ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23 жовтня 2024 року Справа № 903/732/24

Господарський суд Волинської області у складі судді Вороняк А. С., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши матеріали по справі

за позовом Приватного підприємства Сучасні будівельні технології-12

до відповідача: Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир

про стягнення 1049486,51 грн,

за участю представників-учасників справи:

від позивача: Бутиріна І. І., довіреність від 22.10.2024;

від відповідача: Ковальчук В. І., наказ № 97 від 05.08.2024.

Права та обов`язки учасникам судового процесу роз`яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

В с т а н о в и в:

19.08.2024 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Приватного підприємства Сучасні будівельні технології-12 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир про стягнення 1049486,51 грн. основної заборгованості за виконані роботи.

При обґрунтуванні позовних вимог посилаються на неналежне виконання відповідачем умов договору підряду № 363 від 06.10.2020 в частині повної оплати виконаних робіт.

Ухвалою суду від 26.08.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.09.2024, запропоновано відповідачу надати відзив на позов, позивачу відповідь на відзив.

11.09.2024 відповідач через систему Електронний суд подав відзив на позовну заяву в якому просить, зокрема, залишити позовну заяву без руху, оскільки опис вкладення, що міститься в додатках до позовної заяви, що міститься в електронному суді, є описом вкладення до листа за номером 370 (дані про це відправлення відсутні на офіційному сайті Укрпошти), а до КЕВ м.Володимир надійшов лист за номером 71.

У судовому засіданні 26.09.2024 судом встановлено, що позовна заява Приватного підприємства Сучасні будівельні технології-12 не відповідає вимогам ст. 164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Ухвалою суду від 26.09.2024 дану позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків, а саме докази надіслання (лист з описом вкладення чіткого переліку документів) позовної заяви з додатками відповідачу.

04.10.2024 позивач подав заяву про усунення недоліків позовної заяви. Дана заява з додатком приєднана до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 08.10.2024 повідомлено учасників справи про те, що підготовче засідання відбудеться 23.10.2024, запропоновано відповідачу надати відзив на позов, заперечення на відповідь на відзив, позивачу відповідь на відзив.

18.09.2024 відповідач через систему «Електронний суд» подав клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №161/4868/24 (кримінальне провадження №0000059 щодо директора ПП «Сучасні будівельні технології-12» Ігнатолі О.В., який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.28 ч.2 ст.366 КК України). При обґрунтуванні клопотання вказує, що оригінали документів, що мають істотне значення у справі №903/732/24, а саме: договір підряду на виконання робіт по об`єкту: «Реконструкція будівлі 51/325 (медпункт) в в/м №51 (204брТа) м.Луцьк» від 06.10.2020 №363, шість додаткових угод до договору №363 від 06.10.2020: №1 від 01.03.2021, №2 від 09.07.2021, №3 від 18.10.2021, №4 від 02.11.2021, №5 від 20.12.2021, №6 від 29.12.2022, рахунки фактури, платіжні доручення, що підтверджують виконання зобов`язань відповідачем за договором №363 від 06.10.2020, акти приймання виконаних будівельних робіт, були вилучені в рамках кримінального провадження. Крім того зазначає, що разом з обвинувальним актом до Луцького міськрайонного суду Волинської області прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону також скеровано цивільний позов в інтересах держави в особі органів, уповноважених здійснювати функції у спірних відносинах: Міністерства оборони України, КЕВ м.Володимир, в порядку статті 128 Кримінально процесуального кодексу України до ОСОБА_1 про стягнення на користь КЕВ м.Володимир завданої матеріальної шкоди в сумі 296061,50 грн, внаслідок завищення вартості будівельних робіт по договору №363 від 06.10.2020. Вважає, що справа №903/732/24, що розглядається у порядку господарського судочинства та №161/4868/24, що розглядається у порядку кримінального судочинства є пов`язаними одна з одною та є усі підстави стверджувати про наявність об`єктивної неможливості розгляду справи № 903/732/24 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №161/4868/24 (кримінальне провадження №0000059).

У судовому засіданні 23.10.2024 представник позивача заперечила проти зупинення провадження у справі, вказавши, що предметом спору по справі № 903/732/24 є стягнення заборгованості по акту приймання виконаних будівельних робіт № 8 з додатковим актом вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт, що не були вилучені в рамках кримінального провадження, не досліджувалися експертами та не мають ніякого відношення до справи №161/4868/24.

Представник відповідача клопотання про зупинення провадження у справі підтримала та просила його задовольнити.

Щодо клопотання про зупинення провадження у справі, суд зазначає таке.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано нормами статей 227, 228 ГПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу (ч. 2 ст. 227 ГПК України).

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зупинення провадження допускається тоді, коли розглядати справу далі неможливо. Ця підстава зупинення застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі і рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Зі змісту наведеної норми слідує, що причиною зупинення провадження у справі є об`єктивна неможливість її розгляду до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства.

При цьому, вказана процесуальна норма прямо встановлює, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Пов`язаною із цією справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання та оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини 4 та 6 статті 75 ГПК України). Як неможливість розгляду зазначеної справи потрібно розуміти неможливість для цього господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи цьому господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: 1) як саме справа, яка розглядається господарським судом, пов`язана зі справою, що розглядається іншим судом; 2) чим обумовлена неможливість розгляду справи.

Аналогічну правову позицію виклав Верховний Суд у постановах від 10.09.2019 у справі №922/1962/17 і від 17.12.2019 у справі №914/131/19).

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 1049486,51 грн по акту приймання виконаних будівельних робіт № 8 з додатковим актом вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт, що підтвердила представник позивача у судовому засіданні.

