ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/2569/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, )
до Приватної промислово-торговельної фірми "ЮСІ" (61036, м. Харків, вул. Дизельна, 3/5, ) , Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгазбуд" (61001, м. Харків, пр. Аерокосмічний, 20, )
про стягнення 636 318,89грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути:

- з Приватної промислово-торговельної фірми "ЮСІ" безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 577 184,69грн за використання частини земельної ділянки загальною площею 0,1714 га по вул. Світлій, 19 у м. Харкові з кадастровим номером :12:003:0055 за період з 22.12.2020 по 28.02.2022;

- з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгазбуд" безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 59 134,20грн за використання частини земельної ділянки загальною площею 0,1714га по вул. Світлій, 19 у м. Харкові з кадастровим номером :12:003:0055 за період з 22.12.2020 по 28.02.2022. Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить суд покласти на відповідачів.

Позов обґрунтовано тим, що перший та другий відповідачі у період з 22.12.2020 по 28.02.2022 не сплачували плату за користування земельною ділянкою по вул. Світлій, 19 у м. Харкові у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегли за рахунок Харківської міської ради, як власника земельної ділянки за вказаною адресою, майно - грошові кошти у розмірі орендної плати у сумі 636 318,89грн.

Ухвалою суду від 24.07.2024 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк 10 днів для усунення недоліків з дня вручення йому цієї ухвали.

Після усунення позивачем недоліків, ухвалою суду від 26.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, відповідачам визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Перший відповідач у відзиві на позов проти позовних вимог заперечує повністю, просить суд в їх задоволенні відмовити, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів, що заявлені до стягнення кошти обліковувались саме як такі, що належать Харківській міській раді, але знаходяться у відповідача. Правова природа зобов`язань, які виникають внаслідок безпідставного отримання чи збереження майна та зобов`язань, що виникають внаслідок заподіяння шкоди, - є принципово різною. Ототожнення їх є неможливим. На думку першого відповідача, спосіб захисту порушеного права, визначений Харківською міською радою в позовній заяві, обрано помилково та без урахування положень ст.152 Земельного кодексу України.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів, підтверджуючих зайняття відповідачами всієї площі земельної ділянки 0,1714га, а наданий акт обстеження земельної ділянки не може бути визнаний доказом у розумінні ст.ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України, який підтверджує використання відповідачами всієї площі спірної земельної ділянки. Також позивачем не доведено належними та допустимими доказами розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, оскільки витяг з технічної документації містить некоректний QR-код.

Відповіді на відзив першого відповідача від позивача на адресу суду не надходило.

Другий відповідач своїм правом, наданим відповідно до ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, відзив на позов не надав. Ухвала суду про відкриття провадження у справі направлена судом на юридичну адресу відповідача, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Так, на дату відкриття провадження у справі (26.08.2024) відповідач був зареєстрований за адресою: 61105, м. Харків, пров. Зерновий, 5, проте ухвала суду повернута на поштову адресу суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

При цьому, за даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 10.10.2024, державним реєстратором здійснено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу відповідача, а саме: 09.10.2024 о 19:44:35, № 020046464 внесено зміни щодо місцезнаходження відповідача: 61001, м. Харків, пр. Аерокосмічний, 20.

За приписами ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Другий відповідач вимоги ст.120 Господарського процесуального кодексу України не виконав, про зміну своєї юридичної адреси суд не повідомив, в матеріалах справи такі докази також відсутні.

Згідно з п.п.3, 4, 5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду.

Враховуючи вищевикладене та факт направлення судом ухвали про відкриття провадження у справі на офіційну адресу другого відповідача у справі (станом на 26.08.2024 офіційною адресою відповідача була адреса: 61105, м. Харків, пров. Зерновий, 5), а також відсутність з боку другого відповідача повідомлення про зміну свого місцезнаходження під час розгляду справи, суд доходить висновку про належне повідомлення відповідача у даній справі.

Суд зазначає, що сам лише факт неотримання відповідачем кореспонденції, яку суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Також необхідно зазначити, що за змістом ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвала суду від 26.08.2024, якою було відкрито провадження у даній справі та запропоновано другому відповідачу надати до суду відзив на позов, була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.6 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку, чого другим відповідачем зроблено не було.

