ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про часткове задоволення скарги

28.10.2024м. ДніпроСправа № 25/188

Розглянувши скаргу ОСОБА_1

на бездіяльність начальника Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

у справі

за позовом Прокурора м. Кривого Рогу в інтересах держави в особі Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг

до Суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 , м. Кривий Ріг

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Виконком Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг

про стягнення 34 211,31 грн

Суддя Мілєва І.В.

За участю секретаря судового засідання Савенко В.А.

Представники:

від позивача:не з`явився;

від відповідача:не з`явився;

від ВДВС: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2004 суд присудив до стягнення з суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 32 211,31 грн на користь Криворізької міської ради. В решті позову відмовлено. Також присуджено до стягнення з суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 322,11 грн держмита в дохід держбюджету. Присуджено до стягнення з суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 112,10 грн витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.11.2004 суд залишив апеляційну скаргу суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 без задоволення та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2004 без змін.

На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2004 та постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.11.2004, суд видав накази про примусове виконання від 06.12.2004.

14.10.2024 ОСОБА_1 подала до суду скаргу на бездіяльність начальника Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність начальника Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що полягає у не скасуванні/знятті арешту з майна ОСОБА_1 , накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АЕ№986012 від 11.04.2005;

- зобов`язати начальника Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) або іншу уповноважену особу скасувати/зняти арешт з майна ОСОБА_1 , який накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АЕ№986012 від 11.04.2005 під час примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області №25/188 від 06.12.2004.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області № 482 від 15.10.2024 призначений повторний автоматичний розподіл справи № 25/188 у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 з посади.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу від 15.10.2024 матеріали справи № 25/188 передані на розгляд судді Мілєвої І.В.

Суд ухвалою від 16.10.2024 прийняв скаргу до розгляду та призначив її розгляд у засіданні на 28.10.2024.

24.10.2024 Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подав до суду відзив на скаргу, в якому зазначив, що до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 02.10.2024 за вх.№ 23.11-30/33463 дійсно звернувся представник скаржника адвокат Зайцев Олександр Вікторович з клопотанням про скасування арешту з майна ОСОБА_1 (обтяження № 1911502 від 22.04.2005), відділом була надана детальна відповідь з роз`ясненням сутності права у державного виконавця щодо прийняття рішення про винесення постанови про скасування арешту з майна боржника, який було накладено ще 11.04.2005, з посиланням на норми ст. 40, 59 Закону України «Про виконавче провадження», які регулюють порядок та підстави скасування державним виконавцем (не начальником) арештів з майна боржника, а враховуючи той факт, що в автоматизованій системі виконавчого провадження інформація про боржника ПІБ ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 не міститься, всі провадження, які перебували на виконанні та завершені - знищенні відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом № 2274/5 від 25.12.2008, та Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом № 1829/5 від 07.06.2017, у зв`язку зі сплином терміну зберігання в архіві відділу. Арешт державною виконавчою службою скасуванню не підлягає. Скаржником не надано до суду доказів щодо порушення саме начальником відділу прав ОСОБА_1 безпосередньо своєю бездіяльністю, оскільки начальник діяв виключно в межах своїх повноважень, визначених посадовою інструкцією та Законом України «Про виконавче провадження». Так, Законом України «Про виконавче провадження», а саме ч.3 ст.59, визначено єдиний порядок, коли безпосередньо начальник відділу має законне право винести постанову про скасування арешту з майна боржника: виключно у порядку виявлення порушення державним виконавцем порядку накладення арешту, встановленого цим законом. В даному випадку відсутня (знищено у зв`язку зі сплином терміну зберігання) не тільки постанова про арешт майна боржника, а і саме виконавче провадження, в рамках якого державним виконавцем і виносилася постанова про арешт майна боржника, а отже ніякої бездіяльності начальником відділу, на чому наполягає представник скаржника, взагалі не має, дії начальника відділу вчинено виключно, посилаючись на норми чинного законодавства. У зв`язку із викладеним відділ просить суд відмовити у задоволені скарги в повному обсязі.

