ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"15" жовтня 2024 р. Cправа № 917/1823/23
Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,
за участю секретаря судового засідання Литвиненко О.Р.,
у відсутності учасників справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи
про стягнення 1770202,78 грн,
19.09.2024 Господарським судом Вінницької області прийнято рішення у справі № 917/1823/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтажтелекомсистем" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-промислова компанія "Хоум-Нет" про стягнення 1770202,78 грн, відповідно до якого позов задоволено повністю.
У судовому засіданні 19.09.2024 до закінчення судових дебатів представниками обох сторін заявлено про надання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення у справі.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
24.09.2024 в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" надійшли заяви представників позивача та відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі № 917/1823/23 з додатком ряду документів на підтвердження витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтажтелекомсистем" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-промислова компанія "Хоум-Нет" на професійну правничу допомогу.
За приписами ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Так, ухвалою суду від 26.09.2024 для вирішення питання про судові витрати сторін на професійну правничу допомогу у справі № 917/1823/23 призначено судове засідання на 15.10.2024 о 09:30 год.
14.10.2024 в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" надійшло заперечення представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтажтелекомсистем" щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-промислова компанія "Хоум-Нет" про ухвалення додаткового рішення.
На визначений час у судове засідання 15.10.2024 повідомлені належним чином учасники справи (шляхом доставки ухвали від 26.09.2024 до Електронних кабінетів ЄСІТС) не з`явилися.
Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
З огляду на вказане, суд дійшов висновку про розгляд питання розподілу понесених сторонами судових витрат на професійну правничу допомогу за відсутності представників сторін.
Визначаючись щодо витрат відповідача на професійну правничу допомогу, суд враховує таке.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).
Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
За змістом ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро (організаційні форми адвокатської діяльності).
Як слідує з матеріалів справи, 14.09.2023 між адвокатом Бейликом Михайлом Беніаміновичем (Адвокат) та ТОВ "Будмонтажтелекомсистем" (Замовник, позивач) укладено Договір про надання правничої допомоги, відповідно до п. 2.1. якого Адвокат зобов`язується надавати правничу допомогу Замовнику на підставах, в порядку і в обсязі, визначеному у Договорі за погодженням Сторін.
Пунктом 4 Додатку №1 від 14.09.2023 до Договору про надання правничої допомоги в редакції додаткової угоди від 20.10.2023 до вказаного Додатку сторони погодили, що гонорар Адвоката за надання правничої допомоги згідно із п.1 та п.2 даного Додатку становить: 30 000 (тридцять тисяч) гривень.
Згідно із п. 6 зазначеного Додатку №1 в редакції додаткової угоди від 20.10.2023 сторони погодили, що гонорар за надання правничої допомоги згідно із умовами п.п. 1,2 даного Додатку та Договору про надання правничої допомоги сплачується (підлягає сплаті) Замовником не пізніше, ніж через 180 (сто вісімдесят) днів з дня набрання законної сили судовим рішенням (ухвалою, рішенням або постановою) у господарській справі.
На підтвердження загальної вартості послуг в сумі 30 000 грн, наданих адвокатом Бейликом М.Б., у матеріалах справи наявні обопільно підписаний позивачем та Адвокатом Акт №1 приймання-передачі наданої правової допомоги (послуг) від 23.09.2024 з додатком до нього Звіту про витрачений час на надання правничої допомоги при підготовці до розгляду та розгляді справи № 917/1823/23. При цьому позивачу виставлено відповідний рахунок-фактуру №23/24 від 23.09.2024 на оплату.
Окрім того, матеріали справи містять копії ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії ВХ №1061904 від 01.02.2024 на представництво інтересів ТОВ "Будмонтажтелекомсистем" адвокатом Бейликом Михайлом Беніаміновичем та свідоцтва №514 від 15.06.2011 про право Бейлика Михайла Беніаміновича на заняття адвокатською діяльністю.
Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Частиною 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
У п. 169 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 висловлено правову позицію, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі №908/2702/21 від 12.01.2023 викладено висновок, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України.
Так, за приписами ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Враховуючи зміст норм статей 3, 11, 15 Господарського процесуального кодексу України питання про співмірність заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.