Натомість відповідачу, з урахуванням положень частини четвертої, шостої статті 882 ЦК України, потрібно обгрунтувати мотиви відмови від підписання актів.

Частиною 2 ст. 76 ГПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 6 ст. 75 ГПК України визначено, що обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В той же час, ч. 7 вказаної статті встановлює, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, господарський суд наділений самостійними повноваження на оцінку доказів, що містяться в матеріалах господарської справи.

При цьому рішення суду повинно ґрунтуватися на доказах, що досліджувалися та оцінювалися ним безпосередньо, як в сукупності, так і кожен окремо.

Тобто, суд враховує, що він наділений повноваженнями щодо оцінки доказів у справі та встановлення відповідних фактів, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін у цій справі, що надає йому можливість самостійно встановити всі обставини справи та ухвалити рішення по суті.

Суд першої інстанції в межах даного провадження не позбавлений можливості встановити обставини виконання/невиконання позивачем будівельних робіт по акту приймання виконаних будівельних робіт № 8 з додатковим актом вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт за договором підряду № 363 від 06.10.2020, їх обсяг та вартість, чи виконувалися/не виконувалися спірні роботи, мотиви відмови відповідача від підписання даних актів.

Судом встановлено, що відповідачем не наведено достатніх обґрунтувань, на підставі яких він дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до розгляду кримінальної справи, неможливість судом встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів, неможливість здійснення судом перевірки законності та обґрунтованості таких доказів та викладених у них висновків.

Слід зазначити, що відповідач не був позбавлений можливості надати всі наявні у нього докази до господарського суду з метою доведення своїх доводів та заперечень.

Суд наголошує, що для вирішення справи господарському суду необхідно встановити наявність або відсутність в діях відповідача порушення господарського зобов`язання. В той же час, наявність або відсутність в діях представника позивача кримінального правопорушення не має вирішального значення для встановлення обставин наявності чи відсутності в діях відповідача порушення господарського зобов`язання, тим бульше за актами, які не є предметом кримінального правопорушення. Відсутність в діях особи кримінального правопорушення не є беззаперечним свідченням відсутності в діях такої особи господарського правопорушення.

В той же час, сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення в іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду кримінальної справи №161/4868/24, господарський суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті цієї справи, у відповідності до вимог законодавства, предмету та підстав позову.

Позиція Верховного Суду полягає, зокрема, зі схожого питання у такому: "Сама ж по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі" - Постанови ВС від 13.09.2023 у справі №925/1567/20, від 30.11.2023 у справі №873/223/21.

Так, заява відповідача про зупинення провадження у справі не містить доказів неможливості розгляду цієї справи до вирішення вказаної відповідачем іншої справи, та всупереч вимогам пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України не містить аргументованих мотивів необхідності зупинення провадження у справі як у частині об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили вироку у кримінальній справі №161/4868/24, так і стосовно того, що зібрані у господарській справі що розглядається, докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Аналогічний висновок щодо належного обґрунтування заяви про зупинення справи було викладено у Постанові Великої Палати від 25.05.2021 у справі 910/11027/18.

Вирішуючи питання про можливість зупинення провадження у справі суд приймає до уваги те, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини, включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду справ Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Суд наголошує, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Національним судам належить організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України"). Держави-учасниці мають організувати правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, що стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного терміну (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 29.03.2006 у справі "Скордіно проти Італії", від 08.06.2006 у справі "Сюрмелі проти Німеччини"). Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 910/23396/16, від 20.12.2019 у справі № 910/759/19, від 20.06.2019 у справі № 910/12694/18, від 09.07.2020 у справі № 910/1667/19, від 17.04.2019 у справі № 924/645/18, від 20.12.2019 у справі № 910/13234/18, від 13.09.2019 у справі № 912/872/18, від 21.02.2019 у справі № 910/974/18.

Враховуючи вищевикладене, оскільки судом не встановлено та відповідачем не обґрунтовано з посиланням на відповідні обставини(підстави позову), яким чином розгляд справи № 161/4868/24 впливає на об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до набрання законної сили рішенням у справі № 161/4868/24, розглянувши у судовому засіданні 23.10.2024 клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішення суду у справі № 161/4868/24, суд ухвалив на місці відмовити у його задоволенні.

21.10.2024 відповідач через систему «Електронний суд» подав клопотання про долучення до матеріалів справи доказів. Дане клопотання з додатками долучено до матеріалів справи, оскільки подане у строк визначений ухвалою суду від 08.10.2024.

23.10.2024 відповідач через систему «Електронний суд» подав клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, яке судом на підставі ст. 118 ГПК України, залишено без розгляду, оскільки право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд зазначає, що строк на подання відзиву (доказів) на позовну заяву закінчився 21.10.2024, встановлювався судом (ухвала суду від 08.10.2024) та відповідно до вимог процесуального закону не був продовжений за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку.

У судовому засіданні 23.10.2024 представники сторін не заперечували проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Згідно ч.3 ст.177 ГПК України передбачено, що для належної підготовки справи для розгляду по суті строк підготовчого засідання може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Відповідно до ст. 195 ГПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.

Суд на виконання вимог ст. 195 ГПК України, враховуючи строки розгляду справи, ухвалив на місці продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів - по 26.11.2024, закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 12.11.2024.

Згідно із ч. 2 ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 120, 234 ГПК України, господарський суд,-

у х в а л и в :

повідомити учасників справи про те, що розгляд справи по суті відбудеться 12 листопада 2024 року о 10:30 год. в приміщенні Господарського суду Волинської області за адресою: пр-т Волі,54а, м. Луцьк, в залі судових засідань № 209.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана 28.10.2024.

Суддя А. С. Вороняк