УХВАЛА

м. Київ

28.10.2024Справа № 910/12997/24
Суддя Господарського суду міста Києва Павленко Є.В., розглянувши матеріали за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Банк Січ" Стрюкової Ірини про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - Управління) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Банк Січ" Стрюкової Ірини (далі - Уповноважена особа Фонду) про визнання протиправним рішення відповідача про відмову у включенні вимог Управління до реєстру акцептованих вимог кредиторів та зобов`язання відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити відшкодування коштів за вкладами в Акціонерному товаристві "Банк Січ" (далі - Банк) за рахунок включення позивача до числа таких вкладників із визначенням сум, що підлягає відшкодуванню, в розмірі 845 073,79 грн на рахунки Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві (далі - ГУ ДКС).

Пунктами 2, 7- 9 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що позовна заява має містити, зокрема: відомості про наявність або відсутність електронного кабінету сторін та інших учасників справи; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Проте, такі відомості в позовній заяві Управління не зазначені.

Відповідно до пункту 8 частини 3 статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви.

Крім того, за частиною 2 статті 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Судом встановлено, що разом із позовом Управління подало копії його листів до ГУ ДКС: від 10 квітня 2023 року № 2600-1002-5/68281, від 29 березня 2023 року № 2600-1003-6/58441, від 7 березня 2023 року № 2600-1002-8/41254, а також копії листів ГУ ДКС: від 7 квітня 2023 року № 05-08.1-06/3981, від 30 березня 2023 року № 05-08.1-10/3570. Проте вказані докази відсутні в переліку документів, які додано до позовної заяви.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 172 ГПК України встановлено, що позивач зобов`язаний до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Судом встановлено, що разом із позовною заявою Управління подало: платіжну інструкцію про сплату судового збору від 15 жовтня 2024 року № 2580, витяги з Єдиного державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стосовно позивача та Банку, копії листів Управління до ГУ ДКС: від 10 квітня 2023 року № 2600-1002-5/68281, від 29 березня 2023 року № 2600-1003-6/58441, від 7 березня 2023 року № 2600-1002-8/41254, а також копії листів ГУ ДКС: від 7 квітня 2023 року № 05-08.1-06/3981, від 30 березня 2023 року № 05-08.1-10/3570. Проте докази направлення відповідачу вказаних документів у матеріалах позовної заяви відсутні.

Крім того, відповідно до частин 4, 5 статті 91 ГПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

При цьому, порядок засвідчення копії документів визначений пунктом 5.26 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлення документів" (далі - ДСТУ 4163-2020), затвердженого наказом Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" від 1 липня 2020 року № 144. За вказаним нормативно-правовим актом відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом" (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Разом із цим, позивач до позову додав копії документів, які не містять належних відміток про засвідчення копій, передбачених пунктом 5.26 ДСТУ 4163-2020, зокрема, дати засвідчення копії.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За умовами підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір в сумі одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Зі змісту прохальної частини позову вбачається, що в ній поєднано дві позовні вимоги немайнового характеру, за кожну з яких необхідно сплатити судовий збір.

Відтак, за чинним законодавством позивач мав сплатити за подання до суду цієї позовної заяви судовий збір у розмірі 6 056,00 грн (3 028,00 х 2).

Однак, судом встановлено, що за подання до суду вказаного позову сплачено судовий збір лише в розмірі 3 028,00 грн згідно платіжної інструкції від 15 жовтня 2024 року № 2580 на вищевказану суму.

При цьому, заявлені позивачем вимоги не утворюють похідні вимоги, оскільки є різними за своїм змістовним наповненням та наслідками задоволення. Зокрема, задоволення вимоги Управління про визнання протиправним рішення відповідача не є безумовною підставою для задоволення іншої вимоги позивача щодо зобов`язання Уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити відшкодування коштів за вкладами в Банку, так само як не виключено право суду задовольнити вимогу про зобов`язання відповідача здійснити вищевказані дії за відсутності вимоги про визнання відповідного рішення Уповноваженої особи Фонду протиправним.

Крім того, критерії "основна" та "похідна" вимоги не можуть бути застосовані при визначенні необхідного до сплати розміру судового збору. У свою чергу, при визначенні необхідного до сплати розміру судового збору, значення мають: правові підстави звернення до суду з позовом, суть заявлених позивачем вимог, їх зміст з урахуванням обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також кількість суб`єктів, до яких кожна із зазначених позовних вимог (у разі, якщо їх декілька) звернута.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду в складі Касаційного адміністративного суду: від 28 грудня 2021 року в справі № 752/20709/21, від 13 квітня 2022 року в справі № 640/23353/21, від 7 липня 2023 року в справі № 160/11383/22, від 6 вересня 2023 року в справі № 140/6803/22.

Враховуючи характер спору, предмет та підстави позову, суд дійшов висновку про те, що позивачу слід доплатити 3 028,00 грн судового збору за подання до суду даного позову.

За змістом частин 1, 2 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки дана позовна заява не відповідає вищезазначеним вимогам ГПК України, вона підлягає залишенню без руху.

Керуючись статтями 174, 234 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Залишити позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві без руху.

Головному управлінню Пенсійного фонду України в місті Києві подати до Господарського суду міста Києва протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали: оновлену позовну заяву з зазначенням у ній: відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету сторін та інших учасників справи; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви; зазначення щодо наявності в позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; повного переліку документів, доданих до позову; належні докази, які підтверджують направлення відповідачу копій позовної заяви та усіх доданих до неї документів, у тому числі оновленої позовної заяви та документів, поданих позивачем на виконання даної ухвали суду, в установленому законом порядку; усі документи, додані до позовної заяви, в оригіналах або в належним чином засвідчених копіях; належні докази доплати судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 ГПК України.

Дата підписання: 28 жовтня 2024 року.

Суддя Є.В. Павленко