (покупець) та ПрАТ "Райз-Максимко" (постачальник) було укладено Угоду про розірвання Договору №РТ-0236 від 01.12.2015р., відповідно до якої сторони дійшли згоди про розірвання Договору РТ-0236 від 01.12.2015р. з усіма додатками до нього. Відповідно до п.2 цієї Угоди, покупець зобов`язався сплатити на поточний рахунок постачальника заборгованість у розмірі 17 759 257,50 грн. протягом 10-ти робочих днів з моменту набрання чинності цієї Угоди.

Угода від 13.03.2018р. про розірвання Договору №РТ-0236 від 01.12.2015р. виконана не була, кошти у розмірі 17 759 257,50 грн. боржником не сплачені.

З матеріалів заяви вбачається, що 24.07.2013р. між ПрАТ "Компанія "Райз", ПрАТ "Райз-Максимко" і ТОВ «СП «Нива», з однієї сторони, та ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України", з іншої сторони, була укладена Генеральна кредитна угода №151213N3 (далі - Угода).

За умовами вказаної Угоди АТ "Укрексімбанк" проводить Кредитні операції в межах лімітів, визначених п.4.5., а саме: 572 920 225,30 грн. на підставах та з урахуванням умов Кредитного договору, укладеного в рамках цієї Угоди.

Додатком 1 до Генеральної угоди №151213N3 від 24.07.2013р. визначено перелік кредитних договорів, укладених між АТ "Укрексімбанк" та позичальником, які є такими, що діятимуть у рамках цієї Генеральної угоди, і є Додатками до неї, а саме: Кредитний договір №151213К12 від 24.07.2013р.

Відповідно до умов п.п.4.5.1 п.4.5 ст.4 Генеральної угоди №151213N3, АТ "Укрексімбанк" проводить кредитні операції в межах лімітів, визначених п.4.5 цієї Генеральної угоди №151213N3, на підставі та з урахуванням умов кредитних договорів, які укладаються за домовленістю сторін, відповідно до положень цієї Генеральної угоди №151213N3.

Відповідно до умов Кредитного договору №151213К12 від 24.07.2013р., АТ "Укрексімбанк" надає позичальнику кредит для фінансування проекту на умовах забезпеченості, повернення строковості, платності, цільового характеру використання та відкличності, а позичальник зобов`язується повернути Кредит-К12 та сплатити проценти за кредитом, комісії та інші платежі за цим договором. Кредит-К12 позичальнику шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії (ст.ст.1, 3 Кредитного договору № 151213К12). Статтею 3 Кредитного договору №151213К12 передбачено ліміт кредитної лінії: еквівалент 48 478 349,92 грн., кінцевий термін погашення Кредиту-К12: 23.02.2017р. (пп.3.2.2 п.3.2 ст.3 Кредитного договору № 151213К12).

Відповідно до пп.3.5.1 п.3.5 ст.3 Кредитного договору № 151213К12, позичальник сплачує АТ "Укрексімбанк" проценти за користування Кредитом-К12 у розмірі, зазначеному пп.3.2.5 п.3.2 ст. 3 Кредитного договору №151213К12 у валюті Кредит-К12.

Відповідно до пп.3.2.6 п.3.2 ст.3 та ст.4 Кредитного договору №151213К12, позичальник взяв на себе зобов`язання сплачувати комісії, зокрема, за управління Кредитом-К12. Комісія за управління нараховується починаючи з дати укладання Кредитного договору №15121ЗК12 до дати повного виконання зобов`язань позичальником за основним боргом за Кредитом-К12.

Згідно з пп.3.4.1 п.3.4, 3.5.1 п.3, ст.ст.3, 4 Кредитного договору №151213К12 позичальник сплачує пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі, зазначеному у п. 3.2 ст.3 Кредитного договору №151213К12.

18.10.2019р. Додатковим договором №151213К12-0019 до Кредитного договору №151213К12 були внесені зміни, відповідно до яких сторони Кредитного договору №151213К12 домовились, що АТ "Укрексімбанк" здійснює переведення заборгованості ТОВ "СП "Нива" у доларах США за Кредитним договором №151213К12 у національну валюту України (гривню) за офіційним курсом Національного банку України на дату такого переведення (станом на 18.10.2019р. офіційний курс Національного банку України - 24, 733852 грн. за 1 долар США) у т.ч.: за Кредитом-К12 в розмірі 1 960 000,00 дол. США, а також за нарахованими та несплаченими процентами в розмірі 770 949,81 дол. США.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за Генеральною угодою №151213 між АТ "Укрексімбанк" та кредитором ПрАТ "Райз-Максимко" укладено Договір поруки №151213Р16 від 25.07.2013р. із змінами та доповненнями, яким визначено, що поручитель - ПрАТ "Райз-Максимко" зобов`язується солідарно відповідати перед АТ "Укрексімбанк" за своєчасне виконання позичальником основного зобов`язання в повному обсязі, а саме: у рамках ліміту Генеральної угоди №151213N3 у розмірі еквівалентному 572 920 225,30 грн., зі строком кредитування до 01.06.2018р., а також на інших умовах, визначених Генеральною кредитною угодою №151213N3.

