ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. ЧернівціСправа № 926/2124/24

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Володимира Байталюка, за участю секретаря судового засідання Лілії Кушлак, розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УСЛАД»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкам»

про усунення перешкод в користуванні майном

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - приватне акціонерне товариство «ДОБРОБУТ АГ»

Представники сторін:

від позивача не з`явився;

від відповідача - Дикий Ю. О.;

від третьої особи - не з`явився.

1. Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю «УСЛАД» (29017, Хмельницька область, місто Хмельницький, вул. Зарічанська, будинок 3/2, блок 5/2-1, ) звернулося з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкам» (04176, місто Київ, вул. Набережно-Рибальська дорога, будинок 3, приміщення 139, ) у змісті якого просить суд зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНКАМ», а також будь-яким іншим третім особам без виключення, від імені та в інтересах власника або щодо нього, не чинити товариству з обмеженою відповідальністю «УСЛАД» перешкоди в користуванні майном, а саме: не вчиняти будь-яких дій направлених на входження, в тому числі примусове, без дозволу та присутності представників товариства з обмеженою відповідальністю «УСЛАД», та блокування роботи у будь-який спосіб (володіння, користування тощо), в тому числі примусове, щодо об`єкту нерухомого майна комплекс, туристична база, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40 та прилеглої території, що знаходиться за адресою: Чернівецька область, Сокирянський район, с. Ломачинці, вулиця Вишнева, будинок 20.

2. Короткий зміст заперечень проти позову.

Відповідач, позовні вимоги не визнає повністю, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Зазначає, що 14.02.2024 набув право власності на комплекс, туристичну базу, що знаходиться за адресою: Чернівецька область, Сокирянський район, с. Ломачинці, вулиця Вишнева, будинок 20, на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку.

Вказує, що іпотекодержатель, в інтересах якого спірне майно було обтяжене забороною, не надавав згоди на передання його в оренду позивачу, за відсутності якої, передача іпотекодавцем іпотечного майна в оренду є незаконною, а сам правочин оренди майна нікчемним.

Враховуючи вищевикладене просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

3. Хід розгляду справи та короткий зміст ухвал суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2024 позовну заяву передано до провадження судді Володимиру Байталюку.

Ухвалою суду від 26.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 18.09.2024.

12.09.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконферцзв`язку поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

13.09.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги відповідач не визнає в повному обсязі та просить суд відмовити в задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві.

Ухвалою суду від 13.09.2024 заяву представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у справі задоволено.

13.09.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача у зв`язку з зайнятістю адвоката у іншій справі.

18.09.2024 суд постановив протокольну ухвалу, якою залучив до участі у справі за власної ініціативи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватне акціонерне товариство «ДОБРОБУТ АГ» (60235, Чернівецька область, Сокирянський район, село Ломачинці, вул. Українська, буд 24, ). Суд зобов`язав позивача до початку наступного судового засідання надати суду докази про надіслання третій особі ПрАТ «ДОБРОБУТ АГ» копії позовної заяви з додатками та зобов`язав відповідача до початку наступного судового засідання надати суду докази надіслання третій особі ПрАТ «ДОБРОБУТ АГ» відзиву на позовну заяву з додатками. Запропоновав третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ПрАТ «ДОБРОБУТ АГ», надати суду письмові пояснення стосовно суті спору. Підготовче судове засідання відкладено на 04.10.2024. Судове засідання призначено в режимі відеоконференцзв`язку за участю представника позивача поза межами приміщення суду.

20.09.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді та надання доступу до електронної справи, яка задоволена судом.

20.09.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду. Надано для долучення до матеріалів справи докази направлення ПрАТ «Добробут АГ» відзиву на позовну заяву з додатками.

23.09.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконферцзв`язку поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 24.09.2024 заяву представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у справі задоволено.

24.09.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів направлення ПрАТ «Добробут АГ» позовної заяви з додатками.

24.09.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника ПрАТ «Добробут АГ» надійшли пояснення щодо позову в яких викладено аргументи і міркування третьої особи на підтримку позову з підстав зазначених у поясненнях.

Ухвалою суду від 25.04.2024 відкладено підготовче засідання на 04.10.2024.

