РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.07.2024Справа № 910/19853/23
Господарський суд міста Києва у складі:

Судді - Бондаренко-Легких Г. П.

за участю секретаря Данилюк М.Д.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали господарської справи №910/19853/23.

За позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «ОМЕГА» (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 48-Г, літ. А)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АМПІР КАПІТАЛ» (01054, м. Київ, вул. Івана Франка, буд. 22-24, літ. А, прим. 31)

про стягнення 11 532 010, 90 грн

За участі представників сторін:

Від позивача: Карагаєв П.А. (в залі суду) самопредставництво, керівник, витяг з ЄДРПОУ.

Від відповідача: не прибув.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АМПІР КАПІТАЛ» про стягнення 11 532 010, 90 грн заборгованості за Договором безпроцентної поворотної позики №22/06/2023 від 21.06.2023, з яких 10000000,00 грн основного боргу, 181 052, 00 грн інфляційних втрат, 99 452, 05 грн 3 % річних та 1 251 506, 85 грн неустойки.

Одночасно з позовною заявою, заявник подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ «ФК «АМПІР КАПІТАЛ» в межах ціни позову, які знаходяться на банківських рахунках боржника та накласти арешт на майно ТОВ «ФК «АМПІР КАПІТАЛ», а саме об`єкти нерухомості та земельні ділянки.

28.12.2023 суд ухвалою відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову.

18.01.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати у порядку загального позовного провадження, та підготовче засідання у справі призначив на 26.03.2024

25.03.2024 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

В підготовче судове засідання 26.03.2024 представники сторін не прибули. Представник відповідача про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи в підготовче судове засідання, суд відклав підготовче засідання на 07.05.2024.

07.05.2024 на електронну пошту суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

В підготовче судове засідання 07.05.2024 представники сторін не прибули. Представник відповідача про причини неявки суд не повідомив. Суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 25.06.2024.

24.06.2024 від позивача надійшла заява про заміну сторони у справ, яка судом оцінюється, як заява про зміну найменування позивача, з огляду на що, подальший розгляд справи здійснюється з урахуванням зміненого найменування позивача.

В судове засідання по суті 25.06.2024 прибув представник позивача. Представник відповідача не прибув та про причини неявки суд не повідомив. Суд на місці ухвалив оголосити перерву в судовому засіданні по суті на 30.07.2024.

15.07.2024 від позивача надійшла заява на виконання вимог протокольної ухвали від 25.06.2024 з додатковими письмовими поясненнями.

В судове засідання по суті 30.07.2024 прибув представник позивача. Представник відповідача не прибув та про причини неявки суд не повідомив.

Після прийняття судом рішення та оголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення, в підсистемі "Діловодство Господарського суду міста Києва" з`явилась інформація про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Фінансова компанія "Ампір Капітал" у справі № 910/5621/24 (ухвалою від 10.07.2024 року відкрито провадження у справі про банкрутство), оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство було опубліковано на веб-сайті суду 22.07.2023 року, проте дана інформація не була відома суду на момент прийняття рішення у справі та оголошення вступної та резолютивної частини рішення, тому справа не була передана для розгляду в межах справи про банкрутство.

Як було встановлено судом при виготовленні повного тексту рішення, ухвалою від 21.08.2024 року у справі про банкрутство № 910/5621/24 було прийнято заяву ПАТ "Омега" (подану до суду 01.08.2024 року) з кредиторськими вимогами на суму 11704991,06 грн. до розгляду та призначено розгляд заяви на 16.09.2024, проте вказану заяву не розглянуто судом в межах справи про банкрутство станом на день підписання повного тексту рішення у даній справі.

Заслухавши вступне слово позивача, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, суд

ВСТАНОВИВ:

І. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

21.06.2023 між Приватним акціонерним товариство «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» (в подальшому перейменоване на Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «ОМЕГА»), як позикодавцем (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АМПІР КАПІТАЛ», як позичальником (відповідач), укладено договір безпроцентної поворотної позики №22/06/2023.