На виконання Договору поруки, кредитор сплатив за Боржника: 27.07.2018р. - 1 940 222,8 грн. - проценти за червень 2018 року (ПД ); 27.08.2018р. - 2 027 712,74 грн. - проценти за липень 2018 року (ПД№ ); 27.09.2018р. - 2 048 798,97 грн. - проценти за серпень 2018 року (ПД ). Тобто, кредитором ПрАТ "Райз-Максимко" за боржника було сплачено загалом 6 016 734,51 грн.

Тому кредитор - ПрАТ "Райз-Максимко" на підставі ст.556 Цивільного кодексу України вважає, що боржник має повернути суму коштів, які були сплачені ним замість боржника, як поручителем, у загальній сумі - 6 016 734,51 грн.

30.01.2014р. між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", який в подальшому перейменовано в акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (далі - АТ "Ощадбанк") та ПрАТ "Компанія "Райз" було укладено Договір кредитної лінії №787/31/6 (з наступними змінами та доповненнями, внесеними додатковими договорами) (далі - Кредитний договір 1).

Сторони погодили суму максимального ліміту кредитування і визначили його в розмірі 62 500 000,00 дол. США.

Підпунктом 2.7.1. Кредитного договору 1 встановлено, що проценти за користування кредитом розраховуються Банком на основі процентної ставки в розмірі 11% (одинадцять процентів) річних, яка може бути встановлена в іншому розмірі в порядку, визначеному цим Договором.

24.04.2015р. між АТ "Ощадбанк", ПрАТ "Компанія "Райз" та ПрАТ "Райз-Максимко" було укладено договір №938/31/1-1 про заміну боржника у зобов`язанні (переведення боргу) (далі - Договір про заміну боржника-1).

Відповідно до п.1.1 Договору про заміну боржника-1, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, первісний боржник за згодою кредитора передає (переводить) свої Боргові зобов`язання за Кредитним договором на нового боржника, а новий боржник (ПрАТ "Райз-Максимко") приймає на себе всі його права та обов`язки Позичальника за Кредитним договором.

Станом на 02.03.2020р. загальна заборгованість ПрАТ "Райз-Максимко" за договором кредитної лінії від 30.01.2014р. №787/31/6 становить 1 082 413 794,14 грн. з яких: заборгованість за кредитом - 785 099 017,98 грн.; заборгованість за процентами - 295 640 635,50 грн.; заборгованість за комісією - 1 674 140,66 грн.

22.09.2014р. між АТ "Ощадбанк" та ПрАТ "Компанія "Райз" було укладено договір кредитної лінії №139/48-1, що діє зі змінами та доповненнями внесеними додатковими договорами (далі - Кредитний договір 2). Сторони погодили суму максимального ліміту кредитування і визначили його в розмірі 12 911 000,00 дол. США.

Підпунктом 2.10.1. п.2.10 Кредитного договору 2 встановлено, що проценти за користування Кредитом розраховуються Банком на основі процентної ставки в розмірі 15% (п`ятнадцять процентів) річних, яка може бути встановлена в іншому розмірі в порядку, визначеному цим Договором.

19.04.2018р. між АТ "Ощадбанк", ПрАТ "Компанія "Райз" та ПрАТ "Райз-Максимко" було укладено договір №547/31/10-20/1 про заміну боржника у зобов`язанні (переведення боргу) (далі - Договір про заміну боржника-2), відповідно до п.2.1. якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, первісний боржник за згодою кредитора передає (переводить) свої Боргові зобов`язання за Кредитним договором на нового боржника, а новий боржник (ПрАТ "Райз-Максимко") приймає на себе всі його права та обов`язки позичальника за Кредитним договором.

Станом на 25.02.2020р. загальна заборгованість ПрАТ "Райз-Максимко" за договором кредитної лінії №139/48-1 від 22.09.2014р. становить 417 028 158,70 грн., з яких: заборгованість з сплати основної суми боргу за Кредитним договором - 311 009 064,43 грн., заборгованість з сплати процентів - 104 907 998,92 грн., заборгованість з сплати комісійної винагороди - 1 111 095,35 грн.

Отже, відповідно до наданих заявником місцевому суду доказів, боржником на користь ПрАТ "Райз-Максимко" не була погашена заборгованість у розмірі 1 804 404 762,53 грн.