В судове засідання 28.10.2024 не з`явились представники позивача та відповідача; представник ВДВС не з`явився, 24.10.2024 подав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України).

Свою скаргу відповідач обґрунтовує наступним. 25.03.2024 Сьомою криворізькою ДНК на ім`я ОСОБА_1 надано лист за № 219/01-17 відповідно до змісту якого вбачається, що 22.04.2005 державним реєстратором Першої криворізької державної нотаріальної контори згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11.04.2005, виданої державним виконавцем Саксаганського ВДВС Криворізького міського управління юстиції Івановою І.В. при примусовому виконанні наказу № 25/188, який виданий Господарським судом Дніпропетровської області 06.12.2004, про стягнення з СПД ОСОБА_1 на користь Криворізької міської ради боргу в сумі 32 211,31 грн, було накладено арешт на все майно, яке належить ОСОБА_1 . Відомості щодо зняття зазначеного арешту нерухомого майна відсутні. До вказаного листа була додана копія відповідної постанови АЕ № 986012, якою підтверджено інформацію, викладену у наданому листі. Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на все майно, яке належить скаржниці, 22.04.2005 о 15:29:33 годин за № 1911502 накладено арешт. 16.07.2024 на електрону пошту Криворізької міської ради направлено адвокатський запит про надання інформації: чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код інн. НОМЕР_1 боржником перед Криворізькою міською радою? 29.07.2024 від юридичного управління Виконкому Криворізької міської ради отримано лист № 5854/12 від 17.07.2024, відповідно до якого за інформацією Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради та Управління комунальної власності місті виконкому Криворізької міської ради ОСОБА_1 в переліку боржників, які мають заборгованість перед Криворізькою міською радою відсутня. Враховуючи викладене, скаржником 02.10.2024 до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Одеса) було направлено клопотання про скасування арешту з майна боржника. 04.10.2024 від відділу отримано відповідь № 23.11-34/275131, відповідно до якої: надати детальну інформацію за вищевказаним обтяженням Відділ не має можливості в зв`язку з тим, що виконавчі провадження, які перебували на примусовому виконанні у відділі ДВС до 2020 року включно, знищені у зв`язку зі спливом терміну зберігання в архіві. Стверджувати за яким саме виконавчим провадженням було винесено вищевказану постанову АЕ-986012 від 11.04.2005 не є можливим, оскільки книги обліку вхідної кореспонденції та виконавчих проваджень, які перебували на виконанні у 2005 роді знищено у зв`язку зі спливом терміну зберігання в паперовому вигляді в архіві відділу ДВС. З`ясувати з яких саме підстав державним виконавцем Івановою І.В. здійснено арешт майна боржника є неможливим. До Автоматизованої системи виконавчого провадження інформація про боржника ОСОБА_1 не внесена, а отже жодні підстави для скасування арешту з майна ОСОБА_1 у державного виконавця відсутні. Скаржник зазначає, що противоправна бездіяльність начальника Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка полягає у безпідставній відмові у скасуванні арешту з усього майна скаржника, перешкоджає останній вільно володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, що в свою чергу суперечить приписам ст. 41 Конституції України.

В силу приписів ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на момент звернення заявника до суду із цією скаргою) підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Аналіз норм Закону України "Про виконавче провадження" щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" підлягає примусовому виконанню.

Водночас, у разі повного виконання виконавчого документа та сплати витрат, пов`язаних з його примусовим виконанням, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2004 суд присудив до стягнення з суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 32 211,31 грн на користь Криворізької міської ради. В решті позову відмовлено. Також присуджено до стягнення з суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 322,11 грн держмита в дохід держбюджету. Присуджено до стягнення з суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 112,10 грн витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.11.2004 суд залишив апеляційну скаргу суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 без задоволення та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2004 без змін.

На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2004 та постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.11.2004, суд видав накази про примусове виконання від 06.12.2004.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Саксаганського Криворізького міського управління юстиції від 11.04.2005 АЕ 986012 при примусовому виконанні наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2004 по справі № 25/188 накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 .

Відповідно до інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що реєстратором: Першою криворізькою державною нотаріальною конторою 22.04.2005 на все майно фізичної особи ОСОБА_1 накладено обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер 1911502. Підстава обтяження: постанова АЕ-986012, 11.04.2005, ВДВС Саксаганського РУЮ м. Кривого Рогу.

Адвокатом в інтересах ОСОБА_1 було здійснено адвокатський запит до Криворізької міської ради, в якій адвокат просив повідомити чи є ОСОБА_1 боржником перед Криворізькою міською радою?

Розглянувши адвокатський запит від 16.07.2024, Юридичне управління Виконкому Криворізької міської ради листом № 12/19/883 від 22.07.2024 повідомило, що відповідно до інформації Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради та Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради ОСОБА_1 в переліку боржників які мають заборгованість перед Криворізькою міською радою відсутня.

З огляду на викладене, належить дійти висновку, що стягнута рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2004 у справі № 25/188 та визначена у наказі Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2004 по справі № 25/188 заборгованість є погашеною.

У той же час, Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не надав жодних доказів, які б спростували доводи скаржника про відсутність заборгованості за виконавчим провадженням з примусового виконання виконавчого документа у справі № 25/188, як в частині заборгованості, так і в частині можливих виконавчих зборів.

При цьому орган державної виконавчої служби не надав жодних доказів на підтвердження того, що наразі вчиняться дії з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2004 по справі № 25/188, як і не надав відомостей щодо стану виконавчого провадження.

Суд зазначає, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Наведені норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Наявність протягом тривалого часу (більше 19 років) нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності відомостей щодо виконавчого провадження, майнових претензій зі сторони стягувача є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

За таких обставин, суд вважає за доцільне зняти арешт, накладений на майно боржника постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Саксаганського Криворізького міського управління юстиції від 11.04.2005 АЕ 986012, оскільки у застосуванні арешту відсутня необхідність.

У той же час скарга в частині визнання протиправної бездіяльності начальника Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

У ході розгляду скарги судом встановлено, що скаржник 02.10.2024 звернувся до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із клопотанням про скасування арешту.

З наданих скаржником та органом державної виконавчої служби у матеріали справи документів не вбачається, що звертаючись із клопотанням від 02.10.2024 скаржник документально підтвердив погашення заборгованості стягнутої рішенням суду. Докази того, що орган державної виконавчої служби було повідомлено про погашення заборгованості за виконавчим документом матеріали скарги не містять.

За таких обставин, наразі, відсутні підстави для задоволення скарги в частині визнання протиправної бездіяльність начальника Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не скасування/зняття арешту з майна ОСОБА_1 , накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АЕ № 986012 від 11.04.2005.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права (ч. 1 ст. 339 Господарського процесуального кодексу України).

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (ч. 1 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України).

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (ч.2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням наведеного, оскільки за результатами розгляду скарги встановлено наявність підстав для скасування арешту з майна ОСОБА_1 , накладеного постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Саксаганського Криворізького міського управління юстиції від 11.04.2005 АЕ 986012 під час примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2004 по справі № 25/188, суд дійшов висновку про задоволення скарги у цій частині. В іншій частині скарга задоволенню не підлягає з підстав її необґрунтованості.

Керуючись ст. 234, 235, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - задовольнити частково.

Зобов`язати начальника Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) або іншу уповноважену особу скасувати/зняти арешт з майна ОСОБА_1 , який накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АЕ№986012 від 11.04.2005 під час примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 25/188 від 06.12.2004.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили 28.10.2024.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В. Мілєва