Оскільки доказів фактичної сплати позивачем вартості витрат на правову допомогу матеріали справи не містять (позаяк відповідно до п. 6 Додатку №1 від 14.09.2023 до Договору про надання правничої допомоги в редакції додаткової угоди від 20.10.2023 до вказаного Додатку сторони погодили сплату Замовником гонорару не пізніше, ніж через 180 (сто вісімдесят) днів з дня набрання законної сили судовим рішенням (ухвалою, рішенням або постановою) у господарській справі), суд враховує, що в силу приписів п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розподілу підлягають витрати на професійну правничу допомогу незалежно від того чи їх фактично сплачено чи має бути сплачено. Таку правову позицію викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Окремо суд звертає увагу на позицію Великої Палати Верховного Суду (постанова від 12.05.2020 у справі №904/4507/18), що домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання.
Відповідачем не подано клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, а також доказів, котрі могли б підтвердити неспівмірність таких витрат, поряд з цим підстави для застосування критеріїв, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України, на переконання суду, відсутні.
Водночас заявлений розмір гонорару Адвоката відповідає попередньому орієнтовному розрахунку судових витрат на професійну правничу допомогу, визначеному у позовній заяві.
Отже, суд приходить до висновку про обґрунтованість витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 30 000 грн.
У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Враховуючи задоволення позову у справі № 917/1823/23 повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30 000 грн.
Щодо витрат відповідача на професійну правничу допомогу, то представницею Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-промислова компанія "Хоум-Нет" Гороховською Альоною Олександрівною заявлено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтажтелекомсистем" 40 000 грн відповідних витрат.
На підтвердження понесення Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-промислова компанія "Хоум-Нет" витрат на професійну правничу допомогу у матеріалах справи містяться копії договору про надання правової допомоги від 27.11.2023, обопільно підписаного між сторонами розрахунку гонорару, платіжної інструкції №487 від 27.11.2023 про сплату ТОВ ЮК "БАРІСТОР УКРАЇНА" 40 000 грн гонорару за договором про надання правової допомоги від 27.11.2023 та ордеру серії АА №1204146 на представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-промислова компанія "Хоум-Нет".
Поряд з цим, в силу приписів п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України відсутні підстави для покладення таких витрат на Товариство з обмеженою відповідальністю "Будмонтажтелекомсистем", враховуючи, що рішення ухвалено на користь позивача із задоволенням позову повністю.
Отже, витрати відповідача на професійну правничу допомогу підлягають залишенню за Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-промислова компанія "Хоум-Нет".
Окрім того, суд враховує, що в силу приписів п. 2 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на проведення експертизи. Поряд з цим при ухваленні рішення від 19.09.2024 у справі № 917/1823/23 не було вирішено питання про судові витрати на проведення призначеної у справі ухвалою від 27.02.2024 комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи документів, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.
Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Так, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-промислова компанія "Хоум-Нет" понесло витрати на проведення судової експертизи в розмірі 24 611,6 грн згідно направленого відповідачу рахунку на оплату №1451 від 01.04.2024 (лист № 917/1823/23/442/24 від 17.04.2024), оплата за яким підтверджується фактом надання висновку експертів від 13.06.2024 № 4506/14-32/4507/24-33 за результатами проведення комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи.
Отже, суд дійшов висновку про ухвалення з власної ініціативи додаткового рішення у справі № 917/1823/23 і в частині розподілу судових витрат на проведення експертизи.
Оскільки відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-промислова компанія "Хоум-Нет" за проведення комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи в розмірі 24 611,6 грн залишаються за останнім.
Керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 126, 129, 221, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 244, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Ухвалити додаткове рішення у справі № 917/1823/23 щодо розподілу витрат сторін на професійну правничу допомогу та за проведення комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи.
3. Витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-промислова компанія "Хоум-Нет" на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000 грн та за проведення судової експертизи в розмірі 24 611,6 грн залишити за відповідачем.
4. Згідно із приписами ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
5. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
6. Примірник повного додаткового рішення надіслати учасникам справи до Електронних кабінетів ЄСІТС.
Повне додаткове рішення складено 24 жовтня 2024 р.
Суддя А.А. Тварковський
1 - до справи.