На підтвердження заявлених грошових вимог кредитором було надано до місцевого суду копії:

- Договору поставки НАС №381012 Лохв. від 24.04.2015р., Додаткової угоди №1 від 24.04.2015р. до Договору НАС №381012 Лохв. від 24.04.2015р., Угоди від 13.03.2018р. про розірвання Договору №381012 Лохв. від 24.04.2015р., платіжного доручення №512 від 04.09.2015р.;

- Договору поставки НАС-ШЕВ/08/15 від 01.05.2015р., Додаткової угоди №1 від 01.05.2015р. до Договору НАС-ШЕВ/08/15 від 01.05.2015р., Угоди від 13.03.2018р. про розірвання Договору №НАС-ШЕВ/08/15 від 01.05.2015р. платіжного доручення №14689 від 09.09.2015р.;

- Договору поставки НАС-РОМ/08/15 від 01.05.2015р., Додаткової угоди №1 від 01.05.2015р. до Договору НАС-РОМ/08/15 від 01.05.2015р., Угоди від 13.03.2018р. про розірвання Договору НАС-РОМ/08/15 від 01.05.2015р., платіжного доручення №507 від 02.09.2015р.;

- Договору поставки №173/002 від 13.05.2015р., Додаткової угоди №1 від 13.05.2015р. до Договору №173/002 від 13.05.2015р., Угоди про розірвання Договору №173/002 від 13.05.2015р., платіжного доручення №511 від 04.09.2015р.;

- Договору поставки № 174/002 від 13.05.2015р., Додаткової угоди №1 від 13.05.2015р. до Договору №174/002 від 13.05.2015р., Угоди від 12.03.2018р. про розірвання Договору №174/002 від 13.05.2015р., платіжних доручень №662 від 23.09.2015р. та №710 від 07.10.2015р.;

- Договору поставки НАС № В/257/Нас від 28.05.2015р., Додаткової угоди №1 від 28.05.2015р. до Договору НАС №В/257/Нас від 28.05.2015р., Угоди від 13.03.2018р. про розірвання Договору №НАС №В/257/Нас від 28.05.2015р., платіжного доручення №513 від 04.09.2015р.;

- Договору поставки №НАС15.09.15 від 15.09.2015р., Додаткової угоди №1 від 15.09.2015р. до Договору №НАС15.09.15 від 15.09.2015р., Додатків №/ЗП-10101-02826 від 21.09.2015р. і №/ЗП-10101-03143 від 09.10.2015р. до договору №НАС15.09.15 від 15.09.2015р., Угоди від 13.03.2018р. про розірвання Договору №НАС15.09.15 від 15.09.2015р., платіжних доручень №№603, 584, 638, 608, 637, 636, 616, 606, 630, 612, 596 від 18.09.2015р.;

- Договору поставки №430/10-15 від 20.10.2015р., Додаткової угоди №1 від 20.10.2015р. до Договору НАС №430/10-15 від 20.10.2015р., Додатків №/ЗП-10101-03144 від 20.10.2015р. і №/ЗП-10101-03041 від 21.10.2015р до договору №430/10-15 від 20.10.2015р., Угоди від 13.03.2018р. про розірвання Договору НАС №430/10-15 від 20.10.2015р., платіжних доручень №1017 від 20.10.2015р., № 1064 від 20.10.2015р., №1209 від 22.10.2015р., №1282 від 30.12.2015р., №1283 від 30.12.2015р., №1284 від 30.12.2015р., №1285 від 30.12.2015р., №1286 від 30.12.2015р.;

- Договору поставки №РТ-0236 від 01.12.2015р., Додаткової угоди №1 від 01.12.2015р. до Договору РТ-0236 від 01.12.2015р., Угоди від 13.03.2018р. про розірвання Договору №РТ-0236 від 01.12.2015р., видаткової накладної №16474 від 28.12.2016р.;

- Генеральної кредитної угоди №151213N3 від 24.07.2013р. з додатками: Додаткові угоди №№151213N3-1, 151213N3-2, 151213N3-3, 151213N3-4, 151213N3-5, 151213N3-6, 151213N3-7, 151213N3-8, 151213N3-9, 151213N3-10, 151213N3-11, 151213N3-12, 151213N3-13, 151213N3-14, 151213N3-15, 151213N3-16, 151213N3-17 до генеральної угоди №151213N3 від 24.07.2013р.;

- Договору поруки №151213Р16 від 25.07.2013р., Додаткових угод №№151213Р16-1, 151213Р16-2, 151213Р16-3, 151213Р16-4, 151213Р16-5, 151213Р16-6, 151213Р16-7, 151213Р16-8 до Договору поруки №151213Р16 від 25.07.2013р.; платіжних доручень №№,, від 27.08.2018р.;

- Кредитного договору №151213К12 від 24.07.2013р. з додатками 1-9, Додаткових договорів №№151213К12-1, 151213К12-2, 151213К12-3, 151213К12-4, 151213К12-5, 151213К12-6, 151213К12-7, 151213К12-8, 151213К12-9, 151213К12-10, 151213K12-11, 151213К12-12, 151213К12-13, 151213К12-14, 151213К12-15, 151213К12-16, 151213К12-17, 151213К12-18, 151213К12-19 до кредитного договору №151213К12 від 24.07.2013р.;

- Договору кредитної лінії №787/31/6 від 30.01.2014р., Додаткових договорів №№1-13 до Договору кредитної лінії №787/31/6 від 30.01.2014р.;

- Договору про заміну боржника у зобов`язанні №938/31/1-1 від 24.04.2015р.;

- Договору кредитної лінії №139/48-1 від 22.09.2014р., Додаткових договорів №№1-8 до Договору кредитної лінії №139/48-1 від 22.09.2014р.;

- Договору про заміну боржника у зобов`язанні №547/31/10-20/1 від 18.04.2018р.;

- Листів від AT "Державний ощадний банк України" №№ 31/4-07/6657, 31/4-07/6656, 31/4-07/401/8283/2020-00/Вих, 31/4-07/400/8294/2020-00/Вих, 31/4-07/783, 31/4-07/784, 31/4-07/348/3175/2019-00/Вих.

