ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
08.10.2024 Справа № 905/493/21
Господарський суд Донецької області у склад судді Устимової А.М.
за участю секретаря судового засідання Сизової К.А.
розглянувши скаргу Приватного акціонерного товариства «МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА» б/н від 04.09.2024 на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у справі №905/493/21
за позовом: Приватного акціонерного товариства «МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА»
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ»
про: стягнення неустойки в сумі 1428710,40грн, зобов`язання повернути обладнання
за участю представників сторін:
від стягувача: не з`явився
від боржника: не з`явився
від ВДВС: не з`явився
У березні 2021 року Приватне акціонерне товариство «МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА» (далі ПрАТ «ММК ІМЕНІ ІЛЛІЧА») звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ» (далі - ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ») про стягнення неустойки в сумі 1 428 710,40грн та повернення обладнання, обґрунтувавши позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором підряду.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 08.07.2021 позов задоволено частково: зобов`язано ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ» повернути власними силами та за власний кошт ПрАТ «ММК ІМЕНІ ІЛЛІЧА» обладнання: шпиндель клітей №8-10 ч. П2.153.00.00.сб - 1 шт., візок спікальний ТСГ-2.7-1, ч.№А5970Б - 5 шт., рама ч.0- НИ-171690 - 1 шт., подушка ч. 1-270724 - 1 шт., циліндр пневматичний ч. 1-65672 - 1 шт., що було передано в ремонт за договором №1772 від 22.08.2016; стягнуто з ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ» на користь ПрАТ «ММК ІМЕНІ ІЛЛІЧА» неустойку в сумі 1 162 512,00грн, судовий збір в розмірі 19 708,12грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 16369,89грн.

На виконання цього рішення, яке набрало законної сили 07.08.2021, Господарським судом Донецької області 25.08.2021 видані накази про примусове виконання рішення, в тому числі, про стягнення заборгованості та судових витрат.

08.11.2021 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі Відділ) Ліщинським О.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №67406719 з примусового виконання наказу №905/493/21, виданого Господарським судом Донецької області 25.08.2021, про стягнення з ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ» на користь ПрАТ «МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА» заборгованості у розмірі 1 198 590,01грн, про що наявна інформація в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень.

Державним виконавцем Ліщинським О.В. винесено постанову від 16.11.2021 про об`єднання виконавчих проваджень: №59471701, №65017592, №67406719 у зведене виконавче провадження №67546261.

04.09.2024 через підсистему «Електронний суд» ПрАТ «ММК ІМЕНІ ІЛЛІЧА» звернулось до Господарського суду Донецької області зі скаргою на бездіяльність Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) по виконавчому провадженню №67406719.

Скаргу вмотивовано тим, що до теперішнього часу у даному виконавчому провадженні згідно відомостям Автоматизованої системи виконавчого провадження органом державної виконавчої служби в порушення положень Закону України «Про виконавче провадження» не здійснені всі необхідні заходи з примусового стягнення грошової заборгованості з боржника за судовим рішенням, спрямовані на реальне виконання наказу Господарського суду Донецької області від 25.08.2021 у справі №905/493/21.

На думку представника стягувача, бездіяльність органу примусового виконання полягає у тому, що державним виконавцем не були здійснені у повному обсязі заходи примусового виконання, спрямовані як на перевірку та встановлення майнового стану боржника, так і загалом на виконання судового рішення. Державним виконавцем не були направлені запити до окремих органів влади, які відповідно до законодавства володіють інформацією щодо належності майна юридичних осіб і їх активів. Не проведені належні дії по виклику посадових осіб боржника для з`ясування обставин невиконання рішення, вихід за адресою місяці реєстрації юридичної особи. У зв`язку з неявкою керівника за викликом до ВДВС, відсутнє звернення державного виконавця до суду стосовно застосування до нього приводу. Не витребувані від матеріально-відповідальних та посадових осіб боржника пояснення за фактом невиконання рішення суду. Державний виконавець не звернувся до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи за межі України до виконання боргового зобов`язання, а також з поданням до правоохоронних органів про притягнення до кримінальної відповідальності керівника боржника юридичної особи у разі умисного невиконання рішення суду або перешкоди його виконання відповідно до статті 382 Кримінального кодексу України.

