УХВАЛА

про визнання заяви про відвід судді необґрунтованою

м. Київ

22.10.2024Справа № 910/9299/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Коткова О.В., розглянувши без виклику представників сторін заяву б/н від 14.10.2024 року «Про відвід судді» представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг»

у справі № 910/9299/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг»

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2024 року до Господарського суду міста Києва через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг» (позивач) надійшла позовна заява б/н від 26.07.2024 року до Антимонопольного комітету України (відповідач) про визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України, викладене у формі листа від 29.05.2024 № 130-26.13/07-5403е про відмову у розгляді справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг» вих. № 34 від 28.05.2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг» вих. № 34 від 28.05.2021 року проведено відповідачем формально та необ`єктивно, тому прийняття відповідачем оскаржуваного рішення є передчасним та незаконним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2024 року позовну заяву б/н від 26.07.2024 та додані до неї документи повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг».

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2024 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест-Шіппінг" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.08.2024 року у справі № 910/9299/24 задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.08.2024 року у справі №910/9299/24 скасовано, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест-Шіппінг" направлено до Господарського суду міста Києва на стадії відкриття провадження у справі (Глава 2 Розділу ІІІ ГПК України).

14.10.2024 року через систему «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг» надійшла заява б/н від 14.10.2024 року «Про відвід судді», в якій заявник просить задовольнити заяву ТОВ «Метінвест-Шіппінг» про відвід судді Господарського суду міста Києва Коткова О.В. від розгляду справи № 910/9299/24 та передати матеріали справи № 910/9299/24 на повторний автоматичний розподіл між суддями Господарського суду міста Києва. Заява про відвід судді зводиться до незгоди з процесуальним рішенням судді Коткова О.В. щодо постановлення ухвали Господарського суду міста Києва від 01.08.2024 року про повернення позовної заяви. Викладені обставини викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Коткова О.В., що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, на думку заявника, є підставою для відводу судді.

17.10.2024 року матеріали справи № 910/9299/24 надійшли до Господарського суду міста Києва.

Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг» про відвід судді Коткова О.В. від розгляду справи № 910/9299/24, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, виходячи з наступного.

Статтями 38, 42 Господарського процесуального кодексу України закріплені права та обов`язки учасників справи, серед яких, право подавати заяви, зокрема і про відвід судді.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до частини першої, другої статті 48 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частиною четвертою статті 11 Господарського процесуального кодексу України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

Стаття 6 Конвенції вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України").

Європейський суд з прав людини зазначив, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.1996, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

ГПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Також суд звертає увагу на приписи частини четвертої статті 35 Господарського процесуального кодексу України, якою імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Фактично доводи заявника, наведені у заяві про відвід судді Коткова О.В. зводяться до незгоди з процесуальним рішенням судді щодо постановлення ухвали Господарського суду міста Києва від 01.08.2024 року про повернення позовної заяви, тобто доводи зводяться виключно до оцінки застосування судом норм процесуального законодавства України, що не може свідчити про існування упередженості судді в розгляді відповідної справи та бути підставою для його відводу з огляду на імперативні приписи ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, оцінка застосування судом норм процесуального законодавства України при постановленні ухвали Господарського суду міста Києва від 01.08.2024 року про повернення позовної заяви була надана Північним апеляційним господарським судом за наслідками перегляду цієї ухвали в апеляційному порядку.

Отже, за результатами розгляду заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг» про відвід судді Коткова О.В. від розгляду справи № 910/9299/24, суд дійшов висновку, що доводи заявника є такими, що не узгоджуються із наведеними вище нормами законодавства, не містять об`єктивно обґрунтованих посилань на дійсні обставини, які викликають сумнів у об`єктивності або неупередженості судді та могли б бути підставою для відводу у розумінні статей 35, 36 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

У зв`язку із вказаним, згідно зі ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг» про відвід судді Коткова О.В. від розгляду справи № 910/9299/24 підлягає передачі для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 32, 35, 36, 38, 39, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Визнати заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг» про відвід судді Коткова О.В. від розгляду справи № 910/9299/24 - необґрунтованою.

2. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг» про відвід судді Коткова О.В. від розгляду справи № 910/9299/24 передати для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата підписання: 22 жовтня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Котков