- Договорів про встановлення порядку розрахунків №№1, 2 від 09.10.2019р.;

- Вимог про сплату грошових коштів від 18.12.2019р. вих. №19/12/18 (на суму еквівалент 1 813 069,82 дол. США), про сплату грошових коштів від 13.01.2020р. вих. №20/01/13, про сплату грошових коштів від 14.01.2020р. вих. №20/01/14.

Всі надані копії документів завірені печаткою ПрАТ "Райз-Максимко".

Оригінали вказаних документів були надані суду першої інстанції для огляду за виключенням: Договору поставки №РТ-0236 від 01.12.2015р., Додаткової угоди №1 від 01.12.2015р. до Договору РТ-0236 від 01.12.2015р., Угоди від 13.03.2018р. про розірвання Договору №РТ-0236 від 01.12.2015р., видаткової накладної №16474 від 28.12.2016р.

З матеріалів справи вбачається, що грошові вимоги ПрАТ "Райз-Максимко" до ПрАТ "Компанія "Райз" були розглянуті розпорядником майна боржника Ковальчуком М.М. та визнані у повному обсязі.

Боржник, ПрАТ "Компанія "Райз" борг повністю визнав, про що повідомив місцевий суд заявою від 21.04.2020р.

КУзПБ встановлено, що наявність забезпечення виконання грошового зобов`язання у вигляді застави (іпотеки) надає заставодержателю певні особливості у статусі і обсязі протягом процедур банкрутства, порівняно з іншими кредиторами боржника (постанова Верховного суду у справі №910/4475/19 від 16.07.2020р.).

Заставні кредитори АТ «Державний експортно-інмпортний банк України», Національний банк України, АТ "Ощадбанк" та Експортно-імпортний Банк Сполучених Штатів, які є учасниками справи та наділені правами кредитора подавати заперечення щодо визнання вимог інших кредиторів у справі, надали свої заперечення проти визнання вимог кредитора ПрАТ "Райз-Максимко" у повному обсязі та просили місцевий суд відмовити у визнанні вимог кредитора, стверджуючи, що ПрАТ "Райз-Максимко" входить у групу "УкрЛенд Фармінг".

Як стверджували місцевому суду забезпечені кредитори у своїх заявах, на момент виникнення вимог, заявлених до боржника у справі №910/628/20, ПрАТ "Райз-Максимко" було юридичною особою, з якою боржник перебував під контролем третьої особи - кінцевого бенефіціарного власника ОСОБА_1, що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також річною інформацією емітента цінних паперів ПрАТ "Компанія "Райз" за 2014-2017 роки.

На думку заставних кредиторів, з огляду на норми ч.1 ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства та вказаних загальнодоступних відомостей, заінтересованість ПрАТ "Райз-Максимко" стосовно боржника є беззаперечною.

Також заставні кредитори стверджували, що з матеріалів заяви ПрАТ "Райз-Максимко", які містяться в матеріалах справи, вбачається, що господарські операції між ним і боржником, включаючи перекази грошових коштів, відбувались з використанням рахунків, відкритих кредитором і боржником у ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива" (код МФО 380054 код 33299878). Власником 100% акцій ПАТ "КБ" "Фінансова ініціатива" є ТОВ "Інвест-Сервіс".

Відповідно до даних, розміщених в загальнодоступному Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 100% статутного капіталу в ТОВ "Інвест-Сервіс" належить Компанії Quickcom Limited (Квікком Лімітед), кінцевим бенефіціаром якої, відповідно до даних того ж Єдиного реєстру, є ОСОБА_1 .

Крім того, іноземна юридична особа "Ukrlandfarming PLC", ПрАТ "Райз-Максимко" "Український дистрибуційний центр" є юридичними особами, що здійснюють контроль над боржником, що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також Річною інформацією емітента цінних паперів ПрАТ "Компанія "Райз" за 2014-2017 роки.

Отже, ПрАТ "Райз-Максимко" та ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива", які підконтрольні ОСОБА_1., є заінтересованими особами стосовно боржника, що може бути фактором потенційної необ`єктивності та наявності спільних інтересів з боржником та може вплинути на ефективність перебігу процедури банкрутства для інших кредиторів.