Стягувач стверджує, що невиконання до теперішнього часу вказаних дій з виконання судового рішення, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дій, що є недопустимим з огляду на положення статті 129-1 Конституції України щодо обов`язковості судових рішень.

З огляду на наведені обставини, посилаючись на те, що протягом тривалого часу рішення суду не виконано, скаржник просить суд: визнати неправомірною бездіяльність Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) по виконанню наказу №905/493/21 від 25.08.2021 про стягнення з ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ» на користь ПрАТ «ММК ІМЕНІ ІЛЛІЧА» заборгованості у загальному розмірі 1 198 590,01грн. Зобов`язати Відділ здійснити заходи по виконанню судового наказу: - по отриманню інформації щодо отримання від ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ» декларації про доходи та майно, а також фінансової звітності. У випадку неподання або подання недостовірних відомостей про доходи і майновий стан, здійснити заходи щодо притягнення ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ» до передбаченої законом відповідальності; - по отриманню інформації щодо виявлення рахунків, електронних гаманців ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ»; - по отриманню інформації щодо виявлення нерухомого майна ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ» (в тому числі земельних ділянок, які не мають кадастрового номеру та нерухомого майна, право на яке реєструвалося до 2013 року); - по отриманню інформації щодо виявлення рухомого майна ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ», зокрема, сільськогосподарської техніки, водних суден та ін. (направити запити до Держпродспоживслужби, Державної інспекції сільського господарства України та інших державних органів); - по отриманню інформації щодо виявлення майнових прав, зокрема, корпоративних прав, акцій, прав інтелектуальної власності ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ»; - по отриманню інформації щодо майна/коштів, які належать ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ» від інших осіб, або яке знаходиться у інших осіб (необхідно отримати від органів ДПС України інформацію з реєстру податкових накладних ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ», а також про господарські операції та зареєстровані чи по відношенню до ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ» податкові накладні за період з 2022 по 2024 роки (отримана інформація може вказувати на осіб, які мають заборгованість перед ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ», на яку можна звернути с

По виклику посадових осіб ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ» - юридичної особи з приводу виконавчого документу, а у разі якщо боржник не з`явиться за викликом виконавця, звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

По вимаганню у посадових осіб боржника юридичної особи - ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ» надання пояснень за фактом невиконання рішення або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника юридичної особи - ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ» за межі України до виконання зобов`язань за рішенням суду.

У письмових поясненнях державний виконавець Ліщинський О.В. заперечував проти задоволення скарги ПрАТ «ММК ІМЕНІ ІЛЛІЧА» б/н від 04.09.2024, зазначивши про здійснення ним виконавчих дій у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження».

Державний виконавець вказує про те, що матеріали виконавчого провадження №65017592 для примусового виконання надійшли до Відділу 25.08.2021 від Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у зв`язку зі зміною місцезнаходження боржника. Виконавче провадження прийняте 27.08.2021 та увійшло до складу зведеного виконавчого провадження №67406719. Державним виконавцем у зведеному провадженні виконані наступні виконавчі дії: винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме і нерухоме його майно, яке за даними відповідних Державних реєстрів у боржника відсутні. Надіслані електронні запити та платіжні інструкції для встановлення наявних розрахункових рахунків боржника в банківських та фінансових установах. Постановою державного виконавця накладено арешт на грошові кошти у розмірі 9 707 377,44грн, що містяться на всіх відкритих рахунках, та що будуть відкриті після винесення постанови. При цьому на користь стягувача з рахунків боржника списані кошти в сумі 240 943,88грн. Станом на 07.10.2024 кошти на рахунках боржника за даними ДПС України відсутні. Надіслані електронні запити в МВС України для встановлення зареєстрованих транспортних засобів, які у нього відсутні. Неодноразово, протягом квітня листопада 2021 року державний виконавець направляв виклики, якими зобов`язував керівника юридичної особи боржника з`явитися в орган виконавчої служби. Виклики повернуті ініціатору з відміткою поштової служби «за закінченням терміну зберігання». З відповіді державної адміністрації від 13.12.2021 встановлена особа керівника боржника ОСОБА_1 , однак дані про дату його народження, ідентифікаційний номер платника податків, паспортні дані та адреса проживання в реєстраційній справі відсутні.

