ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2024 р. Справа № 911/270/24

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., за участю секретаря судового засідання Литовки А.С., розглянув матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Медична компанія «Медікус»

до: 1) Калинівської селищної ради Броварського району Київської області;

2) Комунального підприємства «Калинівська керуюча компанія з обслуговування житлового фонду «Громадський сервіс» Калинівської селищної ради

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

за участю представників

позивача: ОСОБА_1 - керівник, Павленко Г.М. - адвокат, ордер серії АІ № 1363571 від 29.03.2024;

відповідачів: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Медична компанія «Медікус» (далі - позивач, ТОВ «Медична компанія «Медікус») звернулося до Господарського суду Київської області із позовною заявою від 22.01.2024 до Калинівської селищної ради Броварського району Київської області (далі - відповідач 1, Калинівська селищна рада) та Комунального підприємства «Калинівська керуюча компанія з обслуговування житлового фонду «Громадський сервіс» Калинівської селищної ради (далі - відповідач 2, КП «Керуюча компанія «Громадський сервіс»), у якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Калинівської селищної ради;

- зобов`язати Калинівську селищну раду усунути перешкоди в користуванні ТОВ «Медична компанія «Медікус» земельною ділянкою з кадастровим номером :02:008:0002, розташованої в межах Калинівської територіальної громади Броварського району Київської області, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення;

- зобов`язати відновити стан вказаної земельної ділянки з кадастровим номером :02:008:0002, розташованої в межах Калинівської територіальної громади Броварського району Київської області, шляхом покладання обов`язку на відповідача 1 організувати збирання, перевезення та/або оброблення відходів, власник яких не встановлений, в місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили;

- зобов`язати КП «Керуюча компанія «Громадський сервіс» прибрати із земельної ділянки :02:008:0002 стихійне сміттєзвалище шляхом збирання, перевезення та/або оброблення відходів в спеціально відведених місцях згідно з чинним законодавством у місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що у грудні 2021 року ТОВ «Медична компанія «Медікус» придбало у Калинівської селищної ради земельну ділянку з кадастровим номером :02:008:0002 з метою будівництва на ній заводу по виробництву хірургічного шовного матеріалу та офісно-складського комплексу для зберігання лікарських засобів.

За твердженнями позивача, з початку збройної військової агресії російської федерації ТОВ «Медична компанія «Медікус» призупинило будівельні роботи, а в січні 2023 року керівник компанії виявив на вказаній земельній ділянці створене невідомими особами несанкціоноване сміттєзвалище безхазяйних відходів, про яке ТОВ «Медична компанія «Медікус» повідомило Калинівську селищну раду в порядку, передбаченому Законом України «Про відходи» (в редакції, яка діяла на дату виявлення відходів). Цей факт, як вказує позивач, Калинівська селищна рада не заперечувала під час підписання Акту обстеження земельної ділянки від 22.02.2023.

Позивач вважає, що Калинівська селищна рада повинна була взяти такі відходи на облік та вжити заходів з ліквідації безхазяйних відходів. На думку позивача, невиконання відповідачами своїх обов`язків, передбачених Законом України «Про відходи» (у редакції, яка діяла на дату виявлення відходів), Законом України «Про управління відходами» та Порядком поводження з безхазяйними відходами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1217 від 03.08.1998, перешкоджає позивачу, як власнику земельної ділянки, використовувати її за цільовим призначенням.

Господарський суд Київської області ухвалою від 19.02.2024 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 18.03.2024.

Через канцелярію суду 29.03.2024 позивач подав відповіді від 28.03.2024 на відзиви відповідачів.

Через канцелярію суду 01.04.2024 від відповідачів надійшли заяви щодо продовження строку на подання відзиву, а саме: від Калинівської селищної ради - заява від 18.03.2024 № 817, від КП «Керуюча компанія «Громадський сервіс» - заява від 18.03.2024 № 97 (далі - заяви).

Відповідно до викладених у заявах обставин, з огляду на систематичні загрози обстрілу, які супроводжувались повітряною тривогою, робота установ поштового зв`язку була нестабільна, як наслідок відповідачі зіткнулися із непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які унеможливили вчинення процесуальної дії у встановлений судом строк. Таким чином, відповідачі просили суд визнати обставини пропуску строку на подання відзивів поважними та продовжити строк на їх подання.

Одночасно із заявами щодо продовження строку на подання відзивів відповідачі подали до суду відзиви на позовну заяву.

За результатами розгляду в підготовчому засіданні 01.04.2024 заяв відповідачів щодо продовження строку на подання відзиву суд установив, що такі заяви за своїм змістом є заявами про поновлення пропущеного процесуального строку. Заслухавши усні пояснення представників відповідачів стосовно підстав подання зазначених заяв, врахувавши відсутність заперечень з боку представника позивача, суд поновив відповідачам пропущений строк на подання відзиву, виходячи із такого.

