17.10.2024Справа № 910/2992/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Божко Д.О., розглянувши
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР М"
про розподіл судових витрат
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР М"
до Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ"
про стягнення 13 453 555,50 грн
Представники сторін:
від позивача: Проскурня Т.В.
від відповідача: Фартушна Т.В.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "СОЛАР М" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" про стягнення 17 367 644,09 грн заборгованості.
В редакції заяви про зменшення розміру позовних вимог від 12.08.2024 позивачем заявлені вимоги про стягнення 13 453 555,50 грн, з яких 11697541,13 грн основного боргу, 1267275,37 грн інфляційних втрат та 488739,00 грн 3% річних.
Господарський суд міста Києва рішенням від 03.10.2024 закрив провадження у справі №910/2992/24 в частині позовних вимог про стягнення основного боргу у сумі 175083,22 грн, в іншій частині позов задовольнив частково, стягнув з Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР М" 11 522 457,91 грн основного боргу, 487565,82 грн 3% річних, 1155605,32 грн інфляційних втрат та 157987,55 грн судового збору, в іншій частині позову відмовив.
08.10.2024 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР М" надійшла заява про розподіл судових витрат, відповідно до якої заявник просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача 174751,88 грн витрат на правову допомогу, пропорційно розміру задоволених вимог, з урахуванням вимог, провадження в частині яких закрито.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.10.2024 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР М" про розподіл судових витрат призначено на 17.10.2024.
16.10.2024 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат на правову допомогу.
У судовому засіданні 17.10.2024 представник заявника підтримала заяву.
Представник відповідача заперечила проти задоволення заяви.
Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд ухвалює додаткове рішення в тому самому порядку, що й судове рішення.
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР М" про розподіл судових витрат , суд
Згідно із ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч.1 ст.124 ГПК України).
В попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат позивач зазначав, що очікує понести витрати на правову допомогу у розмірі 168000,00 грн. Також позивач позовній заяві заявив, що докази на підтвердження розміру судових витрат позивача будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.
08.10.2024 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР М" надійшла заява про розподіл судових витрат в сумі 174751,88 грн з доказами на підтвердження понесення витрат. Заява подана позивачем у строки встановлені ч.8 ст.129 ГПК України.
Частиною 2 статті 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Відповідно до п. 1.1, 1.2 договору про надання правової допомоги № 246/2024 від 20.02.2024 клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. Надання Адвокатським об`єднанням правової допомоги здійснюється на підставі поданої клієнтом письмової заявки, оформленої за формою, наведеною в Додатку № 1 до цього договору.
Згідно з Додатком № 2 до договору про надання правової допомоги № 246/2024 від 20.02.2024 сторони домовились, що вартість послуг (гонорар) Адвокатського об`єднання за договором становить 3000,00 грн за годину роботи адвоката.
Згідно із актом приймання-передавання наданих адвокатських послуг від 05.04.2024 позивачу надані послуги з правової допомоги на суму 114000,00 грн, а саме: підготовка позовної заяви, розрахунок боргу та додаткових матеріалів для подання позову до суду 38 годин.
За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Виходячи з аналізу положень ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.
Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (постанова Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №922/1163/18).
Судом також враховано, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень статті 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Як було зазначено вище, 16.10.2024 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу, у яких відповідач просив відмовити у задоволенні заяви, а в разі якщо суд дійде висновку про необхідність задоволення заяви позивача зменшити розмір компенсації витрат на професійну правничу допомогу. Заперечення обґрунтовані такими обставинами:
- у своїй заяві адвокат зазначає, що 19.04.24- 23.04.24 здійснювалась підготовка та подання заяви про зменшення позовних вимог з розрахунком боргу та іншими додатками, подача даного процесуального документу викликана тим, що адвокатом при підготовці позовної заяви було включено періоди щодо яких послуга не була затверджена та використані Постанови НКРЕКП, які стосувались Постачальників універсальних послуг, тобто дана заява була подана представником позивача через власні помилки на які вказав відповідач у відзиві;
- в заяві представник позивача зазначає, що на підготовку та подання позовної заяви, розрахунку боргу та додаткових матеріалів для пред`явлення позову до суду адвокатом витрачено 38 годин. Відповідач вказує, що заявлений час на зазначену вище правничу допомогу є надмірним;
- щодо уточнених розрахунків заборгованості, то підготовка даних документів була зумовлена невірними розрахунками зі сторони позивача; в свою чергу, відповідач не повинен нести додаткові витрати, пов`язані з допущеними помилками позивача;
- завищеним є час приділений і іншим заявам про які зазначає представник, адже здійснювалось донарахування, а не перерахунок заново всіх сум;
- розмір витрат на правову допомогу є надмірним, неспіврозмірним категорії справи.
Суд погоджується з доводами відповідача в частині не співмірності розміру гонорару із сумою позову, зокрема на переконання суду, враховуючи предмет позову, його обґрунтування, предмет доказування, розмір витрат на підготовку позовної заяви в сумі 114000,00 грн є завищеним, як і надмірною є кількість витраченого адвокатом часу на підготовку позовної заяви 38 годин.
Також суд погоджується з доводами відповідача про те, що підготовка та подання заяви про зменшення позовних вимог з розрахунком боргу з іншими додатками 19.04.2024- 23.04.2024 було викликане помилками самого позивача, про які відповідач зазначив у відзиві.
Крім того, завищеною є вартість послуг на правову допомогу з підготовки та подання заяви про зменшення розміру позовних вимог 08.08.2024-09.08.2024 у розмірі 9000,00 грн, з підготовки клопотання про поновлення провадження у справі.
Суд при цьому звертає увагу на те, що в даному випадку не відбувається втручання суду в договірні відносини між адвокатом та клієнтом щодо визначення вартості правової допомоги, оскільки наразі вирішується виключно питання щодо обґрунтованості покладення таких витрат на відповідача та їх розміру, яке судом вирішується з огляду на обставини цієї справи.
За приписами ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (у даному випадку витрати на правничу допомогу), у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР М" про розподіл судових витрат задовольнити частково.
Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
В іншій частині заяви про розподіл судових витрат відмовити.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано 24.10.2024.
Суддя С.О. Турчин