Цей договір набирає чинності з моменту надання позикодавцем суми позики позичальнику і діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (пункт 10.1., 10.2. договору №22/06/2023 від 21.06.2023).

Якщо інше прямо не передбачене договором або чинним законодавством України, зміни у цей договір можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього договору. Зміни до цього договору набирають чинності з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді, цьому договорі або у чинному законодавстві України (пункт 10.3., 10.4. договору №22/06/2023 від 21.06.2023).

23.06.2023 сторони уклали додаткову угоду №1 до договору №22/06/2023 від 21.06.2023.

Згідно пункту 2.1. договору №22/06/2023 від 21.06.2023, в порядку та на умовах, визначених цим договором, позикодавець передає у розпорядження позичальникові грошові кошти у розмірі, визначеному у п. 3.1. цього договору на безвідсотковій поворотній основі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у визначений цим договором строк.

Відповідно до пункту 3.1. договору №22/06/2023 від 21.06.2023 в редакції додаткової угоди №1 від 23.06.2023, сума позики за договором становить 10 000 000, 00 грн.

У відповідності до пункту 3.2. договору №22/06/2023 від 21.06.2023, за цим договором відсотки (комісії) не нараховуються і не сплачуються, надання інших видів компенсації у вигляді плати за користування такими коштами не передбачається.

Пунктом 4.1. договору №22/06/2023 від 21.06.2023 встановлено, що позик передається у безготівковій формі, шляхом перерахування відповідної суми грошових коштів, у розмірі, який визначений у п. 3.1. даного договору, на поточний рахунок позичальника.

Згідно пункту 4.2. договору №22/06/2023 від 21.06.2023 в редакції додаткової угоди №1 від 23.06.2023, позика перераховується позикодавцем в термін до 31.07.2023 року та може перераховуватися частинами.

Пунктом 4.3. договору №22/06/2023 від 21.06.2023 сторони узгодили, що позика вважається переданою позичальникові в момент зарахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника, про що свідчить відповідна виписка банківської установи позичальника. Відповідну виписку, засвідчену належним чином банківською установою позичальника, останній зобов`язаний передати позикодавцю негайно, в день зарахування суми на поточний рахунок позичальника.

Позикодавець перерахував на користь позичальника 10 000 000, 00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №1416 від 22.06.2023, №1524 від 18.07.2023, №1539 від 19.07.2023.

Відповідно до пункту 5.1. договору №22/06/2023 від 21.06.2023 в редакції додаткової угоди №1 від 23.06.2023, позичальник зобов`язаний повернути фінансову допомогу в строк до 15.08.2023 року включно.

У відповідності до пунктів 5.3. та 5.4. договору №22/06/2023 від 21.06.2023, сума позики підлягає поверненню в безготівковій формі шляхом її перерахування на поточний рахунок позикодавця. Днем повернення позики (її частини) вважається день зарахування суми позики (її частини) на поточний рахунок позикодавця.

Проте, позичальник у встановлений строк або в інший строк не повернув позикодавцю грошові кошти.

Позикодавець звертався до позичальника листами, якими вимагав в останнього повернути грошові кошти.

Однак позикодавець не отримував від позичальника документів, що підтверджують повернення 10 000 000, 00 грн.

Пунктом 6.2. договору №22/06/2023 від 21.06.2023 встановлено, що за порушення кінцевого строку повернення позики, визначеного у пункту 5.1. договору, позикодавець має право вимагати сплати позикодавцю неустойки у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від суми простроченого платежу, за кожен день такого прострочення.

За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача борг у розмірі 10 000 000, 00 грн, а також за прострочення вчасного повернення грошових коштів стягнути з відповідача неустойку у розмірі 1 251 506, 85, 3% річних у розмірі 99 452, 05 грн та інфляційні втрати у розмірі 181 052, 00 грн.