Відповідно до статті 113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно із частиною восьмою статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Ухвалою від 19.02.2024 про відкриття провадження у справі суд встановив відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзивів на позовну заяву.

Зазначену ухвалу Калинівській селищній раді вручено 23.02.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 221, а КП «Керуюча компанія «Громадський сервіс» - 27.02.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 609.

Таким чином, строк для подання відзиву відповідачем 1 у цій справі сплинув 11.03.2024, відповідачем 2 - 13.03.2024.

Відповідачі подали до суду відзиви на позовну заяву 01.04.2024, тобто із пропуском встановленого процесуального строку.

Стаття 118 ГПК України визначає, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зміст наведеної норми свідчить про те, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду. Разом з тим, на відміну від поновлення процесуального строку, вирішення судом питання про продовження процесуального строку не обумовлене вчиненням учасником процесуальної дії. Навпаки, процесуальний закон виходить з того, що процесуальний строк продовжується для вчинення процесуальної дії, яка ще не вчинена.

Враховуючи те, що на час подання відповідачами відзивів на позов строки на їх подання у цій справі сплинули, то заявлення відповідачами про продовження таких строків не узгоджується із приписами частини другої статті 119 ГПК України.

Водночас частиною першою статті 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Необхідно зазначити, що вирішення питання щодо поновлення строку, відповідно до частини першої статті 119 ГПК України, перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони чи зі своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Частиною четвертою статті 119 ГПК України передбачено, що одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Вирішуючи питання про поновлення або продовження процесуальних строків, суд має враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій, уникаючи як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.12.2018 у справі № 904/5995/16.

Оцінивши наведені у заявах відповідачів причини пропуску строків на подання відзивів, зважаючи на те, що відповідачі одночасно із заявами вчинили відповідну процесуальну дію, з метою недопущення порушення права на доступ до правосуддя і принципу змагальності сторін, суд дійшов висновку про визнання поважними причин пропуску Калинівською селищною радою і КП «Керуюча компанія «Громадський сервіс» строків на подання відзивів та поновив пропущений процесуальний строк.

Відповідач 1, згідно із поданим до суду відзивом від 18.03.2024 № 746, повністю заперечує проти задоволення позовних вимог.

Аргументуючи свої заперечення проти позову, відповідач 1 зауважує на те, що зазначена у позові земельна ділянка та сміття на ній не є комунальною власністю громади, а перебувають виключно у приватній власності позивача. Відповідач 1 вважає, що позивач не надав жодних документів, які б підтверджували причетність органу місцевого самоврядування до засмічення земельних ділянок, які перебувають у власності позивача. Позивач, як власник земельної ділянки, мав самостійно звернутись до правоохоронних органів з відповідною заявою, однак така заява у матеріалах справи відсутня, як і причини нездійснення позивачем тривалий час нагляду за земельною ділянкою, яка перебуває у його власності.

Відповідач 1 також зазначає, що на території Калинівської територіальної громади Броварського району Київської області видалення твердих побутових відходів з обробленням та видаленням безпечних відходів здійснювалося шляхом їх вивозу та захоронення на санкціонований полігон твердих побутових відходів ТОВ «Десна-2», що розташований в межах села Рожівка Броварського району Київської області. Будь-які інші місця чи об`єкти (місця розміщення відходів, сховищ, полігонів, комплексів, споруд, ділянок надр), на використання яких отримано дозвіл уповноважених органів на видалення відходів чи здійснення інших операцій з відходами, крім санкціонованого полігону твердих побутових відходів ТОВ «Десна-2», на території Калинівської територіальної громади на той час були відсутні.

Крім того відповідач 1 звертає увагу на те, що після проведення повного обстеження земельної ділянки, яка перебуває у приватній власності позивача, зважаючи на відсутність інформації про конкретного власника відходів, відсутність спеціалістів, які володіють відповідними знаннями, Калинівська селищна рада вжила додаткові заходи для з`ясування обставин утворення стихійного звалища відходів і встановлення їх власників шляхом направлення звернення про вжиття заходів у межах повноважень на адресу Броварського відділу ГУНП у Київській області та Державної екологічної інспекції Столичного округу. За результатами звернень Калинівської селищної ради 24.02.2023 Броварська окружна прокуратура Київської області розпочала процесуальне керівництво за досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000023, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 239 Кримінального кодексу України.

Відповідач 1 вважає, що позивач, незважаючи на те, що питання стосовно визначення власника відходів перебуває на контролі і потребує додаткового вивчення із залученням відповідних спеціалістів у цій галузі та правоохоронних органів, не беручи до уваги початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000023, самостійно визначив власника відходів, чим взяв на себе функції правоохоронних органів та органів прокуратури. Тому, на думку відповідача 1, позовні вимоги є передчасними і жодним чином не доведені. На переконання відповідача 1, допоки досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000023 триває - об`єктивний розгляд цього спору не є можливим, тому Калинівська селищна рада та її структурні підрозділи не є належними відповідачами у цій справі, адже власник відходів ще не визначений, як і не встановлено безхазяйність відходів.