Державний виконавець вважає, що ним здійснено всі виконавчі дії по зведеному виконавчому проваджені №67546261, спрямовані на задоволення вимог стягувача, тому просить суд у задоволенні скарги відмовити повністю.

На адресу суду від органу виконавчої служби надійшли матеріали виконавчого провадження в електронному вигляді.

Ухвалою від 09.09.2024 судом прийнято скаргу ПрАТ «ММК ІМЕНІ ІЛЛІЧА» б/н від 04.09.2024 на бездіяльність державного виконавця до розгляду, призначено скаргу до розгляду у судовому засіданні на 17.09.2024 року о 14:00 год.

У зв`язку з знаходженням судді Устимової А.М. на дату розгляду скарги на лікарняному, судове засідання призначене на 17.09.2024 о 14:00 год. не відбулось, про що сторони були повідомлені листом від 17.09.2024 та телефонограмою.

Ухвалою від 24.09.2024 судове засідання у справі призначено на 08.10.2024 о 14:00 год.

У судове засідання 08.10.2024 представники сторони не з`явились, про дату, час, місце проведення судового засідання повідомлені належним чином у спосіб, що передбачений положеннями Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, стягувач та Відділ отримали ухвалу суду у особистому кабінеті у підсистемі «Електронний суд», про що у програмі «Діловодство спеціалізованого суду» складені відповідні довідки. Оскільки у боржника відсутній особистий кабінет у підсистемі «Електронний суд», ухвала направлена на адресу реєстрації підприємства, міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, органами поштового зв`язку за даними трекінгу АТ «Укрпошта» у мережі Інтернет поштове відправлення повернуто на адресу суду 04.10.2024 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з положеннями частини 6 статті 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17 та від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19.

Верховний Суд звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19 та від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Згідно приписів статті 342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Явка учасників справи обов`язковою не визнавалась.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув скаргу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.

Дослідивши матеріали виконавчого провадження, встановлені обставини справи та надані письмові докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд розглядаючи скаргу, виходить з наступного.

Імперативним змістом статті 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, яким досягається кінцева мета правосуддя - захист інтересів фізичних та юридичних осіб і реальне поновлення їхніх порушених прав.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, яка охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Вказане кореспондується з вимогами частини першої статті 18 ГПК України, якою крім зазначеного, передбачено обов`язковість до виконання судових рішень всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентує порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців є Закон України від 02.06.2016 №1404 VІІІ «Про виконавче провадження» (далі Закон).

Відповідно до статті 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (частина перша статті 3 Закону).

Частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Державний виконавець у розумінні частини другої статті 4 Закону України «Про виконавчу службу» є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Виконання судових рішень у господарських справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практики суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції передбачено право на справедливий суд. Тривале невиконання рішень, постановлених національними судами, є системною проблемою України, яка констатована у декількох рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» ЄСПЛ зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції»).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження, що є гарантією забезпечення прав фізичних і юридичних осіб, є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Судовий контроль за виконанням судових рішень передбачений Розділом VІ Господарського процесуального кодексу України та нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до приписів частини четвертої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», положення якої кореспондується зі статтею 339 ГПК України, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (частина перша статті 340, стаття 341 ГПК України).