ІI. Предмет та підстави позову.

Предметом позову у справі є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього 11 532 010, 90 грн (основний борг, неустойка, 3% річних, інфляційні втрати).

Юридичними підставами позову є статті 173, 193 Господарського кодексу України, статті 525, 526, 629, 1046, 1049 Цивільного кодексу України.

Фактичними підставами позову є неналежне виконання відповідачем умов договору позики №22/06/2023 від 21.06.2023 в частині своєчасного повернення позивачу суми позики.

III. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на виконання договору позики №22/06/2023 від 21.06.2023 надав відповідачу грошові кошти, а відповідач, всупереч умов договору не повернув грошові кошти позивачу у строк встановлений договором або в будь-який інший строк, у зв`язку з чим позивач проситься стягнути з відповідача таку суму та за прострочення вчасного повернення відповідачем грошових коштів стягнути додатково з останнього неустойку, 3% річних та інфляційні втрати.

VI. Обґрунтування вирішення спору за наявними матеріалами справи.

18.10.2023 введено в дію норми Закону №3200-ІХ від 29.06.2023, яким внесені зміни до Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 1 резолютивною частини ухвали від 18.01.2024, суд повідомив сторін по справі, що оскільки судом встановлено, що сторони по справі мають зареєстровані електронні кабінети у підсистемі Електронний суд ЄСІТС - суд вручає дану ухвалу та вручатиме будь-які інші судові рішення у даній справі учасникам справи виключно за допомогою ЄСІТС в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету.

Згідно з частиною 5 та 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Частиною 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У відповідності до пункту 17 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомуційної системи (надалі - ЄСІТС) затверджено рішенням Вищої ради правосуддя № 1845/0/15-21 від 17.08.2021, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Пунктом 37 Положення про ЄСІТС внормовано, що підсистема «Електронний суд» забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До Електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (далі - АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до Електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом ктивномуа (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя (далі - автоматизована система діловодства).

Таким чином, ухвала про відкриття провадження у справі від 18.01.2024 була внесена до АСДС та автоматично направлена в електронні кабінети сторін по справі.

Згідно з пунктом 42 Положення про ЄСІТС у разі наявності в особи Електронного кабінету засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до Електронного кабінету користувача документа у справі.

В матеріалах справи міститься підтвердження доставлення до «Електронного кабінету» Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АМПІР КАПІТАЛ» документа по справі в електронному вигляді, так з повідомлення про доставку електронного листа вбачається, що ухвала від 18.01.2024 по справі №910/19853/23 доставлена в «Електронний кабінет» відповідача - 19.01.2024 о 05:25.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

В пункті 41 постанови Верховного Суду від 30.08.2022 по справі №459/3660/21 викладена правова позиція, що довідка про доставку документа в електронному вигляді до «Електронного кабінету» є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення.

Таким чином, ухвала про відкриття провадження у справі від 18.01.2024 була вручена відповідачу - 19.01.2024.

Окрім цього, суд направляв в електронний кабінет ЄСІТС відповідача наступні ухвали:

- ухвала-виклик від 27.03.2024 (доставлена: 27.03.2024 о 19:45);

- ухвалу-виклик від 08.05.2024 (доставлена: 08.05.2024 о 19:55);

- ухвалу-виклик від 26.06.2024 (доставлена: 27.06.2024 о 19:25).

Приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи №910/19853/24, втім відзив або заяву про продовження/поновлення строку для його подання до суду не подав впродовж розумного строку, а відтак, відповідач не скористався наданим йому правом на подання відзиву, з огляду на що суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Крім того, станом на день винесення рішення, ні відповідач, ні позивач не повідомили суду про відкриття провадження у справі про банкрутство відповідача, що унеможливило передачу справи для розгляду в межах провадження у справі про банкрутство ТОВ "Фінансова компанія "Ампір Капітал".