Відповідач 2 у поданому суду відзиві від 18.03.2024 № 97 просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Заперечення відповідача 2 ґрунтуються, зокрема на тому, що відповідачі не є власниками земельної ділянки, на яких невстановленими особами утворено несанкціоноване звалище відходів, натомість позивач, як власник земельної ділянки, має обов`язок по здійсненню благоустрою, прибирання (санітарного очищення) такої власності.

Також відповідач 2 вважає, що КП «Керуюча компанія «Громадський сервіс», не маючи договірних відносин із власником земельної ділянки, - не має обов`язку із здійснення прибирання (санітарного очищення) території, яка перебуває у приватній власності позивача.

Через канцелярію суду 15.04.2024 відповідачі подали відповіді на відповіді позивача на відзиви, а саме: Калинівська селищна рада - відповідь від 12.04.2024 № 1007, КП «Керуюча компанія «Громадський сервіс» - відповідь від 12.04.2024 № 97.

Через канцелярію суду 29.04.2024 від позивача надійшли додаткові пояснення (в порядку частини п`ятої статті 161 ГПК України).

З метою вирішення питань, визначених статтею 182 ГПК України, суд неодноразово відкладав підготовче засідання та оголошував перерву в підготовчому засіданні; строк підготовчого провадження продовжено на тридцять днів ухвалою від 15.04.2024.

Ухвалою від 06.05.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 03.06.2024.

З метою надання сторонам часу для врегулювання спору мирним шляхом, на підставі відповідних клопотань сторін, суд неодноразово відкладав розгляд справи, а саме: ухвалою від 03.06.2024 - на 08.07.2024; ухвалою від 08.07.2024, у зв`язку із оголошенням 08.07.2024 у місті Києві сигналу «повітряна тривога» та неможливістю проведення судового засідання, розгляд справи по суті призначено на 05.08.2024; ухвалою від 05.08.2024 розгляд справи відкладено на 02.09.2024.

Через канцелярію суду 02.09.2024 відповідачі подали клопотання від 30.08.2024 № 2344 (Калинівська селищна рада) і № 119 (КП «Керуюча компанія «Громадський сервіс») про розгляд справи у відсутність відповідачів.

Через канцелярію суду 02.09.2024 позивач подав клопотання від 30.08.2024 про долучення до справи нових доказів, у якому просив суд:

- поновити строки подання доказів;

- долучити і врахувати під час ухвалення рішення пояснення, викладені у цьому клопотанні, та долучені до клопотання копії доказів, а саме: акту обстеження земельної ділянки, кадастровий номер :02:008:0002, постійно діючої комісії з питань поводження з безхазяйними відходами на території Калинівської територіальної громади Броварського району Київської області від 28.06.2024; протоколу № 1 від 28.06.2024 засідання постійно діючої комісії з питань поводження з безхазяйними відходами на території Калинівської територіальної громади Броварського району Київської області щодо несанкціонованого розміщення відходів на земельних ділянках приватної форми власності за кадастровими номерами :02:008:0002, :04:008:0013 та :02:008:0009; рішення Калинівського селищного голови № 214 від 12.07.2024.

Обгрунтовуючи неможливість подання доказів у встановлений законом строк, присутня у судовому засіданні 02.09.2024 представниця позивача зазначила, що на момент подання позову відповідні докази не існували. Водночас, на думку позивача, зазначені докази підтверджують обґрунтованість позовних вимог та мають бути враховані судом під час вирішення спору.

Розглянувши в судовому засіданні 02.09.2024 клопотання ТОВ «Медична компанія «Медікус» від 30.08.2024 про долучення до справи нових доказів та заслухавши усні пояснення представниці позивача, суд дійшов висновку про його задоволення з огляду на таке.

Згідно зі статтею 207 ГПК України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

За приписами статті 80 ГПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Статтею 118 ГПК України передбачено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Позивач в обгрунтування причин неможливості подання доказів у встановлений законом строк, зокрема зазначив, що зазначені докази не існували на момент подання позову.

З цього приводу варто зауважити, що Господарський процесуальний кодекс України не містить жодної заборони на подання доказів, які не існували на момент відкриття провадження у справі, та не встановлює їх беззаперечну неналежність та недопустимість. Водночас жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд, відповідно до приписів статті 86 ГПК України, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, з метою всебічного, повного та об`єктивного встановлення всіх обставин справи, суд поновив позивачу строк на подання доказів та прийняв їх до розгляду.

У судовому засіданні 02.09.2024 суд розпочав розгляд справи по суті та заслухав вступне слово представників позивача щодо вимог заявленого позову, після чого оголосив перерву в судовому засіданні до 09.09.2024.

У судовому засіданні 09.09.2024, після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, представниця позивача виступила із заключним словом, посилаючись на обставини і докази, досліджені в судовому засіданні.