У судовому засіданні, 04.10.2024, суд долучив до матеріалів справи докази направлення сторонами ПрАТ «Добробут АГ» копій документів по справі та письмові пояснення третьої особи. Постановлено протокольну ухвалу якою закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 24.10.2024.

18.10.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів відчуження відповідачем 17.10.2024 комплексу, туристичної бази, що знаходиться за адресою: Чернівецька область, Сокирянський район, с. Ломачинці, вулиця Вишнева, будинок 20 товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕН» з доказами його направленням іншим учасникам справи.

22.10.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Також, зазначено представником позивача про підтримання позовних вимог у повному обсязі.

У судовому засіданні, 24.10.2024, суд задовольнив клопотання представника відповідача та долучив до матеріалів справи долучені до нього докази.

Представники відповідача просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник третьої особи, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився та про причини його неявки суд не повідомив.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, суд вирішив за можливе розглянути справу в цьому судовому засіданні на підставі наявних матеріалів без участі представників позивача та третьої особи.

У судовому засіданні 24.10.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 ГПК України.

4. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

01.02.2024 між ПрАТ «ДОБУРОБУТ АГ» (орендодавець) та ТОВ «УСЛАД» (орендар) укладено договір оренди майна № 01/02-24/ДУ відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором орендодавець зобов`язався передати орендареві, а орендар зобов`язався прийняти в платне строкове користування нерухоме майно комплекс, туристична база, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40, за адресою: Чернівецька область, Сокирянський район, село Ломачинці, вулиця Вишнева, будинок 20, що належить орендодавцю на праві приватної власності згідно зі свідоцтвом про право власності, серія та номер: САК507835, виданим 02.10.2014 Реєстраційною службою Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області, номер запису про право власності № 3644101. (пункти 1.1-1.4 Договору).

Майно комплексу, туристичної бази розташоване на земельній ділянці загальною площею 2 га, що передане орендодавцю в постійне користування для будівництва та обслуговування бази відпочинку згідно Державного акту І-ЧВ № 001221, виданого Ломачинецькою сільською радою 09.10.2001 (пункт 1.5 Договору).

Відповідно до пункту 4.1 договору орендар зокрема має право: самостійно здійснювати господарську діяльність, згідно мети цього Договору, вказаної в пункті 2.1 Договору; на безперешкодний цілодобовий доступ до об`єкту оренди; самостійно організовувати охорону об`єкта оренди та розташованого на ньому майна; користуватись земельною ділянкою, вказаною в пункті 1.5 цього Договору.

Згідно з пунктом 4.2 договору орендар, зокрема, зобов`язаний: утримувати майно у порядку, належному стані (в т.ч. у стані передбаченому санітарними, гігієнічними, протипожежними та іншими правилами та процедурами); проводити охорону майна, переданого в оренду; слідкувати за пожежною безпекою та дотриманням інших вимог та правил, протягом всього терміну дії цього Договору.

Строк оренди обумовлено сторонами до 31.01.2027 (пункт 6.1 Договору).

01.02.2024 згідно з актом приймання-передачі майна (нерухомості) за договором оренди майна № 01/02-24/ДУ від 01.02.2024 орендодавець передав, а орендар прийняв в платне строкове користування нерухоме майно комплекс, туристична база, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40, за адресою: Чернівецька область, Сокирянський район, с. Ломачинці, вул. Вишнева, буд. 20.

Комплекс, туристична база, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40, за адресою: Чернівецька область, Сокирянський район, село Ломачинці, вулиця Вишнева, будинок 20, що належала ПрАТ «ДОБУРОБУТ АГ» на праві власності, передана останнім в іпотеку відповідно до іпотечного договору, укладеного між ОСОБА_1 як іпотекодержателем та ПрАТ «Добробут АГ» як іпотекодавцем, посвідченого 21.07.2020 приватним нотаріусом Тригуб Є. О. за реєстровим № 3653.

Зазначеною іпотекою ПрАТ «Добробут АГ» забезпечило виконання зобов`язань ОСОБА_2 за договором позики укладеним між ОСОБА_1 (позикодавець) та ОСОБА_2 (позичальник), посвідченим приватним нотаріусом Тригуб Є. О. 19.05.2020 за реєстровим № 2428 (основне зобов`язання).