Наведені норми закону засвідчують, що дотримання строку звернення скаржника зі скаргою є однією з умов реалізації права на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

У змісті скарги представником боржника зазначено, що про неповноту виконавчих дій їй стало відомо при ознайомлені з матеріалами виконавчого провадження в Автоматизованій системі виконавчого провадження органом державної виконавчої служби. При цьому скаржником заявлено клопотання про визнання поважними причини пропуску строку на подачу до суду скарги на неправомірну бездіяльність державного виконавця по виконанню судового рішення, обґрунтоване тим, що допущене правопорушення є триваючим, оскільки перебуває у стані безперервного, тривалого невчинення посадовою особою ВДВС певних дій (бездіяльності). Отже, на думку представника стягувача, неправомірна бездіяльність може бути оскаржена упродовж усього часу її перебігу, тобто усього строку періоду виконавчого провадження, в якому державний виконавець здійснює неправомірні дії (бездіяльність).

Згідно до положень частини першої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

Предметом оскарження в цій справі є бездіяльність державного виконавця під час виконання рішення суду у справі №905/493/21 щодо невчинення виконавчих дій, інформацію відносно якої скаржник отримав після ознайомлення з даними Автоматизованої системи виконавчого провадження органом державної виконавчої служби.

Бездіяльність - певна форма поведінки особи, яка полягає у невиконанні нею дій, які вона повинна була і могла вчинити відповідно до покладених на неї посадових обов`язків і згідно із законодавством України.

На відміну від дії, бездіяльність не має моменту вчинення і має триваючий характер та існує до часу початку дій, які свідчать про припинення бездіяльності. Триваюче правопорушення передбачає перебування у стані безперервного тривалого невчинення особою певних дій (бездіяльності), у зв`язку із чим неправомірна бездіяльність може бути оскаржена упродовж усього часу її перебігу.

Аналогічного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах від 06.09.2024 у справі №909/893/17, а також від 23.10.2019 у справі №127/2-2177/2005, 08.07.2020 у справі №589/6044/13 та від 22.12.2021 у справі № 760/19348/20.

Верховний Суд у постанові від 25.03.2020 у справі № 175/3995/17-ц також зазначив, що триваюче правопорушення розуміється як проступок, пов`язаний з тривалим та безперервним невиконанням суб`єктом обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка допустила бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження бездіяльності та, відповідно, порушення закону. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку: усунення стану, за якого об`єктивно існує певний обов`язок у суб`єкта, що вчиняє правопорушення; виконанням обов`язку відповідним суб`єктом.

Таким чином, бездіяльність виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби є триваючим правопорушенням, у зв`язку з чим початок перебігу строку на її оскарження автоматично відкладається.

Відповідно до пункту 9.7. Постанови Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» якщо обов`язок органу державної виконавчої служби вчинити певну дію прямо передбачено законом, але строк її вчинення не зазначений, то бездіяльність даного органу може бути оскаржена в будь-який час, коли скаржник дійде висновку про порушення у зв`язку із цією бездіяльністю його прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки правопорушення є таким, що триває в часі.

Зважаючи на викладене, враховуючи предмет скарги, суд визнає, що бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) є триваючим правопорушенням, у зв`язку з чим строк на оскарження такої бездіяльності на момент звернення ПрАТ «ММК ІМЕНІ ІЛЛІЧА» зі скаргою не сплив.

За таких обставин, у суду відсутні підстави для розгляду клопотання скаржника про визнання поважними причини пропуску строку на подачу до суду скарги на неправомірну бездіяльність державного виконавця по виконанню судового рішення, оскільки його вимоги, з урахуванням наведених підстав, не мають правого значення.

На даний час наказ №905/493/21, що виданий Господарським судом Донецької області 25.08.2021, про стягнення з ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ» на користь ПрАТ «ММК ІМЕНІ ІЛЛІЧА» заборгованості у розмірі 1 198 590,01грн, знаходиться на примусовому виконанні у державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ЛіщинськогоО.В. та є невиконаним у повному обсязі. Як зазначено судом вище, постановою від 08.11.2021 Відділом відкрито виконавче провадження №67406719 з його примусового виконання. 16.11.2021 винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень, у тому числі, №67406719 у зведене виконавче провадження №67546261.

У запереченнях Відділу відсутня інформація щодо віднесення виконавчих проваджень, що входять до складу, зведеного, до таких, що відкриті на підставі наказів судів інших юрисдикцій, як наслідок, скарга підлягає розгляду Господарським судом Донецької області.