Таким чином, судом всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Проте, від другого відповідача будь-яких заяв чи пояснень по суті спору не надходило.

Приймаючи до уваги належне повідомлення другого відповідача про розгляд даної справи, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Харківською міською радою на підставі ч.2 ст.83 Земельного кодексу України проведено комплекс перевірочних заходів з питань використання та охорони земель територіальної громади міста Харкова, додержання вимог земельного законодавства щодо земельної ділянки по вул. Світлій, 19 у м. Харкові.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 09.04.2024 № 373359997 право власності за адресою: м. Харків, вул. Світла, 19 зареєстроване:

- з 22.12.2015 по 03.04.2023 за Приватною промислово-торговельною фірмою "ЮСІ" (перший відповідач) на підставі договору купівлі-продажу № 5767 від 22.12.2015, інформаційної довідки від 15.11.2021 № 2021/11748;

- з 21.12.2018 по теперішній час на нежитлову будівлю літ. "В-1" загальною площею 122,4кв.м за Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківгазбуд" (другий відповідач) на підставі договору купівлі-продажу № 2394 від 21.12.2018 на нежитлові будівлі: літ. "А'-1" загальною площею 1130,9кв.м, літ. "Б-1" загальною площею 82,3кв.м (17.01.2022 відбулися зміни: літ. "Б-1", загальною площею 61,6кв.м змінено на літ. "Б-1" загальною площею 82,3кв.м);

- з 04.04.2023 по теперішній час за Товариством з обмеженою відповідальністю "РДМ Консалтинг" у розмірі 40/100 частки на підставі договору купівлі-продажу від 04.04.2023 № 69;

- з 04.04.2023 по теперішній час за ОСОБА_1 у розмірі 60/100 частки на підставі договору купівлі-продажу від 04.04.2023 № 69.

Вищевказані нежитлові будівлі розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :12:003:0055.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09.09.2021 № НВ-021 площа земельної ділянки по вул. Світлій, 19 у м. Харкові з кадастровим номером :12:003:0055 складає 0,1714га, сформована земельна ділянка 21.09.2007. Вищевказана земельна ділянка належить до земель житлової та громадської забудови.

Вид використання земельної ділянки для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. "А'-1", літ. "Б-1" (магазин) та літ. "В-1" (аптека).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 09.04.2024 № 373359774 право власності на вищезазначену земельну ділянку зареєстровано з 08.06.2016 за Харківською міською радою.

На підставі рішення Харківської міської ради від 20.06.2008 № 155/08, між Харківською міською радою та першим відповідачем укладено договір оренди землі від 30.12.2009, який зареєстровано у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в Державному реєстрі земель від 19.01.2010 за № 06, відповідно до умов якого орендарю надано в оренду земельну ділянку загальною площею 0,1714га за адресою: м. Харків, вул. Світла, 19 у м. Харкові для реконструкції нежитлової будівлі літ. "А'-1" під магазин самообслуговування з універсальним асортиментом та будівництва аптеки строком до 01.07.2010.

22.12.2020 на підставі акту приймання-передачі земельної ділянки від 22.12.2020 № 502/20 земельна ділянка з кадастровим номером :12:003:0055 передана першим відповідачем до земель запасу міста.

09.04.2024 головним спеціалістом сектору інспекційної роботи Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту земельних відносин Харківської міської ради Денисюк О.В. у порядку ч.2 ст.83 Земельного кодексу України проведено комплекс перевірочних заходів щодо вищезазначеної земельної ділянки по вул. Світлій, 19 у м. Харкові та за результатами проведеного обстеження встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :12:003:0055 площею 0,1714га по АДРЕСА_1 , знаходяться нежитлові будівлі: літ. "А'-1", літ. "Б-1" та літ. "В-1", право власності на які зареєстроване за другим відповідачем, ТОВ "РДМ Консалтинг" та ОСОБА_1 .

Отже перший відповідач з 22.12.2020 по 03.04.2023 використовував, а другий відповідач з 22.12.2020 по теперішній час використовує земельну ділянку з кадастровим номером :12:003:0055 пропорційно площі розташованого на ній нерухомого майна без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України.