04.10.2023 між Аміровим Олександром (іпотекодержатель) та ТОВ «Фінансова компанія «Інкам» (новий іпотекодержатель) укладено договір про відступлення прав за іпотечним договором від 21.07.2020, посвідчений приватним нотаріусом Тригуб Є. О. зареєстрований в реєстрі за № 3653, відповідно до якого, у зв`язку з укладенням між сторонами договору про відступлення права вимоги за договором позики від 19.05.2020, посвідченим приватним нотаріусом Тригуб Є. О. за № 2428, за яким іпотекодержатель відступив новому іпотекодержателю всі права за договором позики разом з усіма додатковими договорами (угодами) до нього, іпотекодержатель передає та відступає новому іпотекодержателю всі права належні іпотекодержателю за договором іпотеки, включаючи, але не обмежуючись, право звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до наявного у матеріалах справи витягу № 390906877 від 14.08.2024, з 14.02.2024 власником комплексу, туристична база, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40, за адресою: Чернівецька область, Сокирянський район, село Ломачинці, вулиця Вишнева, будинок 20, згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 71640251 від 17.02.2024, є ТОВ «Фінансова компанія «Інкам».

16.08.2024 між Сокирянською міською радою та ТОВ «Фінансова компанія «Інкам» укладено договір оренди землі загальною площею 2,0000 га на якій розміщено спірний об`єкт нерухомості.

Відповідно до договору купівлі-продажу посвідченого 17.10.2024 приватним нотаріусом Тавтєлєвим А. В. за реєстровим № 1136 ТОВ «Фінансова компанія «Інкам» продало ТОВ «ВЕН» комплекс туристичної бази, розташованої за адресою: Чернівецька область, Сокирянський район, с. Ломачинці, вул. Вишнева, 20.

5. Мотиви суду та оцінка наданих учасниками справи доказів.

Дослідивши доводи, наведені у позовній заяві, запереченнях на неї та письмові пояснення щодо позову третьої особи, перевіривши матеріали справи суд вважає позов необґрунтованим з таких підстав.

Предметом позову у цій справі є право позивача вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження спірним нерухомим майном шляхом зобов`язання ТОВ «Фінансова компанія «Інкам», а також будь-яких інших третіх осіб без виключення, від імені та в інтересах власника або щодо нього, не чинити ТОВ «УСЛАД», перешкоди в користуванні майном, а саме: не вчиняти будь-яких дій направлених на входження, в тому числі примусове, без дозволу та присутності представників ТОВ «УСЛАД», та блокування роботи у будь-який спосіб (володіння, користування тощо), в тому числі примусове, щодо об`єкту нерухомого майна комплекс, туристична база, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40 та прилеглої території, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Правовими підставами позову позивачем обрано норми статті 41 Конституції України та статей 391, 392, 396, 526, 629, 770 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої, другої статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Отже, дослідження наявності факту порушеного права або охоронюваного законом інтересу входить до предмету доказування у будь-який господарській справі.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною першою статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частини першої статті 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Захист права власності це сукупність передбачених законом цивільно-правових засобів, які, по-перше, гарантують нормальне господарське використання майна (тобто вони забезпечують захист відносин власності в їх непорушеному стані), по-друге застосовуються для поновлення порушених правовідносин власності, для усунення перешкод, що заважають їх нормальному функціонуванню, для відшкодування збитків, які заподіяні власнику.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені (стаття 321 ЦК України).

Положеннями статті 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Позовна вимога про зобов`язання відповідача не чинити перешкоди у користуванні майном є за своєю природою негаторним позовом, який містить вимогу про усунення перешкод у користуванні майном, позивачем за яким може бути власник чи титульний володілець, зокрема орендар майна.

Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. При цьому, для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей.

З урахуванням наведених положень законодавства власник має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає йому користуватися і розпоряджатися своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом. Позивачем за негаторним позовом може бути власник або титульний володілець, у якого перебуває річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю (подібний за змістом правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30.07.2019 у справі № 926/3881/17).

Предметом негаторного позову є вимога власника чи титульного володільця майна до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися та розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом. Підставою для звернення з негаторним позовом є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне чинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

З огляду на вищенаведене, право власності як абсолютне право, має захищатися лише у разі доведення самого факту порушення. Тому встановлення саме зазначених обставин належить до предмета доказування у справах за такими позовами (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 909/392/19).

