ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року

м. Київ

cправа № 914/3445/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Краснов Є.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Громадської організації Центр реабілітаційних ініціатив "Діяльне милосердя"

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 05.07.2024

та ухвалу Господарського суду Львівської області від 20.05.2024

у справі № 914/3445/23

за позовом Львівської міської ради

до Громадської організації Центр реабілітаційних ініціатив "Діяльне милосердя"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державний реєстратор Мостиської міської ради Поліщак Марія Василівна

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агератум плюс»

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівський геріатричний пансіонат»

про відновлення становища, яке існувало до порушення, припинення права власності шляхом скасування державної реєстрації права власності на будівлю

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року Львівська міська ради звернулась до Господарського суду Львівської області з позовом Громадської організації «Центр реабілітаційних ініціатив «Діяльне милосердя» (треті особи: Державний реєстратор Мостиської міської ради Поліщак Марія Василівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агератум плюс», Комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівський геріатричний пансіонат»), про відновлення становища, яке існувало до порушення, припинення права власності Громадської організації Центр реабілітаційних ініціатив «Діяльне милосердя» на будівлю, літ.А-1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060) загальною площею 56,8 кв.м на вул. Медової Печери, 71 у м. Львові, шляхом скасування державної реєстрації права власності Громадської організації Центр реабілітаційних ініціатив «Діяльне милосердя» на будівлю, літ.А-1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060) загальною площею 56,8 кв.м на вул. Медової Печери, 71 у м. Львові.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 24.11.2023 відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 11.12.2023, надано відповідачу строк для подання відзиву 15 (п`ятнадцять) календарних днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

До місцевого господарського суду через підсистему «Електронний суд» від Громадської організації «Центр реабілітаційних ініціатив «Діяльне милосердя» 15.05.2024 надійшла зустрічна позовна заява (вх.№1403) до Львівської міської ради про відновлення становища, яке існувало до порушення, припинення права власності Львівської міської ради на земельну ділянку шляхом скасування державної реєстрації права власності Львівської міської ради на земельну ділянку кадастровий номер :05:009:0056, площею 2,4 га.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 20.05.2024 (суддя Сухович Ю.О.), залишеною без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 05.07.2024 (колегія суддів у складі: Якімець Г.Г. - головуючий, Бойко С.М., Бонк Т.Б.), зустрічну позовну заяву Громадської організації «Центр реабілітаційних ініціатив «Діяльне милосердя» у справі №914/3445/23 повернуто заявнику.

Ухвала мотивована тим, що процесуальний строк для подання зустрічної позовної заяви закінчився 15.01.2024, господарським судом вчинено заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судових засідань, а неотримання відповідачем вищенаведених ухвал суду, зокрема, ухвали про відкриття провадження у справі відповідачем є наслідком бездіяльності щодо їх належного отримання. Вказана ухвала від 24.11.2023 вважається врученою відповідачу належним чином 30.12.2023, оскільки день проставлення у поштовому повідомленні відмітки є 30.12.2023. У зв`язку з наведеним та враховуючи, що зустрічна позовна заява подана з порушенням встановленого строку для її подання, оскільки відповідачем не подано клопотання про поновлення строку на її подання, суд дійшов висновку про повернення Громадській організації «Центр реабілітаційних ініціатив «Діяльне милосердя» зустрічної позовної заяви на підставі ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Не погоджуючись з ухвалою місцевого та постановою апеляційного господарських судів, відповідач звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про прийняття зустрічної позовної заяви.

В обґрунтування своїх вимог заявник касаційної скарги посилається на те, що судами неправильно застосовано процесуальні норми, позаяк на підставі ч. 6 ст. 118 ГПК України зустрічна позовна заява повертається заявнику, якщо така заява подана з порушенням: 1) ч. 1 ст. 118 ГПК України - «Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву»; 2) ч. 2 ст. 118 ГПК України - «Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову». Синтаксичне тлумачення ч. 6 ст. 118 ГПК України, на думку скаржника, дає підстави для висновку, що сполучник "та" вказує на те, що суд повертає зустрічну позовну заяву, якщо така подана з порушенням одночасно вимог частини першої та другої цієї статті, поряд з цим, суд першої інстанції встановив порушення відповідачем ч. 1 ст. 118 ГПК України, однак не встановив чи зустрічна позовна заява подана з порушенням ч. 2 ст. 118 ГПК України та не надав правової оцінки доводам заявника про те, що обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, з огляду на вищенаведене суд неправомірно повернув зустрічну позовну заяву на підставі ч. 6 ст. 118 ГПК України. Також зазначає, що суд першої інстанції в порядку ч.5 ст.181 та ст.174 ГПК України повинен був залишити зустрічну позовну заяву без руху і тільки у разі не усунення заявником недоліків - повертати її заявнику, відтак, суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу передчасно. Вказує на неврахування висновків Верховного Суду стосовно застосування ст. 180 ГПК України, викладених у постановах від 12.06.2019 у справі № 916/542/18, від 27.01.2021 у справі № 908/1688/20, від 17.05.2021 у справі № 910/18778/20, від 22.04.2019 у справі № 914/2236/18.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.09.2024 відкрито провадження за касаційною скаргою на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України, призначено її до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та надано строк на подання відзивів на касаційну скаргу до 08.10.2024.