Відповідно до листа Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 12.12.2023 № 25545/5/20-40-04-02-12 перший та другий відповідачі плату за використання земельної ділянки по АДРЕСА_1 у період з 22.12.2020 по 28.02.2022 не сплачували, внаслідок чого зберегли за рахунок Харківської міської ради, як власника земельної ділянки за вказаною адресою, майно - грошові кошти у розмірі орендної плати у сумі 636 318,89грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Предметом даного позову є стягнення з першого та другого відповідача на користь позивача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки з 22.12.2020 по 28.02.2022 у сумі 636 318,89грн на підставі ст.ст.1212-1214 Цивільного кодексу України.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст.14 Конституції України).

Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (ст.206 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За приписами п.п.14.1.136 п. 14.1. ст.14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Майном, як особливим об`єктом, вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч.1ст.190 Цивільного кодексу України).

Нормами ст.120 Земельного кодексу України та ст.377 Цивільного кодексу України встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків).

Приписами ч.ч.1, 3, 4, 9 ст.79-1 Земельного кодексу України встановлено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Як вже було встановлено судом, земельна ділянка сформована як об`єкт цивільних прав з 21.09.2007 та відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 09.04.2024 № 373359774 право власності на вищезазначену земельну ділянку зареєстровано з 08.06.2016 за Харківською міською радою.

На земельній ділянці знаходиться майно, власниками якого з 22.12.2015 по 03.04.2023 був перший відповідач; з 21.12.2018 по теперішній час є другий відповідач, що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 373359997 від 09.04.2024.

Таким чином, перший відповідач з 22.12.2015 по 03.04.2023 володів нежитловою будівлею, яка знаходиться на спірній земельній ділянці, а другий відповідач з 21.12.2018 по теперішній час володіє нежитловою будівлею літ. "В-1" загальною площею 122,4кв.м, літ. "А'-1" загальною площею 1130,9кв.м, літ. "Б-1" загальною площею 82,3кв.м (17.01.2022 відбулися зміни: літ. "Б-1", загальною площею 61,6кв.м змінено на літ. "Б-1" загальною площею 82,3кв.м) та з моменту виникнення права власності на вказане нерухоме майно у відповідачів виник обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, яка знаходиться під вищевказаним об`єктом нерухомості.

Проте договір оренди між позивачем та відповідачами з приводу передачі останнім у строкове платне володіння і користування земельної ділянки для розміщення та обслуговування майна першого та другого відповідача, не укладався.

Факт формування земельної ділянки, факт знаходження на ній майна першого та другого відповідача, а також факт відсутності договору оренди земельної ділянки підтверджується наявними у справі доказами та відповідачами спростований не був.

Оскільки, відповідачі не є власниками та постійними землекористувачами земельної ділянки, а тому не є суб`єктами плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для них як землекористувачів є орендна плата.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Суд зазначає, що кондиційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

З огляду на викладене та враховуючи, що земельна ділянка є сформованою, як об`єкт права, належить територіальній громаді м. Харкова від імені якої діє позивач, відповідачі фактично використовували земельну ділянку для розміщення належного їм майна, при цьому договори оренди земельної ділянки укладено не було та кошти у вигляді орендної плати за користування відповідною земельною ділянкою за заявлений позивачем період відповідачі не сплачували, суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачами у відповідності до ст.1212 Цивільного кодексу України виникли кондиційні правовідносини, в силу яких перший та другий відповідач зобов`язані повернути позивачеві кошти, збережені ними в результаті несплати орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою належною позивачеві.

За таких обставин суд не приймає заперечення першого відповідача, що заявлена позивачем до стягнення сума за своєю правовою суттю є збитками, а тому відсутні правові підстави для застосування ст.ст.1212-1214 Цивільного кодексу України.

Суд зазначає, що за умовами ч.2 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.

Визначаючи суть і характер правовідносин, які виникли між сторонами суд виходить з того, що згідно чинному законодавству України зобов`язання за підставами виникнення поділяються на договірні та позадоговірні. Позадоговірні зобов`язання можуть бути деліктними або безделіктними.

Наразі відсутність укладеного між Харківською міською радою та відповідачами договору оренди земельної ділянки та/або іншого договору виключає договірні зобов`язання.