V. Оцінка доказів судом та висновки суду.

З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- чи був порушений відповідачем обов`язок по поверненню позики (грошових коштів) по договору позики №22/06/2023 від 21.06.2023?

- чи вірно визначені позивачем періоди прострочення відповідачем повернення грошових коштів?

- чи правомірно позивач нарахував відповідачу пеню, 3% річних та інфляційні втрати?

- чи підлягають позовні вимоги задоволенню та чи підлягає стягненню штрафні санкції у вигляді неустойки та відповідальністю за невиконання грошового зобов`язання, встановлена статтею 625 ЦК України?

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

(1) Щодо основного боргу.

Договір, укладений між сторонами, є договором позики, а відтак. між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 71 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статей 11, 202, 509, 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (частина 1 стаття 1046 Цивільного кодексу України).

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (частина 1 стаття 1047 Цивільного кодексу України).

Як підтверджено матеріалами справи, 21.06.2023 між сторонами укладено договір безпроцентної поворотної позики №22/06/2023, за умовами якого позивач передає у розпорядження відповідача грошові кошти на безвідсотковій поворотній основі, а відповідач зобов`язується повернути позивачу таку ж суму грошових коштів у визначений цим договором строк. Цей договір діє до повного виконання позичальником (відповідачем) своїх зобов`язань за договором.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина 1 стаття 1048 Цивільного кодексу України).

Зі змісту пункту 3.2. договору №22/06/2023 від 21.06.2023 вбачається, що сторони узгодили, що за цим договором відсотки (комісії) не нараховуються і не сплачуються, надання інших видів компенсації у вигляді плати за користування такими коштами не передбачається.

Пунктом 3.1. договору №22/06/2023 від 21.06.2023 в редакції додаткової угоди №1 від 23.06.2023 встановлено, що сума позики за договором становить 10 000 000, 00 грн.

Пунктами 4.1. та 4.2. договору №22/06/2023 від 21.06.2023 передбачено, що позика передається у безготівковій формі, шляхом перерахування відповідної суми грошових коштів на поточний рахунок відповідача. Позика перераховується позивачем в термін до 31.07.2023 року та може перераховуватися частинами.

Позивач на виконання пунктів 4.1. та 4.2. договору №22/06/2023 від 21.06.2023 перерахував відповідачу грошові кошти в сумі яка встановлена пунктом 3.1. договору №22/06/2023 від 21.06.2023 в редакції додаткової угоди №1 від 23.06.2023, що підтверджується:

- платіжним дорученням №1416 від 22.06.2023 на суму 5 000 000, 00 грн;

- платіжним дорученням №1524 від 18.07.2023 на суму 3 000 000, 00 грн;

- платіжним дорученням №1539 від 19.07.2023 на суму 2 000 000, 00 грн.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 стаття 1049 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 стаття 530 Цивільного кодексу України).

Пунктом 5.1. договору №22/06/2023 від 21.06.2023 в редакції додаткової угоди №1 від 23.06.2023 встановлено, що відповідач зобов`язаний повернути фінансову допомогу в строк до 15.08.2023 року включно.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (частина 3 стаття 1049 Цивільного кодексу України).

Згідно пункті 5.3. та 5.4. договору №22/06/2023 від 21.06.2023, сума позики підлягає поверненню в безготівковій формі шляхом її перерахування на поточний рахунок позикодавця. Днем повернення позики (її частини) вважається день зарахування суми позики (її частини) на поточний рахунок позикодавця.

Проте, відповідач в строк узгоджений між сторонами в пункті 5.1. договору №22/06/2023 від 21.06.2023 в редакції додаткової угоди №1 від 23.06.2023 або в інший строк грошові кошти у розмірі 10 000 000, 00 позивачу не повернув.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 Цивільного кодексу України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2 стаття 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом (стаття 610 Цивільного кодексу України).

