ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
23 жовтня 2024 року м. ХарківСправа № 922/2836/24
Господарський суд Харківської області у складі:
судді Добрелі Н.С.
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ОПТ НАФТА ТРЕЙДИНГ"
доДочірнього підприємства "ХАРКІВСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" Відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ"
без виклику учасників справи
Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.10.2024 у справі №922/2836/24 позов ТОВ "ОПТ НАФТА ТРЕЙДИНГ" задоволено повністю. При прийнятті вказаного рішення розподіл судових витрат на професійну правову допомогу судом не здійснювався.

14.10.2024 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" ТОВ "ОПТ НАФТА ТРЕЙДИНГ" звернулося до Господарського суду Харківської області із заявою (вх. №№25707/24), в якій просить суд ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат та стягнути з відповідача на користь ТОВ "АГРО" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14.170,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.10.2024 у справі №922/2836/24 вищевказану заяву ТОВ "ОПТ НАФТА ТРЕЙДИНГ" прийнято до розгляду, вирішено здійснювати розгляд заяви без виклику учасників справи.

22.10.2024 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від відповідача надійшли заперечення щодо задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення (вх. №26549/24), в яких просить суд відмовити в задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення. Оскільки, по-перше, в додатку №2 до Договору про про надання правничої (правової) допомоги від 07.08.2024 №07082024 сторонами був погоджений гонорар адвоката за надання правової допомоги в розмірі 7.085,00 грн. Жодних доказів на підтвердження зміни гонорару до 14.170,00 грн позивачем до суду не надано. По-друге, в прохальній частині заяви позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу на користь ТОВ "АГРО", проте у відповідача відсутні будь-які зобов`язання перед вказаною юридичною особою.

Частиною третьої статті 244 ГПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Враховуючи те, що заява про ухвалення додаткового рішення була подана позивачем 14.10.2024, останнім днем розгляду даної заяви є 24.10.2024.

Дослідивши матеріали справи та докази, надані позивачем на підтвердження понесених останнім витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Приписами статті 244 ГПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої, другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 129 ГПК України).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем разом із заявою про ухвалення додаткового рішення надано:

- договір про надання правничої (правової) допомоги від 07.08.2024 №07082024, укладений між ТОВ "ОПТ НАФТА ТРЕЙДИНГ", як клієнтом, та АБ "БРАТАШ ТА ПАРТНЕРИ", як адвокатом;

- додаток від 07.08.2024 №2 до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 07.08.2024 №07082024;

- ордер на надання правничої допомоги від 07.08.2024 серії АХ №1202394, виданий адвокату Браташ А.О. АБ "БРАТАШ ТА ПАРТНЕРИ";

- розрахунок суми судових витрат з надання правничої допомоги по справі №922/2836/24;

- акт надання послуг від 28.08.2024 №2 на суму 14.170,00 грн;

- платіжну інструкцію від 28.08.2024 №436 на суму 14.170,00 грн.

Досліджуючи надані позивачем докази, суд зазначає що такі докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у такому розмірі з іншої сторони, адже розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Суд вертає увагу, що відповідно до частини шостої статті 129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Так, матеріали справи свідчать про перевищення ТОВ "ОПТ НАФТА ТРЕЙДИНГ" на 47,1% в заяві про ухвалення додаткового рішення суми витрат на професійну правничу допомогу (14.710,00 грн) у порівнянні з очікуваним її розміром (10.000,00 грн у позовній заяві), що є істотним перевищенням в розумінні частини шостої статті 129 ГПК України.

При цьому, заява ТОВ "ОПТ НАФТА ТРЕЙДИНГ" про ухвалення додаткового рішення взагалі не містить будь-яких пояснень та обґрунтувань щодо такого перевищення.

Відповідно до частини шостої статті 129 ГПК України ТОВ "ОПТ НАФТА ТРЕЙДИНГ" повинно було довести, що станом на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат на професійну правничу допомогу не могло передбачити розмір витрат на надання послуг, які зазначені в акті надання послуг від 28.08.2024 №2, внаслідок їх непередбачуваності.

Проте, суд звертає увагу, що:

1) процес та тривалість розгляду вказаної справи був зрозумілий позивачу на стадії подання позовної заяви (та адвокату, який здійснював її підготовку за договором про надання правничої (правової) допомоги від 07.08.2024 №07082024. Справа розглядалася судом за правилами спрощеного позовного провадження, тривалість (строк вирішення спору) якого чітко визначена нормами ГПК України. Розгляд справи відбувся в межах цих строків;

2) в процесі розгляду справи не виникло обставин, що призвели до її ускладнення чи збільшення строків розгляду (як-то подання зустрічного позову, призначення колегіального розгляду, призначення судової експертизи, здійснення інших процесуальних дій, які потребують неочікуваних та не прогнозованих затрат часу адвокатом).