Відсутність неправомірних дій (бездіяльності) відповідача означає відсутність господарського правопорушення (протиправних дій), і, як наслідок, виключає деліктні зобов`язання.

Так, з матеріалів справи вбачається, що фактичний вступ відповідачів у володіння і користування спірною земельною ділянкою стався в результаті дій, котрі є правомірними, адже ніяким чином не суперечать чинному законодавству. А саме, в результаті укладення договорів купівлі-продажу житлової будівлі, котра зареєстрована належним чином в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, посвідчення цього договору в нотаріальному порядку, його державної реєстрації.

Відсутність деліктних зобов`язань у спірних правовідносинах виключає можливість захисту прав позивача як постраждалої сторони шляхом стягнення збитків (в т.ч. упущеної вигоди), адже необхідною умовою стягнення збитків є саме делікт (господарське правопорушення). Зокрема ст.ст.22, 1166 Цивільного кодексу України унормовано, що необхідною умовою відповідальності у вигляді стягнення шкоди є саме неправомірні рішення, дії чи бездіяльність. Аналогічно ст.ст.216, 224, 225 Господарського кодексу України визначено, що необхідною умовою відшкодування збитків є господарське правопорушення.

Суд окремо зауважує на неможливості застосування норм законодавства, що регулюють відшкодування збитків саме у вигляді упущеної вигоди ст.ст.22, 1166 Цивільного кодексу України, ст.ст.224, 225 Господарського кодексу України та ін. Упущена вигода згідно з п.2 ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України є різновидом збитків. Упущеною вигодою вважаються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене, а друга сторона додержувалася правил здійснення господарської діяльності. Тобто, до упущеної вигоди, як різновиду збитків, в повній мірі застосовуються вимоги названих вище норм права, в т.ч. в частині необхідності наявності умов застосування у вигляді делікту (господарського правопорушення). Спірні ж правовідносини, які виникли між сторонами, кваліфікуються як бездоговірні та безделіктні, а тому охоплюються регулюванням ст.ст.1212-1214 Цивільного кодексу України.

Таким чином, твердження першого відповідача стосовно того, що позивачем спосіб захисту порушеного право обрано помилково та без урахування положень ст.152 Земельного кодексу України є безпідставними, не обґрунтованими, а тому судом не приймаються.

За приписами ст.1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно, відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Розрахунок розміру безпідставно збережених першим та другим відповідачем коштів у розмірі орендної плати здійснювався Харківською міською радою на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :12:003:0055 загальною площею 0,1714га по вул. Світлій, 19 у м. Харкові від 02.09.2021 № 3457.

Вищевказаний розрахунок виконано на підставі Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м. Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради № 41/08 від 27.02.2008, зі змінами (далі - Положення № 41/08).

Відповідно до п. 289.2. ст. 289 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.

За приписами п.289.3. ст.289 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

За інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, функції якого на цей час виконує Держгеокадастр, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 2020 рік - 1,0, 2021 рік - 1,1.

Значення коефіцієнта індексації за певний рік застосовується в наступному році, який йде за роком, за який його встановлено, шляхом помноження розміру орендної плати на його значення.

У даному разі, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :12:003:0055 загальною площею 0,1714 га по вул. Світлій, 19 у м. Харкові у 2020-2021 роках становить 6 622 536,00грн.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :12:003:0055 загальною площею 0,1714 га по вул. Світлій, 19 у м. Харкові у 2022 році (з урахуванням коефіцієнту індексації) становить 7 284 790,00грн.

Відповідно до п.2.5 Положення № 41/08 (в редакції до 31.12.2021), розмір базової ставки орендної плати встановлено на рівні 8% від нормативної грошової оцінки.

Річна орендна плата для виду використання земельної ділянки "Інше" встановлена на рівні 8% від нормативної грошової оцінки (п. 4.1 Положення № 41/08 (в редакції з 01.01.2022).

Додатком до Положення № 41/08 (в редакції до 31.12.2021) встановлено, що у випадку перевищення 50кв.м площі земельної ділянки, застосовується коефіцієнт зі значенням 1.

