ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2024м. ДніпроСправа № 904/3264/24

За позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради (49081, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Слобожанський, буд. 29, офіс 504, )

до Державного підприємства «Дніпропетровський державний проектний інститут житлового і цивільного будівництва «Дніпроцивільпроект» (49600, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул.Січеславська Набережна, буд. 29, )

про стягнення 1 674 995,68 гривень

Суддя Дичко В.О.

Секретар судового засідання Жукова К.Д.

Представники:

від позивача: Ганжа М.Г., адвокат (довіреність № 42 від 10.01.2024)

від відповідача: Фелоненко О.С. (довіреність № 01/01-24 від 02.09.2023)

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства «Дніпропетровський державний проектний інститут житлового і цивільного будівництва «Дніпроцивільпроект» про стягнення 1 674 995,68 грн, з яких основний борг - 1 376 908,80 грн, пеня - 159 871,88 грн, інфляційні втрати - 51 670,16 грн, 3% річних 17 699,40 грн, штраф 68845,44 гривень.

Судові витрати просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач порушив умови Договору про постачання теплової енергії № 739 від 10.05.2011 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20.08.2024 об 11:00 год.

Представник відповідача в підготовче засідання 20.08.2024 не з`явився, відповідач про причини неявки представника суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2024 підготовче засідання відкладено на 03.09.2024 о 16:30 год.

У підготовчому засіданні 03.09.2024 представник відповідача зазначив, що відповідач проти позовних вимог не заперечує та висловив намір викласти позицію відповідача письмово.

У підготовчому засіданні 03.09.2024 судом оголошено перерву до 17.09.2024 о 15:00 год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.204 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні на 03.10.2024 о 09:00 год.

У судовому засіданні 03.10.2024 судом оголошено перерву до 24.10.2024 о 10:00 год.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом необхідно вказати наступне.

Господарським судом Дніпропетровської області на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а саме: 49600, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 29, направлялись:

- ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2024 про відкриття провадження у справі № 904/3264/24, 20.08.2024 повернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з відміткою Укрпошти від 19.08.2024 «за закінченням терміну зберігання»;

- ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2024 про відкладення підготовчого засідання, 11.09.2024 повернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з відміткою Укрпошти від 06.09.2024 «адресат відсутній за вказаною адресою».

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 указав, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку - суду (близька за змістом правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Відповідно до п.п. 2, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

- день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З огляду на правильність наявної в матеріалах справи адреси відповідача, враховуючи вищевикладені обставини, а також повернення поштової кореспонденції до Господарського суду Дніпропетровської області з відмітками Укрпошти «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою», суд дійшов висновку, що останнім днем строку для подання відзиву на позов необхідно вважати 03.09.2024, оскільки 19.08.2024 - день проставлення поштової відмітки про причину повернення конверта, яким направлялась відповідачу ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2024 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі № 904/3264/24, якою запропоновано відповідачу протягом 15 днів надати до суду відзив на позовну заяву.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, від відповідача до суду не надходило; поважних причин пропуску наведеного строку суду також не повідомлено.

Також у матеріалах справи міститься довідка Господарського суду Дніпропетровської області про доставку електронного листа, згідно з якою ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2024 про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 904/3264/24 до розгляду по суті в судовому засіданні на 03.10.2024 о 09:00 год. доставлена до електронного кабінету Державного підприємства «Дніпропетровський державний проектний інститут житлового та цивільного будівництва "Дніпроцивільпроект" 18.09.2024 о 19:41год.

Таким чином, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судових засідань, що підтверджується явкою представника відповідача в підготовче засідання 03.09.2024, а також у судові засідання 03.10.2024 та 24.10.2024 року.