На думку заставних кредиторів ПрАТ "Райз-Максимко", що входить в групу "УкрЛенд Фармінг", господарському суду не було надано допустимих в розумінні статті 77 ГПК України доказів перерахування грошових коштів боржнику, оскільки з матеріалів заяви кредитора вбачається, що на підтвердження заявлених грошових вимог до боржника, зокрема, на підтвердження переказу грошових коштів на рахунки боржника, які відкриті у ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива", цим кредитором подані лише копії платіжних доручень, які завірені печаткою ПрАТ "Райз-Максимко", а не банком, і не можуть розглядатися судом, як належні докази.

На обґрунтування своїх тверджень заставні кредитори посилались на Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.41 Закону України "Про Національний банк України" та ч.ч.1, 2 ст.68 Закону України "Про банки та банківську діяльність", відповідно до яких Національний банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності.

На переконання заставних кредиторів, допустимим доказом списання грошових коштів з рахунків кредиторів може бути лише виписка з їх особових рахунків, яка містить обов`язкові реквізити, передбачені п.5.5 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Національного банку України від 18.06.2003р. №254, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 08.07.2003р. за №559/7880.

З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ "Райз-Максимко" у своїх запереченнях наголошувало на тому, що не зважаючи на те, що ПрАТ "Райз-Максимко" є заінтересованою особою стосовно боржника, це не може бути підставою для обмеження будь-яких його прав і обов`язків, як кредитора ПрАТ "Компанія "Райз".

Також кредитор ПрАТ "Райз-Максимко" вважає, що надані ним докази, а саме: платіжні документи, перекази грошових коштів за якими, за твердженням заявника, здійснювались за допомогою систем дистанційного обслуговування, відповідають вимогам статей 78, 77 ГПК України.

Місцевим судом було правильно встановлено, що дійсно, на момент виникнення вимог, заявлених до боржника у справі №910/628/20, ПрАТ "Райз-Максимко" було юридичною особою, разом з якою боржник перебував під контролем третьої особи - кінцевого бенефіціарного власника ОСОБА_1, що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також річною інформацією емітента цінних паперів ПрАТ "Компанія "Райз" за 2014-2017 роки.

Також встановленим є факт, що господарські операції між кредитором і боржником, включаючи перекази грошових коштів, відбувались з використанням рахунків, відкритих кредитором і боржником у ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива" (код МФО 380054 код 33299878). Власником 100% акцій ПАТ "КБ" "Фінансова ініціатива" є ТОВ "Інвест-Сервіс".

Відповідно до даних, розміщених в загальнодоступному Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 100% статутного капіталу в ТОВ "Інвест-Сервіс" належить Компанії Quickcom Limited (Квікком Лімітед), кінцевим бенефіціаром якої, відповідно до даних того ж Єдиного реєстру, є ОСОБА_1.

Крім того, іноземна юридична особа "Ukrlandfarming PLC", ПрАТ "Райз-Максимко" "Український дистрибуційний центр" є юридичними особами, що здійснюють контроль над боржником, що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також Річною інформацією емітента цінних паперів ПАТ "Компанія "Райз" за 2014-2017 роки.

Статтею 1 КУзПБ визначено, що заінтересовані особи стосовно боржника - юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює контроль над боржником, юридична або фізична особа, контроль над якою здійснює боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, які входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство, а також особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їхні діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, щодо яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими; для цілей цього Кодексу заінтересованими особами стосовно арбітражного керуючого чи кредиторів визнаються особи в такому самому переліку, як і заінтересовані особи стосовно боржника.

При цьому, КУзПБ не пов`язує установлення факту заінтересованості особи з фактом виникнення у такої особи прав і обов`язків учасника справи про банкрутство, як кредитора (певними обмеженнями у процедурах голосування). Тому місцевий суд правильно погодився із доводами ПрАТ "Райз-Максимко", що лише сам факт, що ПрАТ "Райз-Максимко" є заінтересованою особою, не може бути підставою для відмови у визнанні кредитором.

Проте, як правильно зазначив суд першої інстанції, що, оскільки ПрАТ "Райз-Максимко" є заінтересованою особою стосовно боржника, тому, для запобігання необґрунтованих вимог до боржника та порушень цим прав його кредиторів, до доведення обставин, пов`язаних із виникненням заборгованості боржника-банкрута, пред`являються підвищені вимоги.

Сутність підвищеного стандарту доказування у справах про банкрутство полягає, зокрема, в такому: - перевірка обґрунтованості та розміру вимог кредиторів здійснюється судом незалежно від наявності розбіжностей щодо цих вимог між боржником та особами, які мають право заявляти відповідні заперечення, з одного боку, та кредитором, що заявив грошові вимоги до боржника, з іншого боку; - при визнанні вимог кредиторів у справі про банкрутство слід виходити з того, що визнаними можуть бути лише вимоги, щодо яких подано достатні докази наявності та розміру заборгованості; - під час розгляду заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство визнання боржником або розпорядником майна арбітражним керуючим обставин, якими кредитор обґрунтовує свої вимоги, саме по собі не звільняє іншу сторону від необхідності доведення таких обставин в загальному порядку.