Додатком до Положення № 41/08 "Коефіцієнти умов використання земельної ділянки" (в редакції з 01.01.2022) встановлено, що коефіцієнт у розміру земельної ділянки із показником від 0,1000га до 0,9999га відповідає значення 0,95.

Пунктом 2.4 Положення № 41/08 (в редакції до 31.12.2021) встановлено, що застосування коефіцієнтів складних інженерно-геологічних умов (К1) та обмеженого використання (К2) здійснюється за ініціативою орендаря на підставі наданих ним документів, які свідчать про наявність обставин, що дають право на використання вказаних коефіцієнтів (експертні висновки територіальної організації в галузі інженерних вишукувань для будівництва, спеціалізованих установ та організацій, довідки державних та інших уповноважених органів, висновки (довідки) підприємств, установ та організацій, які експлуатують об`єкти, навколо (уздовж) яких встановлені охоронні зони, тощо).

Аналогічні приписи щодо застосування коефіцієнтів складних інженерно-геологічних умов містить пункт 2.4 Положення № 41/08 в редакції з 01.01.2022.

Враховуючи факт того, що землекористувачами не надано жодних документів на підтвердження особливих умов використовуваної земельної ділянки, у розрахунках застосоване базове значення 1.

Враховуючи вищенаведене, розмір орендної плати, за використання всієї земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :12:003:0055 загальною площею 0,1714га по вул. Світлій, 19 у м. Харкові складає: у 2020 році - 44 150,24грн в місяць, за період з 22.12.2020 по 31.12.2020 становить 14 242,01грн, у 2021 році - 44 150,24грн в місяць, за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 становить 529 802,88грн; у 2022 році - 46 137,00грн в місяць, за період з 01.01.2022 по 28.02.2022 становить 92 274,00грн.

Відповідно до ч.286.6 ст.286 Податкового кодексу України за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожної з таких осіб:

1) у рівних частинах - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділена в натурі, або одній з таких осіб-власників, визначеній за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;

2) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній частковій власності;

3) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності і поділена в натурі.

За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території.

За відсутності іншої норми права, яка б урегульовувала подібні правовідносини, обґрунтованим та правомірним є застосування п.286.6 ст.286 Податкового кодексу України за аналогією у спірних правовідносинах. Отже, розрахувати суми безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою для кожної з кількох осіб пропорційно їх часткам у праві власності на нерухомість, яка знаходиться на такій земельній ділянці, можливо.

Близька за змістом правова позиція стосовно можливості застосування зазначеного алгоритму розрахунку позовних вимог надав і Касаційний цивільний суд у постанові від 29.01.2020 у справі № 638/13423/18 та у постановах Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 922/1646/20, від 16.08.2022 у справі № 922/2095/21, від 04.10.2022 у справі № 922/2828/20.

Як зазначалося судом вище, Харківською міською радою, у відповідності до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності по вул. Світлій,19 у м. Харкові зареєстровано:

- з 22.12.2015 по 03.04.2023 за Приватною промислово-торговельною фірмою "ЮСІ" (перший відповідач) на підставі договору купівлі-продажу № 5767 від 22.12.2015, інформаційної довідки від 15.11.2021 № 2021/11748;

- з 21.12.2018 по теперішній час на нежитлову будівлю літ. "В-1" загальною площею 122,4кв.м за Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківгазбуд" (другий відповідач) на підставі договору купівлі-продажу № 2394 від 21.12.2018 на нежитлові будівлі: літ. "А'-1" загальною площею 1130,9кв.м, літ. "Б-1" загальною площею 82,3кв.м (17.01.2022 відбулися зміни: літ. "Б-1", загальною площею 61,6кв.м змінено на літ. "Б-1" загальною площею 82,3кв.м).

Таким чином, загальна площа нерухомого майна розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :12:003:0055 по вул. Світлій, 19 у м. Харкові до 16.01.2022 складала 1314,9кв.м, а з 17.01.2022 складає 1335,6кв.м.