Відповідно до вимог законодавства, як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Господарський суд зауважує, що відповідно до вимог законодавства, для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Працівник органу державної виконавчої служби зобов`язаний сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України (стаття 7 Закону).

Примусове виконання (застосування заходів примусового виконання рішення) це вжиття державним виконавцем заходів щодо реалізації судового рішення способами, які визначено законом, із покладанням на боржника виконавчого збору та інших витрат, пов`язаних із виконанням.

Частинами першою, другою статті 18 цього Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Обов`язок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, що визначений п.1 ч.2 ст.18 вказаного Закону, останній виконує застосовуючи права, які визначені ч.3 ст.18 Закону.

Зокрема, Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (п.3); викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні (п.14); вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження (п.18); у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (п.19); здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом(п.20).

Дослідженням наданих матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що після відкриття виконавчого провадження №.11.2021 у межах зведеного виконавчого провадження здійснені наступні виконавчі дії.

У відділі на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження №65017592 на виконання наказу Господарського суду Донецької області від 22.03.2021 по справі №905/1788/20 про стягнення на користь Товариства з ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ» боргу в розмірі 6 539 633,24грн. Дане виконавче провадження надійшло від Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у зв`язку зі зміною місцезнаходження боржника.

27.08.2021 надійшла відповідь від органів Міністерства внутрішніх справ України про відсутність реєстрації за боржником транспортних засобів.

У відповіді Відділу №183535 від 02.11.2021 на запит стягувача щодо стану виконавчого провадження наявна інформація, що з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що у боржника відсутнє нерухоме майно, на яке можливо звернути стягнення, однак в матеріалах виконавчого провадження, що надані суду такі запити та відповіді на них відсутні.

Перевіркою в банківських і фінансових установах встановлено, що ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ» відкрито розрахункові рахунки у АТ «ТАСКОБАНК», АТ КБ «ПРИВАТБАНК», АТ «ПУМБ» та АТ «СБЕРБАНК».

22.11.2021 Відділом винесено постанову накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також, на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику: ТОВ«ПРЕМ`ЄР СТРОЙ» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 9707377,44 грн.

З метою примусового списання коштів боржника з розрахункових рахунків 01.11.2021 державним виконавцем направлено платіжні вимоги до АТ «ТАСКОБАНК», АТ КБ «ПРИВАТБАНК», АТ «ПУМБ» та АТ «СБЕРБАНК».

30.08.2021 державним виконавцем надіслано боржнику виклик, яким зобов`язано керівника ТОВ«ПРЕМ`ЄР СТРОЙ» з`явитися в ДВС 14.09.2021. Керівник до державного виконавця не з`явився, жодних пояснень та декларацію не надав.

16.11.2021 боржнику направлено виклик державного виконавця, яким керівника ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ» зобов`язано з`явитися до виконавця 30.11.2021 щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надати підтверджуючі документи про сплату. Одночасно зобов`язано надати: пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання; достовірні відомості: - про кошти, інші цінності у банках та інших фінансових установах; - про майно (майнові права).

На запит державного виконавця 13.12.2021 Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація повідомила про персональні дані керівника ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ»: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомості про адресу реєстрації керівника юридичної особи в ЄДР та реєстраційній справі відсутні.

З інформації Шевченківського ВДВС у місті Києві від 07.03.2022 за № 20699 на запит представника ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» вбачається, що виконавче провадження №65017592 перебуває у органі державної виконавчої служби у складі зведеного виконавчого провадження №67546261.

15.04.2021, 08.07.2021, 30.08.2021, 01.11.2021 та 16.11.2021 державним виконавцем направлені виклики про зобов`язання керівника боржника з`явитися до ВДВС, однак останній не прибув, а повідомлення поштовим відділенням повернуті з відміткою «за закінченням терміну зберігання». У зв`язку з відсутністю підтвердження про отримання виклику, у державного виконавця відсутні правові підстави для складання протоколу та притягнення керівника ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ» до відповідальності.