02 жовтня 2024 року до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшли пояснення відповідача. Державне підприємство «Дніпропетровський державний проектний інститут житлового і цивільного будівництва «Дніпроцивільпроект» зазначає, що неодноразово зверталось з листами до Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради з проханням зупинити постачання теплової енергії до будівель за адресами: м.Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 29 та 29А у зв`язку з тим, що відповідач перебуває у скрутному фінансовому становищі та не використовує будівлі за їх функціональним призначенням. Відповідач повідомив, що відповіді на вказані листи не надходили. Відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

21 жовтня 2024 року через підсистему "Електронний суд" до Господарського суду Дніпропетровської області від Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради надійшли додаткові пояснення. Позивач зазначає, що відповідач не надав суду жодного документа на підтвердження свого скрутного фінансового стану. При цьому фінансові складнощі не позбавляють відповідача обов`язку виконання власних фінансових зобов`язань. Позивач повідомляє, що на лист від 08.06.2023 № 01/81 КП «Теплоенерго» надано відповідь листом від 26.06.2023 № 1103, який був відправлений канцелярією позивача засобами поштової кореспонденції простим листом, оскільки іншого способу надання відповіді не передбачено законодавцем та не заявлено в листі відповідача. При цьому позивач не несе обов`язок із забезпечення отримання адресатом поштового відправлення та об`єктивно позбавлений можливості впливу на право відповідача отримувати поштову кореспонденцію. Тому таке неотримання позивач вважає свідомим уникненням обізнаності про зміст відповіді з метою посилання на такі обставини в суді. Другий лист від 25.09.2024 № 01/42, як вбачається з його змісту, повністю дублює попередній, тому є повторним зверненням з того самого питання, яке вирішене по суті ще при першому зверненні. Таке повторне звернення не підлягає розгляду в силу ст. 8 Закону України «Про звернення громадян».

У судовому засіданні 24.10.2024 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, представник відповідача залишив вирішення питання про задоволення позову на розсуд суду.

Ураховуючи предмет та підстави позову в даній справі, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

У судовому засіданні 24.10.2024 проголошені вступна та резолютивна частини рішення суду.

Під час розгляду справи судом досліджені докази, наявні в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з`ясувавши фактичні обставини, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування в даній справі є встановлення обставин укладення сторонами договору про постачання теплової енергії, строк дії цього договору, умови та порядок постачання теплової енергії, порядок та строк оплати, наявність та періоди прострочення оплати.

Судом установлено, що 10 травня 2011 року між Комунальним підприємством «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради (нове найменування Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради, теплопостачальне підприємство) та Державним підприємством «Дніпропетровський державний проектний інститут житлового і цивільного будівництва «Дніпроцивільпроект» (споживач) укладений Договір № 739 про постачання теплової енергії (далі Договір), відповідно до пункту 2.1 якого за цим Договором теплопостачальне підприємство бере на себе зобов`язання виробляти та постачати споживачу теплову енергію, а споживач зобов`язується одержати теплову енергію та сплатити теплопостачальному підприємству її вартість, за встановленими тарифами (цінами) в терміни та на умовах, передбаченими цим Договором.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що теплова енергія постачається споживачу в обсягах, визначених додатком № 1 Договору.

Згідно з пунктом 3.2 Договору обсяг теплової енергії для потреб визначений додатком № 1, визначається розрахунковим способом з використанням Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні (КТМ 204 Україна 244-94) та є динамічною величиною, яка змінюється під впливом температурних показників та інших суттєвих факторів, які сторони в момент укладення Договору не в змозі передбачити. Розрахунок обсягу та вартості теплової енергії наведено у додатку № 1, який є невід`ємною частиною Договору.

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що фактично отриманий обсяг теплової енергії споживачем від теплопостачального підприємства фіксується сторонами актом здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, за формою визначеною сторонами в додатку № 3 Договору.

Згідно з підпунктами 4.2.2, 4.2.4, 4.2.18 пункту 4.2 Договору споживач теплової енергії зобов`язується:

- До 01 (першого) числа місяця, наступного за розрахунковим, отримати від теплопостачального підприємства рахунок разом з актом здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період та розглянувши останній, не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за розрахунковим, підписати та направити поштою (або іншим засобом) один екземпляр на адресу теплопостачального підприємства. В разі не згоди з зазначеним в акті здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період визначеним теплопостачальним підприємством обсягом поставленої теплової енергії, споживач зобов`язаний надати на адресу теплопостачального підприємства мотивоване заперечення (з контррозрахунком спожитої теплової енергії або з відповідним актом про встановлення факту, складеного за участю теплопостачального підприємства) в письмовому вигляді протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту одержання акта здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період.

- Виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені умовами цього Договору. У термін не пізніше одного місяця з моменту закінчення опалювального періоду провести звіряння розрахунків з теплопостачальним підприємством.

- Здійснювати звіряння розрахунків на кінець/початок опалювального періоду.

Згідно з пунктом 6.1 Договору облік спожитої теплової енергії споживачем здійснюється на межі продажу, яка є межею балансової належності (додаток № 2 Договору) на підставі показників комерційних приладів обліку. В разі відсутності у споживача комерційних приладів обліку теплової енергії обсяг спожитої теплової енергії розраховується у відповідності до теплового навантаження (визначеного додатком № 1 Договору) з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості діб роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Позивачем нарахування здійснені розрахунковим способом у зв`язку з відсутністю показань приладу обліку.

Згідно з пунктом 6.7 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць, за результатами якого підписується акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період (в 2-х примірниках), за формою визначеною сторонами в додатку №3 Договору. Підписаний акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період або його відсутність в порядку п.п. 4.2.2, 6.10 Договору є підтвердженням відсутності претензій з боку споживача в частині фактично отриманої кількості теплової енергії.

Згідно з пунктом 6.9 Договору споживач здійснює остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію впродовж 5 (п`яти) календарних діб після одержання рахунку від теплопостачального підприємства, яке зобов`язане направити його споживачу не пізніше 10 (десяти) календарних діб місяця, наступного за розрахунковим разом з актом здачі-приймання поставленої теплової енергії за відповідний розрахунковий період.

Згідно з пунктом 6.10 Договору сторони, підписавши цей Договір, домовились, що факт отримання споживачем акта здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період та подальшого неотримання теплопостачальним підприємством протягом 5 (п`яти) календарних діб, з моменту отримання, підписаного споживачем акта здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період є підставою для теплопостачального підприємства вважати акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період підписаним з боку споживача.

Згідно з пунктом 11.1 Договору цей Договір набуває юридичної сили з моменту його підписання та діє до 10.05.2014, а в частині проведення розрахунків за теплову енергію до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

Датою підписання цього Договору вважається дата, зазначена у правому верхньому куті першої сторінки цього Договору.

Пунктом 11.2 Договору передбачено, що у разі відсутності письмової заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов цього договору за один місяць до закінчення терміну дії Договору, Договір вважається продовженим на той самий строк (кількість місяців/днів, визначених у п. 11.1 Договору) і на тих самих умовах. Кількість пролонгацій по цьому Договору необмежена.

На виконання умов Договору позивач з листопада 2023 року до березня 2024 року надав відповідачу послугу з постачання теплової енергії на загальну суму 1 376 908,80 грн, на підтвердження чого позивачем складено акти прийому-передачі послуги (а.с. 23-25):

- № 090739 від 30.11.2023 на суму 157 412,75 грн з ПДВ;

- № 090739 від 31.12.2023 на суму 339 981,70 грн з ПДВ;

- № 090739 від 31.01.2024 на суму 390 986,08 грн з ПДВ;

- № 090739 від 29.02.2024 на суму 276 578,31 грн з ПДВ;

- № 090739 від 31.03.2024 на суму 211 949,96 грн з ПДВ.

Позивачем також виставлялись на оплату рахунки (а.с. 20-22), які разом з актами прийому-передачі послуги направлялись відповідачу засобами електронного зв`язку (на адресу електронної пошти відповідача).

Позивач указує, що рахунки та акти прийому-передачі послуги повторно направлені засобами поштового зв`язку на адресу відповідача, що підтверджується описом вкладення до цінного листа, списком згрупованих відправлень та фіскальним чеком від 01.07.2024, копії яких додаються (а.с. 29).

Позивач звертався до відповідача з досудовою вимогою (а.с. 30), у якій просив погасити заборгованість за особовим рахунком № 090739 у сумі 1 376 908,80 грн до 12.07.2024 року.

Позивач зазначає, що відповідач не виконував покладені на нього Договором обов`язки та оплату за надані йому послуги не проводив, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість за період з листопада 2023 року до березня 2024 року в сумі 1 376 908,80 грн, що стало причиною виникнення спору.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

На підставі ч.ч. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 525, ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як указано в пункті 6.9 Договору, остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію здійснюється споживачем впродовж 5 календарних діб після одержання рахунку від теплопостачального підприємства, яке зобов`язане направити його споживачу не пізніше 10календарних діб місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідач заборгованість у сумі 1 376 908,80 грн не сплатив, свого контррозрахунку або заперечень щодо суми та обсягів споживання теплової енергії не надав.

