ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

15.10.2024р. Справа № 905/1977/21

за заявою Державного підприємства «Добропілявугілля-видобуток» (, адреса: 85001, Донецька область, м. Добропілля, пр. Шевченка, 2)

з грошовими вимогами до боржника на суму 66512,10 грн.

у справі про банкрутство, де

ініціюючий кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕТ-ЮА" (, адреса: 03680, Київська область, Києво-Святошинський р-н, село Петропавлівська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, буд. 4а)

боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ" (, адреса: 85004, Донецька область, м.Добропілля, вул. Франка Івана, буд. 19, кв. 103)

ліквідатор: арбітражний керуючий Курбанов Назім Вахід-Огли (свідоцтво № 1062 від 19.06.2013)

Суддя Величко Н.В.

при секретарі Кравець А.Є.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Донецької області на стадії ліквідаційної процедури знаходиться справа № 905/1977/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ", ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Курбанова Назіма Вахід-Огли.

Повідомлення про визнання банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ" оприлюднене на офіційному веб-порталі судової влади України 12.10.2022 за № 69364.

Строк ліквідаційної процедури та повноваження ліквідатора неодноразово продовжувалися постановленням відповідних ухвал суду, розгляд справи не завершено.

27.08.2024 через підсистему «Електронний суд» від Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» надійшла заява з грошовими вимогами до боржника на суму 66512,10 грн., що складаються із 45000,00 заборгованості за договором від 25.01.2021 № 2773-ДУ, а також 17674,18 грн. інфляційних втрат та 3837,92 грн. 3% річних, крім того судовий збір (вх.№ 07-07/7692/24).

Листом від 29.08.2024 суд повідомив заявника, що в період з 28.08.2024 по 12.09.2024 (включно) суддя Величко Н.В. перебуває у щорічній відпустці, у зв`язку з чим питання щодо розгляду зазначеної вище заяви буде вирішено після виходу судді з відпустки.

Ухвалою суду від 16.09.2024 призначено розгляд заяви Державного підприємства "Добропіллявугілля-видобуток" з грошовими вимогами до боржника на 15.10.2024; явку заявника, ліквідатора, кредиторів у судове засідання визнано не обов`язковою; зобов`язано ліквідатора розглянути заяву кредитора та повідомити суд про включення заявлених вимог до реєстру або їх відхилення у строк до 10.10.2024.

Про дату, час та місце розгляду справи заявник, кредитори та ліквідатор банкрута повідомлені у встановленому порядку та заздалегідь, що підтверджується відомостями комп`ютерної бази даних "Діловодство спеціалізованого суду" про доставку електронного листа до зареєстрованого електронного кабінету учасника справи.

Також, всі процесуальні акти суду у цій справі оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень офіційного веб-порталу Судова влада України в мережі Інтернет, відомості якого є відкритими для безоплатного цілодобового доступу відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень».

Відтак, судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій та надано достатньо часу для надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Станом на 15.10.2024 до суду надійшли наступні документи:

- від ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Курбанова Н.В. - повідомлення про відмову у визнанні кредиторських вимог Державного підприємства "Добропіллявугілля-видобуток" по справі № 905/1977/21 (вх.№ 07-07/8971/24 від 10.10.2024),

- від ДП "Добропіллявугілля-видобуток" - заява стосовно заперечень ліквідатора (вх.№ 07-07/9087/24 від 15.10.2024), в якій наполягає на визнанні заявлених грошових вимог до боржника у повному обсязі, просить заяву розглядати без участі його представника.

У судовому засіданні 15.10.2024 представники заявника, боржника та кредитори участі не приймали, про відкладення розгляду справи чи про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції не клопотали.

За приписами статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 ГПК України, а також принцип розумності строків розгляду справи судом, господарський суд доходить висновку про можливість розгляду по суті поданої заяви ДП "Добропіллявугілля-видобуток" з грошовими вимогами до боржника за наявними матеріалами у відсутність представників сторін, що не з`явились.

Розглянувши подану заяву, надані на підтвердження аргументів докази і матеріали справи, суд виходить з такого:

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство та розгляду судом відповідних заяв регламентовані, зокрема, нормами статей 45, 46, 47 Кодексу України з процедур банкрутства.

Системний аналіз ст.ст. 45-47 КУзПБ свідчить про те, що законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника - потенційного кредитора, а предметом розгляду в цьому випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог.

Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (ст. 76 ГПК України), допустимості (ст. 77 ГПК України), достовірності (ст. 78 ГПК України) та вірогідності (ст. 79 ГПК України).

У постанові Верховного Суду від 25.07.2023 у справі № 922/5231/21 та постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 14.06.2023 у справі №904/5743/20 наведено правову позицію, згідно з якою норми КУзПБ не містять заборони кредитору заявляти конкурсні вимоги до боржника у ліквідаційній процедурі.

Заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги до боржника можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 10.02.2020 у справі № 909/146/19, від 27.02.2020 у справі № 918/99/19, від 23.09.2021 № 910/866/20, від 21.10.2021 у справі № 913/479/18, від 02.06.2022 у справі № 917/1384/20).