Представники відповідачів у судові засідання на стадії судового розгляду справи по суті не з`явилися. При цьому суд врахував подані 02.09.2024 відповідачами клопотання про розгляд справи у відсутність відповідачів, а також ту обставину, що їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до частини першої статті 233 ГПК України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Після виходу з нарадчої кімнати, відповідно до статті 240 ГПК України, 09.09.2024 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Калинівська селищна рада (орендодавець) і ТОВ «Медична компанія «Медікус» (орендар) уклали 14.04.2005 договір оренди земельної ділянки загальною площею 3,7352 га під розміщення заводу по виробництву хірургічного шовного матеріалу та офісно-складського комплексу для зберігання лікарських засобів в смт Калинівка на території промислової зони, що знаходиться в адміністративних межах Калинівської селищної ради.

За інформацією з порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, 07.09.2021 ТОВ «Медична компанія «Медікус» зареєструвало повідомлення про початок виконання будівельних робіт на земельній ділянці з кадастровим номером :02:008:0002, назва об`єкта: «Нове будівництво заводу по виробництву хірургічного шовкового матеріалу та офісно-складського комплексу для зберігання лікарських засобів з допоміжними господарськими будівлями і спорудами».

Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу: 292933074 від 28.12.2021) 28.12.2021 за ТОВ «Медична компанія «Медікус» зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:008:0002, площею 3,7352 га, яка знаходиться за адресою: Київська обл., Броварський р-н, смт Калинівка.

Відповідно до акту від 28.12.2021 приймання-передачі земельної ділянки площею 3,7352 гектара, кадастровий номер земельної ділянки: :02:008:0002, Калинівська селищна рада (продавець) передала, а ТОВ «Медична компанія «Медікус» (покупець) прийняло земельну ділянку площею 3,7352 гектара, кадастровий номер земельної ділянки: :02:008:0002, цільове призначення: Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, за адресою: Київська область, Броварський район, смт Калинівка, територія промислової зони.

Листом від 20.01.2023 № 10 ТОВ «Медична компанія «Медікус» повідомило Калинівську селищну раду (вх. № 158 від 23.01.2023) про те, що на земельній ділянці з кадастровим номером :02:008:0002 виявлено безхазяйні відходи, з яких утворено самовільне несанкціоноване сміттєзвалище. ТОВ «Медична компанія «Медікус» просило Калинівську селищну раду вважати цей лист офіційним зверненням для того, щоб: взяти такі відходи на облік для визначення кількості, складу, властивостей, вартості відходів, рівня їх небезпеки для навколишнього природного середовища і здоров`я людини; у разі потреби для визначення їх оцінки залучити відповідних спеціалістів; вжити заходів для визначення власників відходів із залученням правоохоронних органів, щоб притягнути винних до відповідальності та покласти на винних зобов`язання ліквідувати за власний рахунок утворене сміттєзвалище. У додаток до листа ТОВ «Медична компанія «Медікус» долучило фото зі сміттям на земельній ділянці від 20.01.2023.

У доповнення до листа від 20.01.2023 № 10 ТОВ «Медична компанія «Медікус» та ОСОБА_1 звернулись до Калинівської селищної ради із колективним зверненням від 27.01.2023 (вх. № 205 від 30.01.2023), в якому просили: своїм рішенням створити відповідну комісію (робочу групу), яка би мала повноваження вжити відповідні заходи, спрямовані на вирішення питань щодо несанкціонованого сміттєзвалища з безхазяйними відходами; включити до комісії (робочої групи) представників заявників як власників земельної ділянки, представників Калинівської селищної ради, зокрема і землевпорядника, представників Національної поліції України, представників Державної екологічної інспекції, представників Держпродспоживслужби та інших осіб; призначити дату засідання створеної комісії (робочої групи) з виїздом на місце несанкціонованого сміттєзвалища з безхазяйними відходами для проведення його комісійного огляду (візуального обстеження) та документування виявлених фактів порушення законодавства.

З метою ефективного проведення заходів, спрямованих на виявлення та припинення незаконних дій, які полягають у несанкціонованому зберіганні побутових відходів на землях приватної власності, які розташовані у межах Калинівської територіальної громади, про наявність яких власник земельної ділянки повідомив шляхом направлення на адресу селищної ради звернення від 20.01.2023 № 10 (вх. 158 від 23.01.2023), 20.01.2023 (вх. 32 від 23.01.2023) та від 30.01.2023 № 205, Калинівська селищна рада видала 01.02.2023 розпорядження № 3 «Про створення комісії обстеження земельної ділянки приватної форми власності на наявність факту несанкціонованого сміттєзвалища на території Калинівської територіальної громади Броварського району Київської області», відповідно до якого вирішено, зокрема: створити виїзну комісію з обстеження земельної ділянки приватної форми власності на наявність факту несанкціонованого сміттєзвалища на території Калинівської територіальної громади Броварського району Київської області та затвердити її склад згідно з пунктом 2 цього розпорядження, а саме: Калинівський селищний голова, посадові особи виконавчого комітету Калинівської селищної ради, поліцейський офіцер Калинівської територіальної громади, уповноважений представник від Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, уповноважений представник від ТОВ «Медична компанія «Медікус», фізична особа ОСОБА_1 або його законний представник.

