ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" жовтня 2024 р. Справа № 910/7060/24

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Грамчука І.В., розглянувши матеріали

за позовом Державного бюро розслідувань, м.Київ

до Товариства з обмеженою відпловідальністю "Велмет" с.Струга, Новоушицький район, Хмельницька область

про стягнення 14700,00 грн

Представники сторін:

від позивача: Лук`янович В.О. (в режимі відеоконференції) за довіреністю

від відповідача: Міняйлук Ю.В. - згідно ордеру

встановив: Державне бюро розслідувань звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Велмет" с.Струга, Новоушицький район, Хмельницька область про стягнення 14700,00 грн

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 06.02.2023 №58/2023, від 01.05.2023 №254/2023, від 26.07.2023 №451/2023, від 06.11.2023 №734/23, від 05.02.2024 №49/2024, від 06.05.2024 №271/2024, №3891-IX від 23.07.2024. Зокрема, Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 23.07.2024 №3891-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою від 15.07.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду. Відкрито провадження у справі за позовом Державного бюро розслідувань, м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Велмет" с.Струга, Новоушицький район, Хмельницька область про стягнення 14700,00 грн в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 10:00 год. 29 липня 2024 року.

Ухвалою суду від 209.07.2024р. продовжено строк підготовчого провадження у справі №910/7060/24 на 30 днів. Відкладено підготовче засідання у справі №910/7060/24 на 11:00 год. 19 вересня 2024 р.

Ухвалою суду від 19.09.2024 р. закрито підготовче провадження у справі №910/7060/24. Призначено справу №910/7060/24 до судового розгляду по суті у загальному позовному провадженні на 11:00 год. "30" вересня 2024 р.

30.09.2024р. судове засідання не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Грамчука І.В., а тому ухвалою суду від 07.10.2024 повідомлено учасників процесу про дату, час та місце судового засідання у справі №910/7060/24, о 11 год. 00 хв. 21 жовтня 2024 року.

Виклад позицій учасників справи, заяви, клопотання.

Позивач звернувся із позовом до суду про стягнення з відповідача 14700,00 грн неустойки у зв`язку із невиконанням останнім умов договору поставки від 12.10.2023 №377. Як на правове обґрунтування позову посилається на положення ст. ст. 611, 612, 624 ЦК України, ст. ст. 193, 230, 231 ГК України.

Відповідач у відзиві на позов (вх.№05-22/5220/24 від 23.07.2024р.) проти позову заперечує, просить суд у позові відмовити повністю.

Звертає увагу на кінцевий строк поставки товару 22.12.2023р.

Крім того, п.7.2 договору не містить чіткого визначення, що застосування неустойки здійснюється в разі порушення постачальником саме десятиденного строку поставки товару.

Вважає, що позивач отримав товар за договором, прийняв його без претензій щодо строку його поставки.

Наголошує, що відповідач є безпосереднім виробником товару, що поставлявся за договором №377 від 12.10.2023р. і несе відповідальність не за строк поставки, а за якість товару.

Судом враховується, що згідно статей 42, 46 Господарського процесуального кодексу України участь сторони у судовому засіданні є її правом. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Судом також враховано, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Судом також звернуто увагу, що на даний час в Господарському суді Хмельницької області працює система Електронний суд за допомогою якої учасники судового процесу можуть реалізувати права, визначені статтею 42 Господарського процесуального кодексу України, та подавати в електронному форматі до суду процесуальні документи, пов`язані із розглядом справи у суді (як-то заяви по суті справи).

З огляду на наведене, зважаючи на належне повідомлення відповідача про розгляд справи, вимоги розумності строку судового розгляду, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а неподання відповідачем відзиву на позов не призводить до неможливості вирішення спору по суті.

Розглядом матеріалів справи встановлено таке.

12.10.2023 між Державним бюро розслідувань (покупець) та Товариством з обмеженою відпловідальністю "Велмет" с.Струга, Новоушицький район, Хмельницька область (постачальник) споживач) укладено договір поставки, відповідно до якого постачальник зобов`язується передати (поставити) у власність покупця протикульові індивідуальні кулезахисні щити, а покупець зобов`язується прийняти товар у постачальника і оплатити його вартість на умовах договору (п.1.1 договору).

Відповідно до п.1.2 згідно з національним класифікатором України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» для товару, як предмета закупівлі за державні кошти, установлений код ДК 021:2015:35810000-5 та назва (опис) - Індивідуальне обмундирування.

Ціна договору - ціна (вартість) товару, яка погоджена сторонами у додатку 1 до договору та становить 735000,00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 122500,00 грн

Згідно п. 4.1 договору постачальник зобов`язується поставити товар покупцю, в асортименті, комплектності, комплекті та кількості, визначеними у додатку 1 до договору протягом 10 календарних днів з дня отримання заявки покупця, але не пізніше 22.12.2023.

У відповідності до п.7.5 договору у разі порушення постачальником зобов`язання щодо дотримання строків поставки, допоставки, доукомплектованості товару та/або дотримання строків заміни неякісного товару усунення виявлених у товарі недоліків та/або дефектів (несправностей), постачальник зобов`язується сплатити покупцю неустойку у розмірі 0,1 % від ціни товару, з якого допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% відсотків вказаної вартості.

За несвоєчасне виконання зобов`язань по своєчасній поставці товару, позивачем нараховано до стягнення з відповідача 14700,00 грн

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду:

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи, між Державним бюро розслідувань (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Велмет" с. Струга, Новоушицький район, Хмельницька область (постачальник) споживач) уклав договір поставки, відповідно до якого постачальник зобов`язується передати (поставити) у власність покупця протикульові індивідуальні кулезахисні щити, а покупець зобов`язується прийняти товар у постачальника і оплатити його вартість на умовах договору (п.1.1 договору).

Відповідно до п. п. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (п.1 ст. 656 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.ст. 663, 664 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлено обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Сторонами у п. 4.1 договору погоджено, що постачальник зобов`язується поставити товар покупцю, в асортименті, комплектності, комплекті та кількості, визначеними у додатку 1 до договору протягом 10 календарних днів з дня отримання заявки покупця, але не пізніше 22.12.2023.

Матеріалами справи стверджується, зокрема, підписаною сторонами та скріпленими їхніми печатками видатковою накладною №329 від 21.12.2023, що позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 735000,00 грн

Так, судом враховано, що сторони погодили поставку товару протягом 10 календарних днів з дня отримання заявки.

Окрім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 14700,00 грн неустойки, згідно поданих розрахунків.

За положеннями ч. 1 ст. 199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

У відповідності до приписів ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з п.п. 1, 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Враховуючи подання заявки від 15.11.2023 позивачем, яка отримана відповідачем 20.11.2023, поставку товару відповідач мав здійснити до 01.12.2023р., а тому позовні вимоги необхідно задовольнити.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу положень ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Державного бюро розслідувань, м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Велмет" с.Струга, Новоушицький район, Хмельницька область про стягнення 14700,00 грн задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Велмет" (вул. Шкільна, буд.20, с.Струга, Новоушицький район, Хмельницька область, 32632, код 37347778) на користь Державного бюро розслідувань, (вул.Панаса Мирного, буд.28, м.Київ, 01011, ) - 14700,00 грн (чотирнадцять тисяч сімсот гривень 00 коп) неустойки, 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп) витрат із сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21.10.2024 року.

Суддя І.В. Грамчук

Виготовлено у 3 примірниках:

1 - до справи,

2 - позивачу в електронний суд,

3 - відповідачу на електронну адресу а