Переглянувши в касаційному порядку оскаржені ухвалу місцевого та постанову апеляційного господарського суду, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Частиною 1 ст. 46 ГПК України встановлено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Приписами п. 3 ч. 2 ст. 46 ГПК України передбачено, що відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, подаючи зустрічну позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог ГПК України щодо її подання.

Відповідно до ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно з ч. 1 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Частиною 8 ст. 165 ГПК України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Отже, право на подання зустрічного позову може бути реалізовано виключно у строк, встановлений судом для подання відзиву на позов, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.

Відповідно до ч. 6 ст. 180 ГПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

З огляду на наведене, повертаючи зустрічну позовну заяву, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що заявник пропустив строк, у межах якого він мав право звернутися із зустрічним позовом до місцевого господарського суду.

Так судами встановлено, що ухвалу про відкриття провадження у справі №914/3445/23 від 24.11.2023 надіслано відповідачу 27.11.2023.

Ухвала суду від 24.11.2023 про відкриття провадження у справі, надсилалась відповідачу на адресу вказану у позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, а саме: 79007, місто Львів, вулиця Клепарівська, будинок 12, квартира 5.

У вищенаведеній ухвалі про відкриття провадження у справі, судом встановлено відповідачу строк для подання відзиву 15 (п`ятнадцять) календарних днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

04.01.2024 на адресу суду повернувся поштовий конверт з рекомендованим відправленням відповідачу ухвали суду від 24.11.2024 про відкриття провадження у справі за адресою: 79007, місто Львів, вулиця Клепарівська, будинок 12, квартира 5, з відміткою поштового відділення про те, що причиною повернення є: «За закінченням терміну зберігання», трек номер 055.

Згідно з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Громадська організація «Центр реабілітаційних ініціатив «Діяльне милосердя» перебуває в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження: 79007, місто Львів, вулиця Клепарівська, будинок 12, квартира 5.

В матеріалах справи наявні поштові конверти з рекомендованими відправленнями відповідачу:

- ухвали суду від 11.12.2023 про відкладення розгляду справи на 19.12.2023 (причиною повернення є: «Не розшукано», трек номер 490);

- ухвали суду від 19.12.2023 про відмову у забезпеченні позову та відкладення підготовчого засідання на 17.01.2024 (причиною повернення є: «Адресат відсутній за вказаною адресою», трек номер 160);

- ухвали суду від 09.01.2024 про зупинення провадження у справі до повернення із Західного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 914/3445/23 (причиною повернення є: «Адресат відсутній за вказаною адресою», трек номер 332);

- ухвали суду від 01.04.2024 про поновлення провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 15.04.2024 (причиною повернення є: «Адресат відсутній за вказаною адресою», трек номер 969);

- ухвали суду від 15.04.2024 про продовження строку підготовчого провадження та на тридцять днів - до 15.05.2024 та відкладення підготовчого засідання на 24.04.2024 (причиною повернення є: «Адресат відсутній за вказаною адресою», трек номер 446).

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Статтею 120 ГПК України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Факт не отримання адресатом поштової кореспонденції, враховуючи, що суд, з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвали для вчинення відповідних дій за належною адресою та які повернулися до суду у зв`язку з їх неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

За змістом п. 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі неможливості вручення адресатам (одержувачам) поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом строку, що встановлюється оператором поштового зв`язку, відправлення EMS - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод. Строк зберігання за заявою відправника/адресата (одержувача) і за додаткову плату може бути продовжений.

Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику, крім випадків, коли відправником надано розпорядження не повертати (п.102 вказаних вище Правил).