За наслідками обстеження 22.02.2023 належної ТОВ «Медична компанія «Медікус» земельної ділянки з кадастровим номером :02:008:0002, загальною площею 3,7352 га, яка розташована у межах Калинівської територіальної громади, виїзна комісія у складі, затвердженому розпорядженням Калинівської селищної ради від 01.02.2023 № 3, а також за участю ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , склала акт обстеження земельної ділянки приватної форми власності на наявність факту несанкціонованого сміттєзвалища побутових відходів на території Калинівської територіальної громади Броварського району Київської області (далі - Акт обстеження від 22.02.2023).

Згідно з підпунктом 4 пункту 3 Акту обстеження від 22.02.2023 під час проведення обстеження вказаної земельної ділянки виявлено несанкціоноване стихійне сміттєзвалище безхазяйних побутових відходів у вигляді:

«- фрагментів асфальтобетонного покриття.

- велика кількість залишків будівельних матеріалів серед яких: обгортки, шифер, червона цегла, залишки газобетонного блоку, скловата, бетонні труби, скло та плівка, тощо,

- велика кількість медичних відходів у вигляді: Хірургічний шовний матеріал Поліамід монофіламент синій, 4/0 із закінченим строком зберігання, елементи пакування лікарських засобів різного характеру, пусті лабораторні пробірки.

- побутові відходи серед яких залишки побутових речей, пакувальних матеріалів, побутових приладів, тари (дерев`яної, скляної, металевої), предметів і виробів з дерева, металу, шкіри, пиломатеріалів, текстилю;

- органічні відходи серед яких лушпиння від овочів, залишки їжі.

- паперові відходи, серед яких різного роду квитанції, договори, накладні, рекламні оголошення.

- пластикові відходи серед яких ритуальні вінки та штучні квіти.

- відпрацьовані шини різних розмірів та кузовні деталі колісних транспортних засобів.

Крім цього, на вказаній земельній ділянці існує велика кількість поліпропіленових мішків з наявними відходами різного роду походження.

Також, на земельній ділянці виявлено сліди від великогабаритних транспортних засобів, які самочинно, без дозволу власника земельної ділянки перебували на земельній ділянці кадастровий номер: :02:008:0009. Зі слів власника з моменту звернення його до органу місцевого самоврядування та до моменту огляду комісією на земельній ділянці невідомими особами було здійснено часткове переміщення відходів по земельній ділянці (насипом) для розчищення під`їзду, що підтверджується слідами протекторів коліс великогабаритного транспорту.».

Відповідно до висновку комісії, викладеному у пункті 5 Акту обстеження від 22.02.2023, у результаті обстеження земельної ділянки приватної форми власності, кадастровий номер :02:008:0002, яка перебуває у приватній власності ТОВ «Медична компанія «Медікус», виявлено несанкціоноване стихійне сміттєзвалище безхазяйних побутових відходів.

В додаток до Акту обстеження від 22.02.2023 члени комісії склали реєстр документів та предметів, знайдених виїзною комісією, із фото предметів та документів на 33 сторінках.

У подальшому ТОВ «Медична компанія «Медікус» та ОСОБА_1 звернулись до Калинівської селищної ради із колективним зверненням від 06.03.2023 (вх. № 578 від 06.03.2023), у якому, з огляду на факти, зафіксовані Актом обстеження від 22.02.2023, пропонували підписати тристоронній меморандум між заявниками, селищною радою та обслуговуючою компанією з вивозу сміття щодо спільних узгоджених дій з утилізації безхазяйного сміття, яке розміщене на належних заявникам земельних ділянках.

У відповідь на вказане звернення Калинівська селищна рада листом від 20.03.2023 № 609 повідомила, що з метою ефективного проведення заходів, спрямованих на виявлення та припинення незаконних дій, які полягають у несанкціонованому зберіганні побутових відходів на землях приватної власності, які розташовані у межах Калинівської територіальної громади, селищна рада скерувала відповідні звернення про вжиття заходів у межах повноважень на адресу Броварського відділу ГУНП у Київській області та Державної екологічної інспекції Столичного округу.

ТОВ «Медична компанія «Медікус» звернулась до Калинівської селищної ради із скаргою від 27.07.2023 № 131 з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених бездіяльністю органу місцевого самоврядування за статтею 12 Закону України «Про управління відходами», зокрема: невідкладно зібрати, перевести відходи відповідним суб`єктом господарювання у сфері управління відходами з земельної ділянки компанії, кадастровий номер: :02:008:0002.