Таким чином судом встановлено:

- між сторонами виникли зобов`язання на підставі договору позики №22/06/2023 від 21.06.2023;

- позивач на виконання умов договору позики №22/06/2023 від 21.06.2023 перерахував відповідачу в строк встановлений договором грошові кошти у розмірі 10 000 000, 00 грн;

- відповідач, суму позики в строк встановлений договором позики №22/06/2023 від 21.06.2023 або в будь-який інший строк позивачу не повернув.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач заперечень, пояснень або доказів повернення позивачу 10 000 000, 00 грн до суду не надав.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на все вищезазначене, матеріалами справи підтверджується та не спростовано відповідачем належними і допустимими доказами, що станом на час розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем у вигляді не повернутої позивачу суми позики становить 10 000 000, 00 грн, а тому позовні вимоги позивача в частині основного боргу підлягають задоволенню.

(2) Щодо неустойки, 3% річних та інфляційних втрат.

Позивач просить стягнути з відповідача неустойку у розмірі 1 251 506, 85 грн, 3% річних у розмірі 99 452, 05 грн та інфляційні втрати у розмірі 181 052, 00 грн за період з 16.08.2023 по 14.12.2023.

Перевіривши арифметичний розрахунок заявлених до стягнення вищевказаних вимог суд приходить до висновку, що вони розраховані арифметично правильно та відповідно до норм законодавства щодо встановлення початку строку нарахування та його закінчення, і за загльним правилом підлягали б задоволенню

Разом з тим, особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).

Щодо зазначених вимог, суд звертає увагу, що Законом України №2120-ІХ від 15.03.2022, «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 наступного змісту: "у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)". (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:

(1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;

(2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;

(3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.04.2022, який затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб. В подальшому відповідними указами Президента України дія воєнного стану в Україні неодноразово продовжувалася та на сьогоднішній день воєнний стан триває до 09.11.2024 включно.

Верховний суд вже робив висновок про те, що на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 вересня 2023 року в справі № 910/8349/22);

Отже, позивач нараховує та просить стягнути з відповідача пеню, 3% річних та інфляційні втрати всупереч пункту 18 «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України в період дії воєнного стану, яким встановлено, що боржник за певними видами договорів звільняється від відповідальності та сплати неустойки, 3% та інфляційних в період дії воєнного стану в Україні.

Таким чином, нарахована позивачем неустойка, а також в порядку статті 625 Цивільного кодексу України 3% річних та інфляційні втрати не відповідають вимогам чинного законодавства.

З огляду на зазначені обставини, суд відмовляє позивачу в задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача неустойки, 3% річних та інфляційних втрат.

VI. Розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Проте, частиною 9 статті 129 ГПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи те, що спір виник виключно через невиконання обов`язку відповідача по поверненню суми поворотної фінансової допомоги, відповідач не повідомив суд про відкриття провадження у справі про банкрутство щодо нього, і відповідач звільнений від відповідальності за порушення виконання зобов`язання на підставі норми закону (акту цивільного законодавства) через виключні обставини - запровадження воєнного стану на території України, суд вирішив покласти на відповідача витрати позивача по сплаті судового збору за подання даного позову у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 73-77, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «ОМЕГА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АМПІР КАПІТАЛ» про стягнення 11 532 010, 90 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АМПІР КАПІТАЛ» (01054, м. Київ, вул. Івана Франка, буд. 22-24, літ. А, прим. 31; ідентифікаційний код: 41030047) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «ОМЕГА» (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 48-Г, літ. А; ідентифікаційний код: 21626809) заборгованість у розмірі 10 000 000 (десять мільйонів) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 172 980 (сто сімдесят дві тисячі дев`ятсот вісімдесят) грн 16 коп.

3. Відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення неустойки у розмірі 1251506, 85 грн, 3% річних у розмірі 99452, 05 грн, інфляційних втрат у розмірі 181052, 00 грн.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 24.10.2024.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких