ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення заяви без розгляду

"18" жовтня 2024 р.м. Одеса Справа № 12-22/17-3697-2011

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

дослідивши скаргу Фізичної особи підприємця Марій Володимира Семеновича (вх. № 2-1603/24 від 14.10.2024) на дії начальника відділу примусового виконання УЗПВР ПМУМЮ (м. Одеса) та скасування арешту у справі № 12-22/17-3697-2011

за позовом: Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі «Одеської регіональної дирекції» публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк»

до відповідача: Фізичної особи підприємця Марій Володимира Семеновича

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача фізичної особи підприємця Марій Олени Степанівни

про стягнення 878 336,42 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.01.2012 у справі №12-22/17-3697-2011 позов задоволено повністю, стягнуто з Фізичної особи підприємця Марій Володимира Семеновича на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» 861996,99 грн заборгованості за повернення кредиту, 63960,93 грн суми заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 1885,17 грн штрафних санкцій нарахованих за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, 1 580,17 грн штрафних санкцій нарахованих за несвоєчасну сплату кредиту, 364.84 грн 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 305,84 грн 3% річних за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, 47,91 грн інфляційних нарахувань за несвоєчасну сплату процентів, 40,30 грн інфляційних нарахувань за несвоєчасну сплату простроченої суми кредиту; 8 784 грн державного мита; 236 грн ІТЗ судового процесу.

На виконання наведеного рішення, Господарським судом Одеської області, 27.02.2012, було видано відповідний наказ.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 11.07.2012 рішення Господарського суду Одеської області від 27.01.2012 по справі № 12-22/13-3697-2011 залишено без змін, апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Марій О. С. без задоволення.

14.12.2017 ухвалою Господарського суду Одеської області задоволено заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача вибулої сторони виконавчого провадження, на його правонаступника в порядку ст.121-4 ГПК України у справі №12-22/17/3697-2011 та замінено стягувача у виконавчому провадженні №44704845 з Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» на ОСОБА_1 .

14.10.2024 за вх. №2-1603/24 господарським судом одержано скаргу ФОП Марій В.С. про визнання відмови начальника відділу примусового виконання рішень УЗПВР ПМУМЮ (м. Одеса) незаконною, скасування арешту та зобов`язання вчинити певні дії, відповідно до якої скаржник просить:

- визнати дії начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо відмови у знятті арешту та оголошення заборони на його відчуження незаконним;

- скасувати постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження щодо ОСОБА_2 , накладений в рамках ВП № В-3/747/.11.2012 другим Малиновським ВДВС Одеського міського управління юстиції, гол.д.в. Зуєвим Г.О. (реєстраційний номер обтяження 13193256);

- зобов`язати начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вжити передбачені законодавством заходи щодо зняття арешту з майна та оголошення заборони на його відчуження щодо ОСОБА_2 , накладений в рамках ВП № В-3/747/.11.2012 другим Малиновським ВДВС Одеського міського управління юстиції, гол.д.в. Зуєвим Г.О. (реєстраційний номер обтяження 13193256) та зобов`язати вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження нерухомого майна.

Дослідивши скаргу ФОП Марій В.С. у даній справі, господарський суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, а тому наявні підстави для повернення скарги без розгляду, з огляду на наступне.

У статті 129 Конституції України та статті 42 ГПК України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із статтею 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

За приписами ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. (ч. 1 ст. 340 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 341 ГПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно з ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: 1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; 2) повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; 3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); 4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; 5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Господарський процесуальний кодекс України не містить чітких вимог щодо змісту, форми та переліку додатків до скарги на дії (бездіяльність) державного виконавця, у зв`язку із чим розгляд таких заяв здійснюється за загальними правилами позовного провадження у межах розглянутої судом справи, із застосуванням за аналогією положень Господарського процесуального кодексу України, якими врегульовано питання щодо змісту та форми позовної заяви, документів, які додаються до позовної заяви, та які зазначені в ч. 1 ст. 164 ГПК України.

Так, ч. 3 ст. 169 ГПК України визначено, що заяви, клопотання подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Загальні вимоги до форми і змісту письмової заяви, клопотання, заперечення встановлені в ст. 170 ГПК України.

Згідно нормам ч. 2 ст. 170 ГПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Стаття 339 ГПК України розміщена в розділі VІ ГПК України, яким регламентовано процесуальні питання, пов`язанні зі здійсненням судового контролю за виконанням судових рішень у господарських справах.