У відповідь на вказану скаргу Калинівська селищна рада листом від 04.08.2023 № 1781 повідомила, що питання ліквідації несанкціонованого звалища відходів, зокрема на земельній ділянці з кадастровим номером :02:008:0002 буде вирішено за результатами розгляду, в тому числі звернень Калинівської селищної ради, Броварським РУП ГУНП у Київській області, Державною екологічною інспекцією столичного округу, органом досудового розслідування у кримінальному провадженні від 24.02.2023 за № 0000023.

Звертаючись із позовом до суду, позивач стверджує, що до цього часу сміття знаходиться на території земельної ділянки ТОВ «Медична компанія «Медікус», Калиніська селищна рада не приймає жодних рішень та не вчиняє жодних дій щодо вивезення сміття, у зв`язку з чим позивачу, як власнику, спричиняється триваюча майнова шкода та чиняться перешкоди в користуванні земельною ділянкою за її цільовим призначенням.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить із такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною третьою статті 140 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Пунктом 341 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради приймаються рішення щодо здійснення виконавчим органом сільської, селищної, міської ради державного контролю за використанням та охороною земель.

Частиною першою статті 71 цього ж Закону передбачено, що територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

За приписами статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», організація благоустрою населених пунктів входить до відання міських, сільських і селищних рад. Окрім цього, згідно з підпунктом 1 пункту «б» частини першої статті 33 цього Закону, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать повноваження щодо здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення.

Положеннями статті 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території в межах наданих повноважень.

Водночас правові, організаційні та економічні засади діяльності, пов`язаної із запобіганням або зменшенням обсягів утворення відходів, їх збиранням, перевезенням, зберіганням, сортуванням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням та захороненням, а також з відверненням негативного впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я людини на території України визначені Законом України «Про відходи» від 05.03.1998 № 187/98-ВР, який діяв на момент виявлення позивачем відходів.

Статтею 12 Закону України «Про відходи» визначено, що відходи, щодо яких не встановлено власника або власник яких невідомий, вважаються безхазяйними. З метою запобігання або зменшення обсягів утворення відходів виявлені безхазяйні відходи беруться на облік. Порядок виявлення та обліку безхазяйних відходів визначається Кабінетом Міністрів України. Власники або користувачі земельних ділянок, на яких виявлено безхазяйні відходи, зобов`язані у п`ятиденний строк повідомити про них місцеві органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування.

За приписами статті 21 Закону Україні «Про відходи», органи місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами забезпечують ліквідацію несанкціонованих і неконтрольованих звалищ відходів.

Особливості управління безхазяйними відходами визначаються Порядком виявлення та обліку безхазяйних відходів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.1998 № 1217 (далі - Порядок).

Так, заяви (повідомлення) про факти виявлення відходів розглядаються на черговому (позачерговому) засіданні постійно діючої комісії з питань поводження з безхазяйними відходами (далі - комісія) (пункт 5 Порядку).

Комісія визначає кількість, склад, властивості, вартість відходів, ступінь їх небезпеки для навколишнього природного середовища і здоров`я людини та вживає заходів до визначення власника відходів. У разі необхідності для визначення власника відходів та їх оцінки можуть залучатися правоохоронні органи, відповідні спеціалісти та експерти (пункт 6 Порядку).

За результатами своєї роботи комісія складає акт, який передається до місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування для вирішення питання про подальше поводження з відходами (пункт 7 Порядку).

На підставі акта комісії місцеві державні адміністрації або органи місцевого самоврядування приймають рішення щодо подальшого поводження з відходами та в разі необхідності порушують справу про притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні законодавства про відходи, та відшкодування заподіяної шкоди (пункт 8 Порядку).

Як свідчать матеріали справи, у січні 2023 року позивач виявив на належній йому земельній ділянці з кадастровим номером :02:008:0002 самовільне несанкціоноване сміттєзвалище з безхазяйними відходами, про що письмово повідомив Калинівську селищну раду в порядку, передбаченому Законом України «Про відходи».

У подальшому, на підставі розпорядження Калинівської селищної ради № 3 від 01.02.2023, виїзна комісія у складі, затвердженому зазначеним розпорядженням, зафіксувала факт наявності на земельній ділянці ТОВ «Медична компанія «Медікус» несанкціонованого стихійного сміттєзвалища безхазяйних побутових відходів, що підтверджується Актом обстеження від 22.02.2023.

З 09.07.2023 набрав чинності Закон України «Про управління відходами» від 20.06.2022 № 2320-IX, а Закон України «Про відходи» втратив чинність.

Відповідно до положень статті 12 Закону України «Про управління відходами» власник або користувач земельної ділянки, на якій виявлено відходи, власник яких не встановлений, невідкладно, але не пізніше 24 годин з моменту виявлення таких відходів, інформує про це орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади.

Орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади із залученням територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, територіального органу Національної поліції України встановлює утворювача або власника виявлених відходів на основі: 1) інформації, наданої власником або користувачем земельної ділянки, на якій виявлено відходи; 2) інформації, наданої громадянами, підприємствами, установами та організаціями, медіа; 3) аудіо- та відеозаписів, наданих громадянами, підприємствами, установами, організаціями; 4) інших джерел, визначених законом.

Якщо власник відходів встановлений, він зобов`язаний відшкодувати всі витрати на його пошук, а також витрати на збирання, перевезення та оброблення відходів суб`єктом господарювання у сфері управління відходами, компенсувати інші збитки та шкоду, заподіяну забрудненням та іншим негативним впливом відходів на здоров`я людини та навколишнє природне середовище.

Якщо власник відходів не встановлений, передача відходів до суб`єкта господарювання у сфері управління відходами та усунення негативних наслідків, спричинених відходами, здійснюється за рахунок державного або місцевого бюджету.

Збирання, перевезення та/або оброблення відходів, власник яких не встановлений, виявлених у межах населених пунктів, організовують органи місцевого самоврядування.

Таким чином, Законом України «Про управління відходами» на Калинівську селищну раду як на орган місцевого самоврядування покладені обов`язки щодо управління відходами, власник яких не встановлений.

Аналіз положень чинного законодавства свідчить про те, що Калинівська селищна рада повинна встановити власників цих відходів та/або їх утворювачів, при цьому:

- незалежно від встановлення утворювачів (власників) відходів чи відсутності таких, орган місцевого самоврядування повинен за рахунок коштів державного або місцевого бюджету зібрати, перевезти та обробити вказані відходи із залученням відповідного суб`єкта господарювання у сфері управління відходами;

- орган місцевого самоврядування повинен знайти власників сміття та зобов`язати їх відшкодувати всі витрати на їх пошук, а також витрати на збирання, перевезення та оброблення відходів суб`єктом господарювання у сфері управління відходами, компенсувати інші збитки та шкоду, заподіяну забрудненням та іншим негативним впливом відходів на здоров`я людини та навколишнє природне середовище. Витрати, збитки та шкода, заподіяна забрудненням або іншим негативним впливом відходів на навколишнє природне середовище, відшкодовуються в судовому порядку за позовом органу місцевого самоврядування або місцевого органу виконавчої влади.

Суд установив, що після звернення позивача до суду із цим позовом та відкриття провадження у справі постійно діюча комісія з питань поводження з безхазяйними відходами на території Калинівської територіальної громади Броварського району Київської області здійснила обстеження земельної ділянки з кадастровим номером :02:008:0002, яка належить на праві власності ТОВ «Медична компанія «Медікус».

У результаті обстеження вказаної земельної ділянки комісія виявила несанкціоноване стихійне сміттєзвалище безхазяйних побутових відходів приблизним об`ємом, що становить 5230 куб. м, власник яких невідомий, про що складено Акт обстеження від 28.06.2024.

Відповідно до пункту 6 Акту обстеження від 28.06.2024 комісія рекомендувала, зокрема: визначити побутові відходи приблизним об`ємом, що становить 5230 куб. м, які несанкціоновано розміщені на земельній ділянці приватної форми власності, кадастровий номер: :02:008:0002 - безхазяйними та взяти такі відходи на облік.

Зазначений Акт обстеження від 28.06.2024 затверджений рішенням постійно діючої комісії з питань поводження з безхазяйними відходами на території Калинівської територіальної громади Броварського району Київської області щодо несанкціонованого розміщення відходів на земельних ділянках приватної форми власності за кадастровими номерами: :04:008:0013, :02:008:0009, :02:008:0002, яке оформлено протоколом № 1 від 28.06.2024.

Рішенням від 12.07.2024 № 214 Калинівська селищна рада затвердила зазначений протокол постійно діючої комісії, визначила побутові відходи, які несанкціоновано розміщені, зокрема на земельній ділянці з кадастровим номером :02:008:0002 - безхазяйними, та взяла їх на облік з подальшим вирішенням питання щодо їх ліквідації в установленому законодавством порядку.

Таким чином, визнавши відходи безхазяйними, Калинівська селищна рада визнала за собою і обов`язок їх ліквідувати в установленому законодавством порядку, тобто усунути перешкоди у користуванні позивачем земельною ділянкою :02:008:0002. Водночас, станом на дату вирішення спору Калинівська селищна рада на виконання свого ж рішення не вчинила жодних фактичних дій щодо ліквідації відходів. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Така триваюча (більш ніж один рік з моменту фіксації наявності на земельній ділянці позивача безхазяйних відходів згідно з Актом обстеження від 22.02.2023) бездіяльність Калинівської селищної ради перешкоджає позивачу як власнику земельної ділянки використовувати її за цільовим призначенням. При цьому матеріалами справи підтверджується, що позивач зі свого боку вчинив усі необхідні дії з метою спонукання селищної ради виконати покладені на неї обов`язки з ліквідації сміттєзвалища безхазяйних відходів.