Відтак, саме на кредитора покладений обов`язок доказування наявності кредиторських вимог у справі про банкрутство, який передбачає подання сукупності документів, які дозволять суду переконатися в обґрунтованості грошових вимог кредитора. Неподання такої сукупності документів може мати наслідком відмову суду у визнанні спірних вимог кредитора (постанови Верховного Суду від 01.12.2022 у справі № 918/1154/21, від 27.02.2024 у справі №902/1406/15).

З наданих матеріалів відомо, що 25 січня 2021 року між Державним підприємством «Добропіллявугілля-видобуток» (далі - заявник, зберігач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (далі - боржник, поклажодавець) підписано договір зберігання № 2773-ДУ, за умовами якого поклажодавець передає, а зберігач приймає та зобов`язується зберігати обладнання та матеріали виробничо-технічного призначення (надалі товарно-матеріальні цінності), за адресами, які вказані в Актах прийому-передачі, а також повернути товарно-матеріальні цінності в цілості на першу вимогу поклажодавця. Перелік, вартість та кількість товарно-матеріальних цінностей визначається сторонами в Актах прийому-передачі, які є невід`ємною частиною Договору. Строк зберігання товарно-матеріальних цінностей з 26.01.2021р. по 31.03.2021р. (п.1.1, п.1.2 договору).

Передача товарно-матеріальних цінностей на зберігання оформлюється шляхом підписання сторонами двостороннього Акту прийому-передачі товарно-матеріальних цінностей на зберігання. В Акті прийому-передачі товарно-матеріальних цінностей вказується вартість товарно-матеріальних цінностей, переданих на зберігання, їх кількість, найменування та інші необхідні дані, у тому числі технічні показники (п. 2.1).

Право власності на товарно-матеріальні цінності, при передачі їх на зберігання від поклажодавця до зберігача, не переходить (п. 2.2).

Поклажодавець за 3 (три) робочих дні до завершення строку зберігання повідомляє зберігача про дату повернення товарно-матеріальних цінностей, шляхом направлення письмового повідомлення поштою та/або кур`єром та/або за допомогою технічних засобів зв`язку, у тому числі, але не обмежуючись, на електронну адресу зберігача із зазначенням дати та часу повернення (передачі) товарно-матеріальних цінностей. Повернення товарно-матеріальних цінностей поклажодавцеві оформляється двостороннім Актом прийому-передачі товарно-матеріальних цінностей з зберігання. За взаємною згодою сторін Товарно-матеріальні цінності можуть бути поверненні зі зберігання, як частинами, так і в повному обсязі (п.2.3 договору).

У пункті 4.1 договору обумовлено, що вартість зберігання товарно-матеріальних цінностей визначається за домовленістю Сторін не залежно від обсягу переданих на зберігання та частково знятих зі зберігання товарно-матеріальних цінностей та складає 45000,00 (сорок п`ять тисяч грн. 00 коп.) грн., у т.ч. ПДВ 7500,00 (сім тисяч п`ятсот грн., 00 коп.) грн. за весь строк зберігання товарно-матеріальних цінностей.

Згідно з пунктами 4.2-4.6 договору розрахунок за надані послуги здійснюється грошовими коштами в національній валюті України на поточний рахунок зберігача на підставі Актів наданих послуг, підписаних у двосторонньому порядку, по одному примірнику для кожної із Сторін.

Розрахунковим періодом є період зберігання товарно-матеріальних цінностей.

Акт наданих послуг за розрахунковий період оформляється та підписується обома сторонами не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітним.

Розрахунки за надані послуги проводяться поклажодавцем протягом 20-ти робочих днів з дати підписання уповноваженими представниками Сторін відповідного Акту наданих послуг та виставлення Зберігачем рахунку. При цьому Зберігачем виставляється відповідний рахунок на оплату.

На дату виникнення податкових зобов`язань (або підстав для їх коригування відповідно до Податкового кодексу України) зберігач складає податкову накладну (розрахунок коригування до податкової накладної) в електронній формі.

У додаткових угодах № 1 від 31.03.2021 та № 2 від 30.04.2024 до договору зберігання № 2773-ДУ від 25.01.2021 сторони домовились продовжити строк дії цього договору до 31.05.2021, у всьому іншому умови договору залишені без змін.

Договір зберігання № 2773-ДУ від 25.01.2021 та додаткові угоди № 1, № 2 до нього підписані обома сторонами без розбіжностей та скріплені печатками обох підприємств.

25.06.2021 між заявником та боржником підписаний Акт надання послуг № 882 до договору зберігання № 2773-ДУ від 25.01.2021, за змістом якого виконавцем були надані послуги зберігання товаро-матеріальних цінностей на суму 45000,00 грн з ПДВ, замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

Як вказує заявник у заяві з грошовими вимогами до боржника, підприємством «Добропіллявугілля-видобуток» було надано послуги зі зберігання на загальну суму 45000 грн., однак Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ", вказані послуги не оплатило, внаслідок чого виникла заборгованість. У зв`язку із цим, заявником нараховані від суми боргу за період липень 2021 року-березень 2024 року інфляційні втрати у сумі 17674,18 грн. та 3% річних за період з 01.07.2021 по 03.05.2024 у сумі 3837,92 грн., які, на думку заявника, також підлягають визнанню та включенню до реєстру кредиторів.