Запроваджений законодавцем підвищений стандарт доказування у справах про банкрутство для кредиторів, приводить, у випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, до прийняття рішення судом про відмову у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів. Така позиція суду ґрунтується на сталій судовій практиці, відображеній, зокрема, у постанові Верховного Суду від 22.12.2022р. у справі №910/14923/20.

Під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом, із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора. Комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство.

Отже, незалежно від визнання (не визнання) вимог кредитора боржником та розпорядником майна боржника, суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та визначає правомірність і обґрунтованість грошових вимог кредитора до боржника і за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора.

Відтак, завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, та/або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору. У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови Верховного Суду від 26.02.2019р. у справі №908/710/18, від 15.10.2019р. у справі №908/2189/17, від 20.09.2022р. у справі №911/2796/21).

Як вбачається з матеріалів справи, 24.07.2013р. між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" (Банк) та ПАТ "Компанія "Райз" (позичальник-1), ПрАТ "Райз-Максимко" (позичальник-2), ТОВ "СП "Нива" (позичальник-3) було укладено Генеральну кредитну угоду №151213N3.

Згідно умов ст.1 Генеральної кредитної угоди №151213N3 від 24.07.2013р., зазначена угода регулює загальні засади співпраці між Банком та позичальником. Метою Генеральної угоди є визначення загальних умов фінансування інвестиційної, торгово-закупівельної виробничої та іншої діяльності позичальника шляхом укладення Кредитних договорів.

Сторони домовились, що для цілей Генеральної кредитної угоди №151213N3 від 24.07.2013р. застосовуються терміни в таких значенням (ст. 2 Генеральної угоди №151213N3), зокрема: "Кредит" - грошові кошти, які Банк надає в рамках цієї Генеральної угоди №151213N3 згідно з Кредитним договором, на фінансування діяльності позичальника на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, цільового характеру використання та відкличності; "Кредитний договір" - будь-який договір, угода, правочин, що передбачає здійснення кредитних операцій та який укладається сторонами в рамках цієї Генеральної угоди №151213N3, і є Додатком до нього.

Відповідно до умов пп.4.5.1 п.4.5 ст.4 Генеральної кредитної угоди №151213N3, Банк проводить кредитні операції в межах лімітів, визначених п.4.5 цієї Генеральної угоди №151213N3, на підставі та з урахуванням умов кредитних договорів, які укладаються за домовленістю сторін, відповідно до положень цієї Генеральної угоди №151213N3.

Додатком 1 до Генеральної кредитної угоди №151213N3 визначено перелік кредитних договорів, укладених між Банком та позичальником, які є такими, що діятимуть у рамках Генеральної угоди, і є Додатками до неї, до яких, зокрема, віднесено: Кредитний договір від 24.07.2013р. №151213К12 (далі - Кредитний договір №151213К12).

У межах Генеральної кредитної угоди №151213N3 між Банком та ТОВ "СП "Нива" був укладений Кредитний договір №151213К12 від 24.07.2013р.,

Відповідно до умов Кредитного договору №151213К12 від 24.07.2013р., Банк надає позичальнику кредит, а саме грошові кошти, які Банк надає для фінансування проекту на умовах забезпеченості, повернення строковості, платності, цільового характеру використання та відкличності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за кредитом, комісії та інші платежі за цим договором. Кредит надається позичальнику: шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії, що визначено ст.1 та ст.3 Кредитного договору №151213К12 від 24.07.2013р.

Підпунктами 3.2.1, 3.2.2 п.3.2. ст.3 Кредитного договору №151213К12 від 24.07.2013р. передбачено: ліміт кредитної лінії: еквівалент 48 478 349,92 грн.; кінцевим терміном погашення кредиту є 23.02.2017р.

18.10.2019р. до Кредитного договору №151213К12 були внесені зміни Додатковим договором №151213К12-0019, відповідно до якого, зокрема, сторони Кредитного договору №151213К12 домовились, що Банк здійснює переведення заборгованості ТОВ "СП "Нива" у доларах США за Кредитним договором №151213К12 у національну валюту України (гривню) за офіційним курсом Національного банку України на дату такого переведення (станом на 18.10.2019р. офіційний курс Національного банку України - 24,733852 грн. за 1 долар США), у т.ч. за Кредитом-К12 в розмірі 1 960 000,00 дол. США, а також за нарахованими та несплаченими процентами в розмірі 770 949,81 дол. США.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за Генеральною кредитною угодою №151213N3 від 24.07.2013р., 25.07.2013р. між АТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ПрАТ "Райз-Максимко" було укладено Договір поруки №151213Р16 із змінами і доповненнями.

Пунктом 2.1 ст.2 Договору поруки визначено, що ПрАТ "Райз-Максимко" зобов`язується солідарно відповідати перед Банком за своєчасне виконання позичальником основного зобов`язання в повному обсязі.

Згідно із пп. 8.1.1, 8.1.2 п.8.1 ст.8 Додаткової угоди №151213Р16-3 від 30.10.2015р. до Договору поруки, цей договір набуває чинності з дати його підписання представниками сторін, а також скріплення відбитками печаток і діє 119 місяців з дати набуття ним чинності. Порука за цим договором виникає з моменту набуття чинності договором та припиняється через 119 місяців з дати набуття цим договором чинності.

Вбачається, що за Договором поруки ПрАТ "Райз-Максимко" сплатило за Боржника 1 940 222,80 грн. (платіжні доручення №№,, від 27.08.2018р.), що в сумі становить 6 016 734,51 грн.

Відповідно до ст. 553 та ч.ч.2, 3 ст.556 Цивільного кодексу України, під порукою розуміється договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. До поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. До кожного з кількох поручителів, які виконали зобов`язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов`язку, що виконана ним.

Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у ПрАТ "Райз-Максимко" виникли грошові вимоги до ПрАТ "Компанія "Райз" на суму 6 016 734,51 грн.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 30.01.2014р. між ПАТ "Державний ощадний банк України" (Банк) та ПАТ "Компанія "Райз" (позичальник) було укладено Договір кредитної лінії №787/31/6, відповідно до умов якого, Банк зобов`язався надати на умовах цього договору, а позичальник - отримати та належним чином використовувати і повернути, в передбачені цим договором строки, кредит та сплатити проценти й інші платежі за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

До Договору кредитної лінії №787/31/6 від 30.01.2014р. сторонами було укладено Додаткові договори №№1-13 від 27.02.2014р., 20.05.2014р., 22.09.2014р., 24.09.2014р., 17.10.2014р., 30.12.2014р., 30.12.2014р., 24.04.2015р., 23.12.2015р., 29.08.2016р., 03.11.2016р., 30.11.2018р., 04.02.2019р. відповідно.

Відповідно до п.2.7.1. Договору кредитної лінії №787/31/6 від 30.01.2014р., проценти за користування кредитом розраховуються Банком на основі процентної ставки в розмірі 11% річних, яка може бути встановлена в іншому розмірі в порядку, визначеному цим договором.

Додатковим договором №13 від 04.02.2019р. до Договору кредитної лінії №787/31/6 від 30.01.2014р. сторони внесли зміни до пункту 2.2, відповідно до якого, кредит надається окремими частинами (траншами) у вигляді невідновлюваної кредитної лінії у гривні та підлягає поверненню відповідно до графіку, викладеного у п.2.3 цього Договору.

Згідно з пунктом 2.3 (у редакції Додаткового договору №13 від 04.02.2019р.) сторони визначили суму кредиту (основна сума боргу) в розмірі 799 580 079,57 грн., що підлягає поверненню (погашенню) в строки згідно з графіком зменшення Діючого ліміту кредитування, наведеним у вказаному пункті.

24.04.2015р. між ПАТ "Державний ощадний банк України" (кредитор), ПАТ "Компанія "Райз" (первісний боржник) та ПрАТ "Райз-Максимко" (новий боржник) було укладено Договір №938/31/1-1 про заміну боржника у зобов`язанні (переведення боргу), відповідно до п.2.1 якого, у порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний боржник за згодою кредитора передає (переводить) свої боргові зобов`язання за Договором кредитної лінії №787/31/6 від 30.01.2014р. на нового боржника, а новий боржник приймає на себе всі його права та обов`язки позичальника за Кредитним договором №787/31/6.

Пунктом 2.2 Договору про заміну боржника №938/31/1-1 від 24.04.2015р. визначено, що загальна сума заборгованості первісного боржника за кредитним договором № 787/31/6 перед кредитором на день укладення цього договору дорівнює 32 635 256,68 дол. США, з яких: 31 370 000,00 дол. США - борг за тілом кредиту, 1 265 256,68 дол. США - борг за процентами.

22.09.2014р. між ПАТ "Державний ощадний банк України" (Банк) та ПАТ "Компанія "Райз" (позичальник) було укладено Договір кредитної лінії №139/48-1, відповідно до умов якого, Банк зобов`язався надати на умовах цього договору, а позичальник - отримати та належним чином використовувати та повернути, в передбачені цим договором строки, кредит і сплатити проценти й інші платежі за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

До Договору кредитної лінії №139/48-1 від 22.09.2014р. сторонами було укладено Додаткові договори №№1-8 від 14.11.2014р., 14.04.2015р., 09.06.2015р., 25.01.2016р., 29.02.2016р., 29.08.2016р., 02.11.2016р., 19.04.2018р. відповідно.

Пунктами 2.2.-2.4. Договору кредитної лінії №139/48-1 передбачено, що кредит надається у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з остаточним терміном повернення не пізніше 17.04.2015р. Сторони погодили суму максимального ліміту кредитування і визначили його в розмірі 12 911 000,00 дол. США.