Сума коштів у розмірі орендної плати, яку повинен був сплатити перший відповідач відповідно до частки належного йому майна, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :12:003:0055:

- за період з 22.12.2020 по 31.12.2020 становить: 1192,5кв.м (площа нерухомого майна першого відповідача)/1314,9кв.м (загальна площа нерухомого майна)*14 242,01грн (розмір плати за використання всієї земельної ділянки за вказаний період) = 12 916,27грн;

- за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 становить: 1192,5кв.м (площа нерухомого майна першого відповідача)/1314,9кв.м (загальна площа нерухомого майна)*529 802,88грн (розмір плати за використання всієї земельної ділянки за вказаний період) = 480 485,16грн;

- за період з 01.01.2022 по 16.01.2022 становить: 1192,5кв.м (площа нерухомого майна першого відповідача)/1314,9кв.м (загальна площа нерухомого майна)*23 812,65грн (розмір плати за використання всієї земельної ділянки за вказаний період) = 21 596,00грн;

- за період з 17.01.2022 по 28.02.2022 становить: 1213,2,5кв.м (площа нерухомого майна першого відповідача)/1335,6кв.м (загальна площа нерухомого майна)*68 461,35грн (розмір плати за використання всієї земельної ділянки за вказаний період) = 62 187,27грн.

Загальна суму коштів у розмірі орендної плати, яку повинен був сплатити перший відповідач відповідно до частки належного йому майна за період з 22.12.2020 по 28.02.2022 становить 577 184,69грн.

Сума коштів у розмірі орендної плати, нарахованої другому відповідачу відповідно до частки належного йому майна, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :12:003:0055:

- за період з 22.12.2020 по 31.12.2020 становить: 122,4кв.м (площа нерухомого майна другого відповідача)/1314,9кв.м (загальна площа нерухомого майна)*14 242,01грн (розмір плати за використання всієї земельної ділянки за вказаний період) = 1 325,75грн;

- за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 становить: 122,4кв.м (площа нерухомого майна другого відповідача)/1314,9кв.м (загальна площа нерухомого майна)*529 802,88грн (розмір плати за використання всієї земельної ділянки за вказаний період) = 49 317,72грн;

- за період з 01.01.2022 по 16.01.2022 становить: 122,4кв.м (площа нерухомого майна другого відповідача)/1314,9кв.м (загальна площа нерухомого майна)*23 812,65грн (розмір плати за використання всієї земельної ділянки за вказаний період) = 2 216,65грн;

- за період з 17.01.2022 по 28.02.2022 становить: 122,4кв.м (площа нерухомого майна другого відповідача)/1335,6кв.м (загальна площа нерухомого майна)*68 461,35грн (розмір плати за використання всієї земельної ділянки за вказаний період) = 6 274,09грн.

Загальна суму коштів у розмірі орендної плати, яку повинен був сплатити другий відповідач відповідно до частки належного йому майна за період з 22.12.2020 по 28.02.2022 становить 59 134,20грн.

Перевіривши правомірність нарахування позивачем безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 22.12.2020 по 28.02.2022 в розмірі 636 318,89грн (першим відповідачем відповідно до частки належного йому майна - 577 184,69грн, другим відповідачем - 59 134,20грн), наданий позивачем розрахунок, судом вбачається, що даний розрахунок позивачем здійснено правильно.

Таким чином, доводи першого відповідача щодо ненадання належних та допустимих доказів для підтвердження розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1, ч.2 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачі не надали суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у них обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму. Заперечення першого відповідача, викладені ним у відзиві, повністю спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Враховуючи те, що позовні вимоги в частині стягнення з першого відповідача 577 184,69грн та з другого відповідача 59 134,20грн підтверджені належними та допустимими доказами, а відповідачі на момент прийняття рішення не надали документів на підтвердження сплати позивачу зазначених сум, суд дійшов висновку, що позов є цілком обґрунтованим, доведеним, у зв`язку з чим він підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору суд покладає на відповідачів.

Керуючись ст.ст.129, 237, 238, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватної промислово-торговельної фірми "ЮСІ" (61036, м. Харків, вул. Дизельна, 3/5, ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, ) - 577 184,69грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки, 8 657,77грн судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгазбуд" (61001, м. Харків, пр. Аерокосмічний, 20, ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, ) - 59 134,20грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки, 887,01грн судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "24" жовтня 2024 р.

Суддя Т.А. Лавренюк