Окрім цього, у постанові Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 910/1310/19 викладено правовий висновок про те, що умовами для задоволення негаторного позову є сукупність таких обставин: майно знаходиться у власника або титульного володільця; інша особа заважає користуванню, розпорядженню цим майном; для створення таких перешкод немає правомірних підстав (припису закону, договору між власником та іншою особою тощо); у позові має бути чітко та конкретно визначено дії, які повинен здійснити відповідач для усунення порушень права власника (володільця).

Як було встановлено судом вище, з 14.08.2024 власником комплексу, туристична база, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40, за адресою: Чернівецька область, Сокирянський район, с. Ломачинці, вул. Вишнева, буд. 20 згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 71640251 від 17.02.2024 14:05:13 було ТОВ «Фінансова компанія «Інкам».

З 17.10.2024 власником зазначеного спірного майна є ТОВ «ВЕН».

Викладене підтверджується наявними в матеріалах справи витягами з ДРРП.

При цьому, державна реєстрація права власності на спірний комплекс за ТОВ «Фінансова компанія «Інкам» чи за ТОВ «ВЕН» у судовому порядку незаконною не визнавалась, не припинена та позивачем не оскаржувалась.

Звертаючись до суду з цим позовом позивач стверджує, що здійснюючи повноваження орендаря спірного нерухомого майна та земельної ділянки, позивачу чинились перешкоди у користуванні нерухомим майном, що полягало у фізичному обмежені доступу представників позивача до об`єктів нерухомого майна та у безпосередньому протиправному використанні нерухомого майна.

Позивач стверджує, що перешкоди у здійснені права власності щодо нерухомого майна чинить ТОВ «Фінансова компанія «Інкам».

На думку позивача викладене підтверджується відомостями з кримінального провадження № 0000144 від 19.04.2024 відкритого ВП № 1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області за частиною третьою статті 206-2 Кримінального кодексу України, зокрема протоколом допиту директора ПрАТ «Добробут АГ» Науменко Анастасії Вікторівни.

У свою чергу, відповідач у відзиві на позовну заяву слушно зауважує щодо недопустимості як доказу перешкод у здійснені права власності копії протоколу допиту директора ПрАТ «Добробут АГ», оскільки такий одержаний позивачем з порушенням закону, та щодо неналежності як доказу перешкод у здійснені права власності копії заяви директора ПрАТ «Добробут АГ» про вчинене кримінальне правопорушення від 19.04.2024.

Також відповідач доводить, що є законним власником спірного майна, а договір на який вказує позивач як на правову підставу позову є нікчемний, що свідчить про необґрунтованість та недоведеність позову. Як на правові підстави для визнання договору оренди нікчемним, відповідач посилається на статті 203, 215 ЦК України та статті 9, 12 Закону України "Про іпотеку».

За встановлених обставин справи позивач не довів наявності перешкод у користуванні спірним майном з боку ТОВ «Фінансова компанія «Інкам».

Крім того, позивач не довів наявність правових підстав користування ним комплексом, туристичною базою, за адресою: Чернівецька область, Сокирянський район, село Ломачинці, вулиця Вишнева, будинок 20.

Укладений між ПрАТ «Добробут АГ» та ТОВ «УСЛАД» договір оренди майна № 01/02-24/ДУ від 01.02.2024 не є належною правовою підставою користування спірним майном з огляду на наступне.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України, серед яких встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною першою статті 215 ЦК України встановлено, що недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України, є підставою недійсності правочину.

Відповідно до положень частини другої статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

З наведеної норми слідує, що нікчемний правочин є недійсним в силу закону, а оспорюваний внаслідок набрання сили відповідним судовим рішенням. Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. Така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним». (постанова Верховного Суду від 06.10.2021 № 263/11275/18).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною третьою статті 9 Закону України «Про іпотеку» унормовано, що іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування.

Згідно з частиною третьою статті 12 Закону України «Про іпотеку», правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним, крім договору купівлі-продажу, укладеного у процесі приватизації єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства, до складу якого входить таке майно.