Ураховуючи вищевикладене, є правомірною та такою, що підлягає задоволенню, вимога про стягнення з відповідача на користь позивача основної заборгованості в сумі 1 376 908,80 грн.

Крім основного боргу, позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в сумі 159871,88 грн, інфляційні втрати в сумі 51 670,16 грн, 3% річних у сумі 17 699,40 грн та штраф у розмірі 5% від наявної заборгованості в сумі 68 845,44 гривень.

З приводу нарахування пені суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з підпунктом 9.4.4 пункту 9.4 Договору в разі прострочення споживачем виконання грошового зобов`язання за цим Договором споживач на вимогу теплопостачального підприємства зобов`язаний виплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, трьох відсотків річних, а також пеню за весь час прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За прострочення виконання зобов`язань на підставі підпункту 9.4.4 пункту 9.4 Договору позивач нарахував пеню за період прострочення з 13.12.2023 до 19.07.2024. При цьому розрахунки позивач здійснював окремо по кожному акту прийому-передачі послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.06.2019 у справі № 910/23911/16, від 22.08.2019 у справі № 914/508/17 та від 12.03.2020 у справі №907/65/18.

Отже, суд вважає за можливе здійснити нарахування пені на суму боргу 157 412,75 грн за період з 13.12.2023 до 12.06.2024, на суму боргу 339 981,70 грн за період з 16.01.2024 до 15.07.2024, на суму боргу 390 986,08 грн за період з 14.02.2024 до 19.07.2024, на суму боргу 276578,31 грн за період з 12.03.2024 до 19.07.2024, на суму боргу 211 949,96 грн за період з 16.04.2024 до 19.07.2024 року.

Ураховуючи вищевикладене, за період з 13.12.2023 до 12.06.2024 пеня становить 22835,91грн (157 412,75 грн * 2 * 16% * 2 дні : 365 днів : 100%) + (157 412,75 грн * 2 * 15% * 17днів : 365 днів : 100%) + (157 412,75 грн * 2 * 15% * 74 дні : 366 днів : 100%) + (157 412,75 грн * 2 * 14,5% * 42 дні : 366 днів : 100%) + (157 412,75 грн * 2 * 13,5% * 48 днів : 366 днів : 100%).

За період з 16.01.2024 до 15.07.2024 пеня становить 47 773,93 грн (339 981,70 грн * 2 * 15% * 59 днів : 366 днів : 100%) + (339 981,70 грн * 2 * 14,5% * 42 дні : 366 днів : 100%) + (339981,70грн * 2 * 13,5% * 49 днів : 366 днів : 100%) + (339 981,70 грн * 2 * 13% * 32 дні : 366днів : 100%).

За період з 14.02.2024 до 19.07.2024 пеня становить 46 758,09 грн (390 986,08 грн * 2 * 15% * 30 днів : 366 днів : 100%) + (390 986,08 грн * 2 * 14,5% * 42 дні : 366 днів : 100%) + (390986,08грн * 2 * 13,5% * 49 днів : 366 днів : 100%) + (390 986,08 грн * 2 * 13% * 36 днів : 366днів : 100%).

За період з 12.03.2024 до 19.07.2024 пеня становить 26 955,05 грн (276 578,31 грн * 2 * 15% * 3 дні : 366 днів : 100%) + (276 578,31 грн * 2 * 14,5% * 42 дні : 366 днів : 100%) + (276 578,31 грн * 2 * 13,5% * 49 днів : 366 днів : 100%) + (276 578,31 грн * 2 * 13% * 36 днів : 366 днів : 100%).

За період з 16.04.2024 до 19.07.2024 пеня становить 14 761,21 грн (211 949,96 грн * 2 * 14,5% * 10 днів : 366 днів : 100%) + (211 949,96 грн * 2 * 13,5% * 49 днів : 366 днів : 100%) + (211 949,96 грн * 2 * 13% * 36 днів : 366 днів : 100%).