Таким чином, при вирішенні питання щодо порядку надіслання копії письмової заяви, скарги, клопотання іншим учасникам справи необхідно застосовувати загальні положення Господарського процесуального кодексу України, а відтак скарга на дії державного виконавця має відповідати вимогам до форми і змісту письмової заяви (клопотання), встановленою ст.170 ГПК України.

Частиною 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Нормами ст.42 ГПК України визначено, що якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

З вказаних норм випливає, що обов`язок заявника надіслати учасникам справи копії документів, доданих до заяви, не залежить від того, чи є ці документи у інших учасників справи.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Національним законодавством України передбачено забезпечення права учасників справи на інформацію про подану заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права - шляхом встановлення обов`язку заявника надіслати сторонам копії заяви та доданих до неї документів.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене ст.6 Конвенції, включає в себе обов`язок заявника належним чином інформувати сторони про подання заяви до суду шляхом направлення їм копії такої заяви з додатками.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та відносини між ними врегульовані, зокрема Законом України «Про поштовий зв`язок», Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (далі - Правила).

Внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою (пункт 19 Правил).

З пункту 61 Правил вбачається, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

За змістом пункту 2 Правил реєстрованим поштовим відправленням є поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку. При цьому розрахунковим документом є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Із наведених норм вбачається, що належним доказом відправлення копії заяви (скарги) та доданих до неї документів при зверненні до господарського суду є оригінали опису вкладення в поштовий конверт, в якому зазначений поіменний перелік документів, що надсилається адресату, та документу, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Отже, на підтвердження направлення учасникам справи заяви, скарги, клопотання, подання з додатками до відповідної заяви обов`язково мають додаватися описи вкладення, чеки (квитанції) поштового відділення, що підтверджують факт оплати відправником та надання відділенням зв`язку послуг з пересилання листів з описом вкладення.

В порушення вимог, визначених приписами ч. 2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, ФОП Марій В.С. не було надано суду доказів надсилання копії даної скарги (опису вкладення зі штампом підприємства зв`язку із зазначенням найменування учасника справи, його адреси, а також зазначення щодо найменування документів, номеру поштового відправлення) на адресу інших учасників справи.

Судом встановлено, що на підтвердження надіслання скарги та доданих до неї документів іншим учасникам справи (провадження) скаржником додано лише віскальні чеки від 10.10.2024, зі змісту яких вбачаються лише відомості про надіслання рекомендованих листів ВПВР Управління ЗПВР та Марій Марку Володимир, тоді як додані до матеріалів скарги фіскальні чеки не містять адреси одержувачів та відомостей про те, яку саме кореспонденцію направлено адресатам, відтак вказані фіскальні чеки не розцінюється судом як докази направлення іншим учасникам поданої відповідачем скарги. Більш того, докази направлення даної скарги на адресу ПАТ «ВТБ Банк» та третьої особи взагалі відсутні.

При цьому суд зауважує, що відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України на господарський суд не покладено обов`язку направлення іншим учасникам процесу та органу (посадовій особі) примусового виконання копії скарги з додатками до неї.

Окрім того, дослідивши матеріали поданої скарги, судом встановлено, шо скаржником не було подано до розгляду постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, накладений в рамках ВП № В-3/747/.11.2012, яку останній просить скасувати.

Частиною 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

З огляду на викладене, враховуючи ненадання скаржником належних доказів на підтвердження надсилання на адресу інших учасників справи поданої скарги, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для її повернення без розгляду згідно ч. 4 ст. 170 ГПК України, з підстав відсутності доказів надсилання як відповідної скарги, так і доданих до неї додатків учасникам справи, що порушує баланс рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При цьому суд роз`яснює скаржнику, що він не позбавлений права звернутись до господарського суду з вищевказаною скаргою повторно, після усунення недоліків, щодо яких зазначено судом.

Керуючись ст.ст. 170, 234, 235, 339-341 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Скаргу Фізичної особи-підприємця Марій Володимира Семеновича про визнання відмови начальника відділу примусового виконання рішень УЗПВР ПМУМЮ (м. Одеса) незаконною, скасування арешту та зобов`язання вчинити певні дії по справі № 12-22/17-3697-2011 - повернути скаржнику без розгляду.

Ухвала набрала законної сили 18.10.2024 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Ухвалу постановлено 18.10.2024 у зв`язку з перебуванням судді Цісельського О.В. у відпустці з 14.10.2024 по 17.10.2024 включно.

Суддя О.В. Цісельський