ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2024 Справа № 914/3725/23

За позовом: Державної служби України з безпеки на транспорті (03150, м.Київ, вул.Антоновича, 51; 03150, м. Київ, вул.Фізкультури, 9; ідент.код 39816845)

до Відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідент.код НОМЕР_1 ), -

Третя особа (на стороні Відповідача), що не заявляє самостійних вимог стосовно предмету спору: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), -

про: стягнення плати у сумі 16561,94 грн за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортного засобу Відповідача, вагові параметри якого перевищували нормативні.

Суддя: Стороженко О.Ф.

Секретар: Мацейко А.Ю.

Представники:

Позивача: Омельченко С.О. Довіреність б/н від 21.02.2023;

Відповідача: Білецький Р.Б. Ордер ВС №1002298 від 12.01.2024;

Третьої особи: не прибув.

Процесуальні дії вчинено Cудом у приміщенні Господарського суду Львівської області: зал судового засідання №11.

Суд встановив:

Державною службою України з безпеки на транспорті подано Позовну заяву з вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 плати в сумі 16561,94 грн, нарахованої за проїзд (05.08.2021) автомобільними дорогами загального користування транспортного засобу Відповідача, вагові параметри якого перевищували нормативні.

Також Позивачем подано Відповідь на відзив.

Відповідачем подано Відзив з обґрунтуванням безпідставності позову, у якому зазначено, що, згідно з нормами ст.60 (ч.1) Закону України «Про автомобільний транспорт» та п.28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (затвердженого Постановою КМУ №879 від 27.06.2007), плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового транспортного засобу здійснюється перевізником, а не власником ТЗ.

Оскільки Відповідач стверджує, що відповідальність за проїзд великовагового ТЗ (який йому належить на праві власності) несе перевізник вантажу, яким, за даними ТТН, була Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , Суд залучив вказану особу до участі у справі як Третю особу (на стороні Відповідача), що не заявляє самостійних вимог стосовно предмету спору, так як рішення Суду може вплинути на її обов`язки стосовно Сторін спору.

Третьою особою, залученою до участі у справі Ухвалою від 03.04.2024, жодних заяв (клопотань) - не подано.

Представники Сторін надали пояснення стосовно обставин спору.

Справу, згідно з нормами статей 12, 247 ГПК України, розглянуто за правилами загального позовного провадження.

У ході дослідження обставин справи та поданих доказів, - Суд встановив:

Відповідач є власником транспортного засобу марки VOLVO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію ТЗ.

05.08.2021 уповноваженими представниками Позивача проведено рейдову перевірку вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень на автомобільній дорозі М-06, Київ-Чоп, у ході якої проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу Відповідача і виявлено факт перевищення нормативних вагових параметрів, що підтверджується Талоном про зважування №1390.

За результатами перевірки складено:

-Довідку №032716 від 05.08.2021 про результати здійснення габаритно-вагового контролю;

-Акт №047713 від 05.08.2021 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів;

-Акт №280759 від 05.08.2021 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким зафіксовано порушення ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт»: перевезення вантажу з порушенням норм, передбачених п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001;

-Розрахунок №485/041 від 05.08.2021 плати за проїзд великовагового ТЗ у розмірі 518,40євро, що еквівалентно 16561,94грн (станом на 05.08.2021).

Розрахунок плати здійснено відповідно до Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007).

Відповідно до норм ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, порядок видачі якого (та розмір плати за його отримання) встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Нормою ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженням з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Проте, транспортний засіб Відповідача рухався автомобільною дорогою загального користування при відсутності такого дозволу.

Згідно з нормою п.31.1 Порядку №879, у перевізника наявний обов`язок із внесення нарахованої плати (за перевищення нормативних вагових параметрів ТЗ) упродовж 30 календарних днів з моменту її визначення.

Відповідачем нараховану (при перевірці) плату не внесено.

При цьому, Відповідач стверджує, що він не був перевізником вантажу на час перевірки, тому у нього не виникав обов`язок зі сплати спірних коштів, оскільки, згідно з нормами ст.60 (ч.1) Закону України «Про автомобільний транспорт» та п.28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (затвердженого Постановою КМУ №879 від 27.06.2007), плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового транспортного засобу здійснюється перевізником, а не власником ТЗ.

Проте, нормами ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено застосування до автомобільних перевізників адміністративно-господарських штрафів (за порушення законодавства про автомобільний транспорт), а предметом позову в даній справі є стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортного засобу, вагові параметри якого перевищували нормативні.

Тому відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин зазначених норм ст.60 Закону «Про автомобільний транспорт»

Нормами Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, встановлено:

-власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб (п.23);

-плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками, виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень (п.28).

Отже, згідно з п.23 Порядку, саме на власнику лежить обов`язок з дотримання належних вагових параметрів транспортного засобу, крім випадку, якщо власник уповноважив на це іншу особу.

Відповідач (власник ТЗ) не надав доказу передання Третій особі (ФОП ОСОБА_3 ) транспортного засобу марки VOLVO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , тому факт виникнення у Третьої особи будь-якого речового права (права користування) на ТЗ Відповідача не доведено.