Станом на дату укладення договору оренди майна № 01/02-24/ДУ від 01.02.2024 положення частини третьої статті 12 Закону України «Про іпотеку» також передбачали, що правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Отже, правочини згідно переліку, наведеного в частині третій статті 12 Закону України «Про іпотеку» та при наявності визначених наведеною нормою умов (відсутність згоди іпотекодержателя), є нікчемними в силу частини другої статті 215 ЦК України.

Як установлено судом, 01.02.2024 між ПрАТ «ДОБУРОБУТ АГ» та ТОВ «УСЛАД» укладено договір оренди майна № 01/02-24/ДУ відповідно до якого орендодавець передає орендареві, а орендар приймає в платне строкове користування нерухоме майно комплекс, туристична база, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40, за адресою: Чернівецька область, Сокирянський район, село Ломачинці, вулиця Вишнева, будинок 20,

Водночас суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні та учасники справи суду не надали належних та допустимих доказів згоди іпотекодержателя (Амірова Олександра, правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Інкам») на передання в оренду вищезазначеного нерухомого майна, що є предметом договору іпотеки. Протилежного позивач не довів.

Отже, оскільки матеріали справи не містять доказів згоди іпотекодержателя на передачу в оренду ТОВ «УСЛАД» спірного нерухомого майна, договір оренди майна № 01/02-24/ДУ від 01.02.2024, на який позивач покликається як на правову підставу користування спірним нерухомим майном, укладений між ПрАТ «ДОБУРОБУТ АГ» та ТОВ «УСЛАД», в силу приписів частини третьої статті 12 Закону України «Про іпотеку» та частини другої статті 215 ЦК України є нікчемним.

За правилами частини першої статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

В частині першій статті 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Визначені статтю 216 ЦК України правові наслідки недійсності правочину є загальними як для нікчемних, так і для оспорюваних правочинів.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11.01.2022 у справі № 910/10784/16 зазначила, що нікчемний правочин не породжує правових наслідків, притаманних правочинам даного виду, і сторони не досягнуть бажаного результату внаслідок вчинення нікчемного правочину. Нікчемний правочин породжує лише наслідки, пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до статті 770 ЦК України, у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця. Сторони можуть встановити у договорі найму, що у разі відчуження наймодавцем речі договір найму припиняється.

Тобто, у разі зміни власника майна, переданого в оренду, до нового власника переходять усі права та обов`язки орендодавця. Таким чином, законодавство України гарантує незмінність прав орендаря у разі зміни власника орендованого майна, а відповідно зміна власника речі (майна) не є підставою для зміни або припинення договору найму (оренди).

Водночас, оскільки, нікчемний правочин, а саме договір оренди майна № 01/02-24/ДУ від 01.02.2024, на який позивач покликається як на правову підставу користування спірним нерухомим майном, є недійсний через пряму вказівку в законі у момент його вчинення, ТОВ «Фінансова компанія «Інкам», а в подальшому ТОВ «ВЕН» як власник спірного нерухомого майна, не набув прав і обов`язків наймодавця відповідно до статті 770 ЦК України.

Особа не може вважатися такою, що наділена цивільними правами чи є зобов`язаною на користь іншої особи, у випадку, коли відсутня сама підстава виникнення відповідних прав та обов`язків, зокрема правочин.

За змістом частини першої статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Водночас, у частині третій статті 2 ГПК України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою-третьою статті 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою та третьою статті 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 ГПК України, розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Згідно положень статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 78 та 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «УСЛАД» до ТОВ «Фінансова компанія «Інкам» про усунення перешкод в користуванні майном є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи необґрунтованість позову, судовий збір слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «УСЛАД» до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкам» про усунення перешкод в користуванні майном відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «УСЛАД» (29017, Хмельницька область, місто Хмельницький, вул. Зарічанська, будинок 3/2, блок 5/2-1, ).

Відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкам» (04176, місто Київ, вул. Набережно-Рибальська дорога, будинок 3, приміщення 139, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватне акціонерне товариство «Добробут АГ» (60235, Чернівецька область, Сокирянський район, село Ломачинці, вул. Українська, буд 24, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення (якщо оголошено вступну та резолютивну частини рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складання повного судового рішення).

Повний текст рішення складено та підписано 25.10.2024.

Суддя Володимир БАЙТАЛЮК

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/