У відповідності до статей 11, 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (зобов`язань).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з нормами статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 цього Кодексу унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір № 2773-ДУ від 25.01.2021 є договором зберігання.

Частиною першою статті 936 ЦК України встановлено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Прийняття речі на зберігання може підтверджуватися видачею поклажодавцеві номерного жетона, іншого знака, що посвідчує прийняття речі на зберігання, якщо це встановлено законом, іншими актами цивільного законодавства або є звичним для цього виду зберігання (частина 3 статті 937 ЦК України).

Зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання (частина 1 статті 938 ЦК України).

Плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання (частина 1 статті 946 ЦК України).

Зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі (частина перша статті 942 ЦК України).

Статтями 948, 949 ЦК України встановлено, що поклажодавець зобов`язаний забрати річ від зберігача після закінчення строку зберігання. Зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

Досліджені судом матеріали справи свідчать, що до своєї заяви з кредиторськими вимогами до боржника зберігачем не надавались Акти прийому-передачі товарно-матеріальних цінностей на зберігання із зазначенням в них вартості товарно-матеріальних цінностей, переданих на зберігання, їх кількість, найменування та інші необхідні дані, у тому числі технічні показники, як то обумовлено сторонами у пункті 2.1 договору зберігання. Рівно як не надано й актів про повернення товарно-матеріальних цінностей поклажодавцеві згідно пункту 2.3 договору. Також до матеріалів справи не надано доказів складення зберігачем податкової накладної (розрахунок коригування до податкової накладної) за договором зберігання.

Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанови Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №914/2404/19, від 28.01.2021 у справі №910/4510/20).

З огляду на матеріали справи та подані докази суд дійшов висновку про те, що заявником не надано доказів реального виконання договору № 2773-ДУ від 25.01.2021 (передача на зберігання товарно-матеріальних цінностей та їх повернення) та про неналежне документальне підтвердження своїх грошових вимог кредитором-заявником на суму 45000,00 грн. (сорок п`ять тисяч гривень), у зв`язку із чим суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів.

Також суд враховує, що ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.12.2021 відкрито провадження у справі №905/1977/21 про банкрутство ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядника майна боржника.

Постановою Господарського суду Донецької області від 12.10.2022 припинено процедуру розпорядження майном у справі №905/1977/21 про банкрутство ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля"; боржника визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора.

За приписами частини 3 статті 41 КУзПБ протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема, не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.

Крім того, відповідно до статті 59 КУзПБ з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.

Таким чином, з дня ухвалення постанови від 12.10.2022 у справі №905/1977/21 про визнання ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у справі, в силу прямої норми Закону у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань та припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.

У справі, що розглядається, ДП «Добропіллявугілля-видобуток» заявлено також вимоги до боржника у вигляді інфляційних втрат у сумі 17674,18 грн. від боргу за період липень 2021 року-березень 2024 року та 3% річних за період з 01.07.2021 по 03.05.2024 у сумі 3837,92 грн.

Тобто, заявник безпідставно нараховує інфляційні та річні за період, який охоплюється дією мораторію на задоволення вимог кредиторів (з 08.12.2021) та після відкриття ліквідаційної процедури у справі.

У постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 (провадження № 12-189гс19) Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень статті 625 Цивільного кодексу України, зробила висновок про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю.

З огляду на встановлені обставини та норми чинного законодавства, за висновком суду, слід відмовити у визнанні та включенні пред`явлених сум інфляційних та 3% річних до реєстру вимог кредиторів боржника, у зв`язку із неналежним документальним підтвердженням своїх грошових вимог кредитором-заявником на суму основного боргу.

У силу принципів диспозитивності та змагальності господарського судочинства, сутність яких викладено в статтях 13, 14 ГПК України, а також приписах статті 74 цього Кодексу, збирання доказів у справі не є обов`язком суду. Навпаки, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування у господарському процесі покладений виключно на сторони спору, кожна з яких несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, за висновком суду, відсутні підстави для визнання вимог Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток», що складаються з основного боргу у сумі 45000 грн., інфляційних втрат у сумі 17674,18 грн. та 3% річних у сумі 3837,92 грн. та включення їх до реєстру кредиторів банкрута.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 45, 60 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 2, 15, 114, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Державному підприємству «Добропілявугілля-видобуток» () у визнанні та включенні до реєстру вимог кредиторів у справі № 905/1977/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ" його вимог на суму 66512,10 грн., що складаються з основного боргу у сумі 45000 грн., інфляційних втрат у сумі 17674,18 грн. та 3% річних у сумі 3837,92 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття (підписання) - 21.10.2024 і може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Н.В. Величко