При цьому важливо, що, згідно з нормою ч.1 ст.799 Цивільного кодексу України, у випадку передання ТЗ у найм (оренду), договір найму підлягає укладенню у письмовій формі.

У випадку, якщо транспортний засіб Відповідача було передано у найм (оренду) водію ОСОБА_4 , який 05.08.2021 керував ТЗ і у якого наявним було Свідоцтво про реєстрацію ТЗ, договір найму, згідно з нормою ч.2 ст.799 ЦК України, підлягав нотаріальному посвідченню.

Проте, Відповідач не довів виникнення в інших осіб права користування належним йому транспортним засобом, так як не надав жодних доказів наявності з Третьою особою чи з водієм ОСОБА_5 договірних відносин.

Відповідно, у такому випадку саме на власнику ТЗ (Відповідачеві) лежить обов`язок з дотримання вимог законодавства щодо нормативних вагових параметрів належного йому транспортного засобу (п.23 Порядку).

Надані Відповідачем докази не підтверджують наявності у Третьої особи права користування транспортним засобом Відповідача 05.08.2021, так як:

-Договір від 18.12.2020 укладено Товариством з обмеженою відповідальністю «Новоград-Волинський завод» (Продавець) і Фізичною особою-підприємцем Печорою Христиною стосовно купівлі-продажу товару, який не підтверджує виникнення у Третьої особи права користування транспортним засобом Відповідача;

-Видаткова накладна від 05.08.2021 підтверджує лише факт отримання Підприємцем Печорою Христиною товару у Продавця;

-Товарно-транспортна накладна №1 від 05.08.2021 є доказом перевезення водієм ОСОБА_5 на автомобілі Відповідача товару, який придбано Третьою особою за Видатковою накладною, а зазначення у ТТН Підприємця Печори Христини як «автомобільного перевізника» товару не є достовірним доказом виникнення у Третьої особи права користування транспортним засобом Відповідача;

-також важливо, що під час перевірки, проведеної Позивачем 05.08.2021, водієм ОСОБА_5 не надано Товарно-транспортної накладної (надано лише Видаткову накладну), що викликає сумнів у її наявності на час перевезення, а також зумовлює відсутність підстав для подання її (як доказу) після проведення (Позивачем) перевірки документів на перевезення.

Враховуючи недоведеність факту виникнення у Третьої особи (на законних підставах) права користування транспортним засобом Відповідача, відповідальність за проїзд такого ТЗ з перевищенням нормативних вагових параметрів несе власник транспортного засобу, яким здійснювалось перевезення вантажу.

Тому, позовна вимога про стягнення з Відповідача плати в сумі 16561,94грн за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортного засобу, вагові параметри якого перевищували нормативні, повністю обґрунтована, що зумовлює наявність підстав для її задоволення.

Інші обставини, зазначені Сторонами, не впливають на правильне вирішення спору, тому встановленню не підлягають (ч.2 ст.76 ГПК України).

При цьому важливо, що Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 у справі №380/18399/21 встановлювались обставини стосовно правомірності (неправомірності) застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу, передбаченого нормами ст.60 Закону «Про автомобільний транспорт», а в даній господарській справі у предмет доказування входять обставини стосовно наявності (відсутності) підстав для покладення на Відповідача обов`язку із внесення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортного засобу, вагові параметри якого перевищували нормативні.

Тому, обставини, встановлені в адміністративній справі, не мають преюдиційного значення при вирішенні господарського спору.

Згідно з нормою п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, наявні підстави для покладення на Відповідача витрат Позивача на судовий збір.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 2, 12-14, 73-80, 86, 91, 123, 129, 165 (ч.9), 178 (ч.2), 233, 236-238 Господарського процесуального кодексу України,-

Суд вирішив:

1.Позов задоволити повністю.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідент.код НОМЕР_1 ) у дохід Державного бюджету України плату в сумі 16561,94грн за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортного засобу, вагові параметри якого перевищували нормативні.

Стягувач за даним Рішенням: Державна служба України з безпеки на транспорті (03150, м.Київ, вул.Антоновича, 51; 03150, м. Київ, вул.Фізкультури, 9; ідент.код 39816845).

3.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідент.код НОМЕР_1 ) на користь Державної служби України з безпеки на транспорті (03150, м.Київ, вул.Антоновича, 51; 03150, м. Київ, вул.Фізкультури, 9; ідент.код 39816845) витрати на судовий збір у сумі 2684,00грн.

Дане Рішення набирає законної сили відповідно до норм статей 240, 241, 254, 256, 257 ГПК України, а саме:

- у випадку відсутності апеляційного оскарження у 20-денний строк після закінчення вказаного строку, встановленого на подання апеляційної скарги (до Західного апеляційного господарського суду), який обчислюється з дня складення повного Рішення;

- у випадку апеляційного оскарження (у 20-денний строк) і відсутності факту скасування після ухвалення Західним апеляційним господарським судом відповідного судового рішення.

Повне рішення складено 21.10.2024.

Суддя Стороженко О.Ф.