Днем (моментом) надання Кредиту, відповідно до пункту 2.7.1 договору, вважається день зарахування суми кредиту на рахунок грошового покриття, відкритий на підставі договору про відкриття акредитиву. Днем (моментом) надання кредиту, відповідно до пп.2.7.2 п.2.7 цього договору, вважається дата (день) здійснення списання кредиту з позичкового рахунку позичальника з метою здійснення платежу за акредитивом.

Згідно з п.2.10. Договору кредитної лінії №139/48-1, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах, визначених цим договором. Проценти нараховуються Банком за фіксованою процентною ставкою. Проценти за користування кредитом розраховуються Банком на основі процентної ставки в розмірі 15% річних, яка може бути встановлена в іншому розмірі в порядку, визначеному цим договором.

Згідно з пунктом 2.3. Договору кредитної лінії №139/48-1 (з урахуванням змін), сторони визначили суму кредиту в розмірі 316 745 591,07 грн., що підлягає поверненню (погашенню) в строки згідно з таким графіком зменшення діючого ліміту кредитування за наведеним у вказаному пункті графіку.

Пунктом 2.10.2. (з урахуванням змін) передбачено порядок сплати комісійної суми боргу, за яким комісійна винагорода за обслуговування кредиту та за зміну умов кредитування з ініціативи позичальника за цим договором, що відбулася у відповідності до Додаткового договору №6 від 29.08.2016р. (в тому числі за здійснення операції з погашення заборгованості позичальника за основною сумою боргу за договором, що обліковувалася в доларах США), нарахована Банком та не сплачена позичальником станом на 04.02.2019р., включно, в сумі 1 119 961,69 грн. (що складає комісійну суму боргу) підлягає сплаті (погашенню) позичальником, згідно з вказаним у даному пункті графіком.

19.04.2018р. між Публічним акціонерним товариством "Компанія "Райз" (первісний боржник) та ПрАТ "Райз-Максимко" (новий боржник) було укладено Договір №547/31/10-20/1 про заміну боржника у зобов`язанні (переведення боргу), відповідно до п.2.1 якого, у порядку та на умовах якого, первісний боржник за згодою кредитора передає (переводить) свої боргові зобов`язання за Договором кредитної лінії №139/48-1 від 22.09.2014р. на нового боржника, а новий боржник приймає на себе всі його права та обов`язки позичальника за Кредитним договором.

Пунктом 2.2 Договору про заміну боржника №547/31/10-20/1 від 19.04.2018р. визначено, що загальна сума заборгованості первісного боржника за кредитним договором перед кредитором на день укладення цього договору дорівнює 363 375 391,94 грн. та 713 542,98 дол. США, з яких: 316 745 591,07 грн. - борг за тілом кредиту, 46 148 072,92 грн. та 713 542,98 дол. США - борг за процентами, 186 527,95 грн. - борг за комісійною винагородою за обслуговування кредиту, 295 200,00 грн. - борг за комісійною винагородою за зміни умов кредитування.

Також з матеріалів справи вбачається, що заборгованість за Договором кредитної лінії №787/31/6 від 30.01.2014р. підтверджується листом АТ "Державний ощадний банк" №31/4-07/784 від 02.03.2020р., а заборгованість за Договором кредитної лінії №139/48-1 від 22.09.2014р. підтверджується листами АТ "Державний ощадний банк" №31/4-07/6657 від 28.12.2019р. та № 31/4-07/783 від 02.03.2020р..

Згідно з ч.2 п.1 ст.175 ГК України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст.509 ЦК України, ст.173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.11 ЦК України та ст.174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст.512, ч.ч.1, 5 ст. 626 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (ст.193 ГК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.610, ч.1 ст.612 ЦК України).

З аналізу положень ст.ст. 520-522 ЦК України вбачається, що правочин про заміну боржника у зобов`язанні не є новим зобов`язанням у розумінні норм ч.1 ст.173 ГК України та ч.1 ст.509 КЦ України. А заміна сторони у зобов`язанні є лише правовою конструкцією зміни складу учасників правовідносин, яка не змінює суті зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.73, ч.1 ст.74, ст.76, ч.1 ст.77, ч.1 ст.86 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Місцевий суд законно і обгрунтовано визнав кредиторські вимоги ПрАТ "Райз-Максимко" на загальну суму 1 505 462 891,35 грн., а саме: 4 204,00 грн. (судовий збір) - перша черга, 1 505 458 687,35 грн. - четверта черга, з правом вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів боржника.

В частині відмови ПрАТ "Райз-Максимко" у задоволенні вимог на суму 298 946 075,18 грн. ухвала господарського суду м.Києва від 17.04.2024р. апелянтом - Експортно-Імпортним Банком Сполучених Штатів не оскаржувалась.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг, зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції в цих частинах.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ТОВ «СП «Нива» і Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду м.Києва від 17.04.2024р. по справі №910/628/20 в частині кредиторських вимог ТОВ «СП «Нива» і в частині визнання кредитором боржника ПрАТ "Райз-Максимко" на суму 1 505 462 891,35 грн. - без змін.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 28.10.2024р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді М.Л. Доманська

С.В. Сотніков