За розрахунками суду в указані періоди розмір пені становить 159 084,19 гривень.

Таким чином, позовна вимога про стягнення пені підлягає частковому задоволенню в сумі 159 084,19 гривень.

Щодо нарахування інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у п. 28 постанови від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 наведено формулу, за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці).

При цьому вказано, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Для відокремлення інфляційних збитків за певний період від основної заборгованості від остаточного розрахунку основного боргу з інфляційною складовою, проведеного із застосуванням такої послідовності, необхідно відняти основний борг, який залишився непогашеним на кінець розрахункового періоду.

Зазначена правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Ураховуючи вищевикладене, позивачем інфляційні втрати розраховані правильно.

Отже, вимога позивача про стягнення інфляційних втрат підлягає задоволенню в сумі 51 670,16 гривень.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у сумі 17 699,40 грн за період з 13.12.2023 до 19.07.2024 року.

Перевіркою правильності розрахунків 3% річних судом установлено допущення позивачем арифметичних помилок.

Ураховуючи вищевикладене, за період з 13.12.2023 до 19.07.2024 3% річних становлять 2839,26 грн (157 412,75 грн * 3% * 19 днів : 365 днів : 100%) + (157 412,75 грн * 3% * 201 день : 366 днів : 100%).

За період з 16.01.2024 до 19.07.2024 3% річних становлять 5 183,33 грн (339 981,70 грн * 3% * 186 днів : 366 днів : 100%).

За період з 14.02.2024 до 19.07.2024 3% річних становлять 5 031,54 грн (390 986,08 грн * 3% * 157 днів : 366 днів : 100%).

За період з 12.03.2024 до 19.07.2024 3% річних становлять 2 947,15 грн (276 578,31 грн * 3% * 130 днів : 366 днів : 100%).

За період з 16.04.2024 до 19.07.2024 3% річних становлять 1 650,43 грн (211 949,96 грн * 3% * 95 днів : 366 днів : 100%).

Отже, позовна вимога про стягнення 3% річних підлягає частковому задоволенню в сумі 17 651,71 гривень.

Згідно з підпунктом 9.4.5 пункту 9.4 Договору в разі відмови від виконання зобов`язання, визначеного пунктом 4.2.18 Договору, споживач має сплатити штраф у розмірі 5% від наявної заборгованості.

Перевіркою судом правильності нарахування штрафу в розмірі 5% від наявної заборгованості в сумі 1 376 908,80 грн помилки не виявлено, тому позовна вимога про стягнення штрафу в сумі 68 845,44 грн підлягає задоволенню.

Ураховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 674 160,30 грн, з яких основна заборгованість у сумі 1 376 908,80 грн, пеня в сумі 159 084,19 грн, інфляційні втрати в сумі 51 670,16 грн, 3% річних у сумі 17 651,71 грн, штраф у сумі 68 845,44 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в сумі 20 089,93 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 3, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до Державного підприємства «Дніпропетровський державний проектний інститут житлового і цивільного будівництва «Дніпроцивільпроект» про стягнення 1 674 995,68 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Дніпропетровський державний проектний інститут житлового і цивільного будівництва «Дніпроцивільпроект» (49600, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 29, ) на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради (49081, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Слобожанський, буд. 29, офіс 504, код ЄДРПОУ 32688,30грн (один мільйон шістсот сімдесят чотири тисячі сто шістдесят гривень 30 копійок), з яких основна заборгованість у сумі 1 376 908,80 грн (один мільйон триста сімдесят шість тисяч дев`ятсот вісім гривень 80 копійок), пеня в сумі 159 084,19 грн (сто п`ятдесят дев`ять тисяч вісімдесят чотири гривні 19 копійок), інфляційні втрати в сумі 51 670,16 грн (п`ятдесят одна тисяча шістсот сімдесят гривень 16 копійок), 3% річних у сумі 17 651,71 грн (сімнадцять тисяч шістсот п`ятдесят одна гривня 71 копійка), штраф у сумі 68 845,44 грн (шістдесят вісім тисяч вісімсот сорок п`ять гривень 44 копійки), судовий збір у сумі 20 089,93 грн (двадцять тисяч вісімдесят дев`ять гривень 93 копійки).

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 25.10.2024.

Суддя В.О. Дичко