Суд зазначає, що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує дотримання принципу змагальності, сприяє обізнаності іншої сторони про приблизну суму судових витрат, яка може бути покладена на неї за результатами розгляду справи, надає можливість іншій стороні підготуватися до спростування чи доведення неспівмірності судових витрат, остаточний розмір яких, проте, може визначатись та доводитись в процесі розгляду справи та не відповідати розміру, вказаному у попередньому розрахунку.

Відповідність фактичного розміру судових витрат розміру вказаному у попередньому розрахунку забезпечує додержання принципів рівності сторін перед законом та судом та диспозитивності судового процесу. Так, з огляду на очікуваний розмір судових витрат сторона може відповідним чином коригувати свою позицію у справі визнати позов повністю чи частково, укласти мирову угоду, врегулювати спір за участю судді тощо. Реалізація цих прав буде істотно ускладнена у разі, якщо сторона перебуватиме в омані стовно фактичного розміру судових витрат.

Отже, оскільки позивачем не було надано до суду доказів щодо обґрунтованості перевищення суми визначеної в попередньому розрахунку суми судових витрат, у суду немає підстав для стягнення суми, яка значно перевищує розмір, заявлений на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Окрім цього, суду зазначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Таким чином, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Фіксований розмір гонорару означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

Відповідно до пункту 4.1. Договору про надання правничої (правової) допомоги від 07.08.2024 №07082024 за правничу (правову) допомогу, передбачену пунктом 2 цього Договору клієнт у безготівковому вигляді сплачує, у тому числі шляхом передоплати (авансу), адвокату гонорар у розмірі встановленому в додатках до даного Договору.

Зі змісту Додатка від 07.08.2024 №2 до Договору вбачається, що ТОВ "ОПТ НАФТА ТРЕЙДИНГ" доручило, а АБ "БРАТАШ ТА ПАРТНЕРИ" прийняло на себе зобов`язання щодо надання правової допомоги в обсягах, визначених Договором, щодо представництва інтересів. Зазначені послуги включають: аналіз наявних матеріалів Договір поставки (купівлі-продажу) товару від 03.01.2024 №03ПНП/01-24, аналіз судової практики, підготовка позовних заяв та інших матеріалів необхідних для розгляду справи. Сторони погодили, що гонорар за надання правової допомоги з зазначеного питання становить 7.085,00 грн за зазначені послуги.

Натомість, жодних доказів щодо зміни розміру гонорару адвоката за надання правової допомоги з 7.085,00 грн до 14.170,00 грн, який погоджений сторонами в Договорі про надання правничої (правової) допомоги від 07.08.2024 №07082024, матеріали справи не містять, а позивачем разом із заявою про ухвалення додаткового рішення до суду не надано. З огляду на це, надані позивачем докази, зокрема, розрахунок суми судових витрат з надання правничої допомоги по справі №922/2836/24; акт надання послуг від 28.08.2024 №2 на суму 14.170,00 грн; платіжна інструкція від 28.04.2024 №436 на суму 14.170,00 грн, в частині визначення розміру гонорару адвоката за надання професійної правничої допомоги (14.170,00 грн), суперечать Додатку від 07.08.2024 №2 до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 07.08.2024 №07082024.

Вказані обставини унеможливлюють встановлення судом дійсного узгодженого між сторонами гонорару адвоката за надання послуг з правничої допомоги у даній справі в розмірі заявленому до стягнення (14.170,00 грн), а відтак, відсутні докази обґрунтованості розміру витрат позивача на правничу допомогу в даній справі в розмірі 14.170,00 грн, відповідно, вказане унеможливлює розрахунок судом суми, що підлягає відшкодуванню відповідачем.

Окрім цього, суд зазначає, що в прохальній частині заяви про ухвалення додаткового рішення позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу на користь ТОВ "АГРО" (ідентифікаційний код 31941174). Натомість, зазначена юридична особа не є стороною (позивачем) в даній справі, а тому відсутні підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу саме на користь ТОВ "АГРО". При цьому, суд не може самостійно виправляти описки, допущені в документах, які були надані сторонами у справі, в даному випадку - в заяві про ухвалення додаткового рішення.

Згідно з статтею 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до частини першої статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд відзначає, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно, цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ТОВ "ОПТ НАФТА ТРЕЙДИНГ" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14.170,00грн.

Керуючись статями 74, 77, 86, 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ОПТ НАФТА ТРЕЙДИНГ" у стягненні з Дочірнього підприємства "ХАРКІВСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" Відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14.170,00 грн.

Додаткове рішення господарського суду набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складання повного додаткового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції Східного апеляційного господарського суду.

Повне додаткове рішення підписано 23.10.2024.

Суддя Н.С. Добреля