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто на адресу вказану у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

При цьому, сам лише факт не отримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд, у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Неотримання вищенаведених ухвал у даній справі відповідачем та повернення їх до суду з відповідними відмітками є наслідками дій (бездіяльності) відповідача щодо їх належного отримання та повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

Крім того, судами враховано правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б), від 07.09.2022 № 910/10569/21, від 19.12.2022 № 910/1730/22, від 01.03.2023 № 910/18543/21, від 30.03.2023 № 910/2654/22, від 06.06.2023 № 922/3604/21, від 09.11.2023 у справі № Б-39/02-09 (922/3286/21).

Відповідач зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання та в розумні інтервали часу - вживати заходів, щоб дізнатись про стан розгляду справи.

В даному випадку попри те, що відповідач хоча і не отримав вищенаведені поштові конверти з ухвалами суду він був обізнаний про стан розгляду справи. Так, зокрема, відповідач явки повноважного представника в підготовче засідання 15.04.2024 не забезпечив, проте, 15.04.2024 представником відповідача подано до канцелярії суду заяву про відкладення розгляду справи (вх.№10215/24), у зв`язку із відрядженням повноважного представника до іншої області.

Таким чином, господарським судом вчинено заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судових засідань, а неотримання відповідачем вищенаведених ухвал суду, зокрема, ухвали про відкриття провадження у справі відповідачем є наслідком бездіяльності щодо їх належного отримання, з огляду на викладене, в розумінні вимог ГПК України вказана ухвала від 24.11.2023 вважається врученою відповідачу належним чином 30.12.2023, оскільки день проставлення у поштовому повідомленні відмітки є 30.12.2023.

Враховуючи вищенаведене, першим днем п`ятнадцятиденного строку, наданого Громадської організації «Центр реабілітаційних ініціатив «Діяльне милосердя» (відповідачу) для подання зустрічної позовної заяви є 31.12.2023, відтак останнім днем строку, наданого для зустрічної позовної заяви є 15.01.2024, з врахуванням того, що 14.01.2024 є вихідним днем.

Відтак процесуальний строк для подання зустрічної позовної заяви закінчився 15.01.2024.

Як встановлено судами, зустрічна позовна заява (вх.№1403) Громадської організації «Центр реабілітаційних ініціатив «Діяльне милосердя» подана до Господарського суду Львівської області через підсистему «Електронний суд» 15.05.2024.

Таким чином, враховуючи наведене, відповідач мав право у строк до 15.01.2024 включно подати відзив на позовну заяву. У цей же строк, враховуючи положення ч. 1 ст. 180 ГПК України, відповідач мав право пред`явити зустрічний позов до Львівської міської ради у справі № 914/3445/23, однак, як встановлено судом першої інстанції, відповідач надіслав зустрічну позовну заяву на адресу Господарського суду Львівської області з порушенням встановленого строку, а також відповідачем не подано клопотання про поновлення строку на її подання.

Враховуючи викладене, суди обох інстанцій дійшли правильного висновку про повернення зустрічної позовної заяви відповідачу на підставі ч. 6 ст. 180 ГПК України.

Посилання скаржника на те, що зважаючи на норму ч. 6 ст. 180 ГПК України суд першої інстанції повинен був залишити зустрічний позов відповідача без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків, якщо вважав позов таким, що не відповідає встановленим ГПК України вимогам Верховний Суд відхиляє, оскільки питання щодо залишення зустрічного позову без руху врегульовано ч.5 ст.180 ГПК України, відповідно до якої до зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. Разом з тим, як правильно зауважили суди обох інстанцій, у відповідності до ч. 4 ст. 180 ГПК України, зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу. Вказані статті не регулюють питання строку для подання зустрічної позовної заяви.

Посилання скаржника на те, що синтаксичне тлумачення ч. 6 ст.118 ГПК України дає підстави для висновку, що сполучник "та" вказує на те, що суд повертає зустрічну позовну заяву, якщо така подана з порушенням одночасно вимог частини першої та другої цієї статті, є власним помилковим тлумаченням вказаної статті скаржником.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції керується висновками, які зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. У цій справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків місцевого та апеляційного господарських судів.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до положень ст. 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених ст. 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Оскільки в ході касаційного розгляду не було виявлено порушень норм процесуального права в межах підстав касаційного оскарження, то і підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали місцевого та постанови апеляційного господарських судів у касаційному провадженні також не має, у зв`язку з чим касаційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржені ухвала місцевого та постанова апеляційного господарських судів підлягають залишенню без змін.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін оскаржені судові рішення, судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на заявника касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Громадської організації Центр реабілітаційних ініціатив "Діяльне милосердя" залишити без задоволення.

Постанову Західного апеляційного господарського суду від 05.07.2024 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 20.05.2024 у справі № 914/3445/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Волковицька Н.О.

Краснов Є.В.