Отже суд приходить до висновку, що Калинівська селищна рада, в межах наданих їй повноважень та визначених обов`язків, своєю поведінкою допустила протиправну бездіяльність.

Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Положеннями статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав; застосування інших, передбачених законом, способів.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог до відповідача 1, та, як наслідок, наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності Калинівської селищної ради і зобов`язання останньої усунути перешкоди у користуванні позивачем земельною ділянкою з кадастровим номером :02:008:0002 шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення, а саме шляхом покладення обов`язку на Калинівську селищну раду організувати збирання, перевезення та/або оброблення відходів, власник яких не встановлений, в місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили.

Вирішуючи спір у частині вимоги позивача про зобов`язання КП «Керуюча компанія «Громадський сервіс» прибрати із земельної ділянки :02:008:0002 стихійне сміттєзвалище шляхом збирання, перевезення та/або оброблення відходів в спеціально відведених місцях згідно чинного законодавства в місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили, суд виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 14 ГПК України).

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Зі свого боку суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і, у разі встановлення порушеного права, з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Статтею 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Водночас неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц).

Суд під час розгляду справи не встановив, які дії чи бездіяльність КП «Керуюча компанія «Громадський сервіс» призвели до порушення прав позивача. Зокрема, між сторонами відсутній укладений договір, в силу якого КП «Керуюча компанія «Громадський сервіс» було б зобов`язане вчинити дії щодо ліквідації відходів, власник яких не встановлений, на належній позивачу земельній ділянці. Також у матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до відповідача 2 з будь-якими претензіями чи вимогами.

Натомість правовий аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що у цьому спорі саме на Калинівську селищну раду покладається обов`язок забезпечення та організації вжиття заходів з ліквідації відходів, власник яких не встановлений, з належної позивачу земельної ділянки, у тому числі й визначення у встановленому порядку конкретного суб`єкта господарювання, який повинен здійснити збирання, перевезення та/або оброблення таких відходів.

Враховуючи викладене, позов в частині вимог ТОВ «Медична компанія «Медікус» до КП «Керуюча компанія «Громадський сервіс» не підлягає задоволенню.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, а також те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині вимог до Калинівської селищної ради про: визнання протиправною бездіяльності Калинівської селищної ради; зобов`язання Калинівської селищної ради усунути перешкоди в користуванні ТОВ «Медична компанія «Медікус» земельною ділянкою з кадастровим номером :02:008:0002, розташованої в межах Калинівської територіальної громади Броварського району Київської області, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення; зобов`язання відновити стан вказаної земельної ділянки з кадастровим номером :02:008:0002, розташованої в межах Калинівської територіальної громади Броварського району Київської області, шляхом покладення обов`язку на Калинівську селищну раду організувати збирання, перевезення та/або оброблення відходів, власник яких не встановлений, в місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили. Позов у частині вимоги ТОВ «Медична компанія «Медікус» про зобов`язання КП «Керуюча компанія «Громадський сервіс» прибрати із земельної ділянки :02:008:0002 стихійне сміттєзвалище шляхом збирання, перевезення та/або оброблення відходів в спеціально відведених місцях згідно чинного законодавства в місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили - не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд керується пунктом 2 частини першої статті 129 ГПК України, відповідно до якого судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 129, 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Калинівської селищної ради Броварського району Київської області.

3. Зобов`язати Калинівську селищну раду Броварського району Київської області (07443, Київська обл., Броварський р-н, смт Калинівка, вул. Чернігівська, буд. 20; ) усунути перешкоди в користуванні Товариством з обмеженою відповідальністю «Медична компанія «Медікус» (02100, м. Київ, вул. Бажова, буд. 12; ) земельною ділянкою з кадастровим номером :02:008:0002, розташованою в межах Калинівської територіальної громади Броварського району Київської області, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення.

4. Зобов`язати Калинівську селищну раду Броварського району Київської області (07443, Київська обл., Броварський р-н, смт Калинівка, вул. Чернігівська, буд. 20; ) відновити стан земельної ділянки з кадастровим номером :02:008:0002, розташованої в межах Калинівської територіальної громади Броварського району Київської області, шляхом покладення обов`язку на Калинівську селищну раду Броварського району Київської області організувати збирання, перевезення та/або оброблення відходів, власник яких не встановлений, в місячний строк з дня набрання рішенням законної сили.

5. Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Медична компанія «Медікус» до Комунального підприємства «Калинівська керуюча компанія з обслуговування житлового фонду «Громадський сервіс» Калинівської селищної ради про зобов`язання вчинити дії.

6. Стягнути з Калинівської селищної ради Броварського району Київської області (07443, Київська обл., Броварський р-н, смт Калинівка, вул. Чернігівська, буд. 20; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Медична компанія «Медікус» (02100, м. Київ, вул. Бажова, буд. 12; ) 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн 00 коп. судового збору.

7. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до статей 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 28.10.2024.

Суддя О.В. Щоткін