Повідомлено стягувача, що державним виконавцем заплановано на 25.02.2022 вихід за адресою боржника з метою встановлення фактичного місця знаходження та майнового стану боржника.

Згідно розпорядженню №65917592 з грошових коштів в сумі 68 285,43грн, що надійшли 05.06.2024, та 213 548,86грн, що надійшли 07.06.2024 на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконані виконавчого документа №905/1788/20, виданого 22.03.2021, зведеного виконавчого провадження №67546261, необхідно перерахувати 234 820,93грн на користь ПрАТ «ММК ІМ.ІЛЛІЧА».

Державним виконавцем 06.06.2024, 20.06.2024. 15.08.2024, 16.09.2024 надіслані запити до банківських установ України про надання інформації, що становить банківську таємницю, стосовно наявності та/або стану рахунків/електронних гаманців ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ».

17.09.2024 державним виконавцем направлено запит до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, згідно відповіді МВС дані про зареєстровані за ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ» транспортні засоби відсутні.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" розшук боржника юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

За змістом частин першої, другої статті 48 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, або на електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках та електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. (частина четверта статті 48 Закону).

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (частина п`ята статті 18 Закону).

Приписами статті 13 Закону визначаються строки прийняття рішень виконавцями та вчинення виконавчих дій, відповідно до якої виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином, періодичність перевірок щодо виявлення рахунків та майна боржника чітко визначена Законом.

У частині восьмій статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Частиною першою статті 53 Закону України «Про виконавче провадження» унормовано право виконавця звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Статтею 54 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до податкових органів.

Господарський суд акцентує, що окремі питання організації виконання судових рішень, що підлягають примусовому виконанню, регламентуються положеннями Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу від 29.09.2016 №2832/5) (далі - Інструкція).

У разі виконання рішень про стягнення коштів з юридичних осіб виконавець перевіряє також наявність майна боржника за даними балансу. Копію балансу виконавець може отримати безпосередньо у боржника або у відповідних державних органах (пункт 2 розділу VІІІ Інструкції).

З вищевикладеного вбачається, що законодавство надає державному виконавцю значний обсяг повноважень для забезпечення основного завдання - виконання судового рішення. У такий спосіб права державного виконавця мають кореспондуватися з його обов`язками вжити вичерпних заходів у виконавчому провадженні.

Періодичність проведення перевірок чітко визначено Законом України "Про виконавче провадження", тобто такі перевірки мають вчинятися державним виконавцем систематично, а не разово. При цьому, сам факт здійснення окремих дій щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин того, що державним виконавцем проводилася перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою частиною восьмою статті 48 зазначеного Закону України, не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення. У свою чергу, відсутність документального підтвердження належного, повного та систематичного вчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок як щодо повноти вчинення державним виконавцем усіх, визначених законом дій, так і щодо відсутності відповідного майна у боржника. Висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку боржника, майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату, і такі дії підтверджуються документально та за внесеною до Автоматизованої системи виконавчого провадження інформацією. Даний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07.02.2023 у справі №925/790/17(925/580/20).

Вивчення матеріалів зведеного виконавчого провадження засвідчило, що державним виконавцем не здійснено достатніх заходів щодо отримання інформації про наявність у юридичної особи ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ» нерухомого майна. Дослідивши матеріали виконавчого провадження, що надану Відділом, суд не вбачає виконання останнім зобов`язання щодо періодичного отримання за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна інформації щодо наявності нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення. Також відсутня інформація щодо здійснення дій, які б було направлені на виявляння у власності боржника земельних ділянок, які не мають кадастрового номеру та нерухомого майна, право на яке реєструвалося до 2013 року, та є вірогідність того, що таке право не зареєстроване у відсутнє відповідному реєстрі. Відсутні запити з цього питання до відповідних державних органів відносно наявності у боржника сільськогосподарської техніки, водних суден (Держпродспоживслужби, Державної інспекції сільського господарства України); майнових прав: корпоративних прав, акцій, прав інтелектуальної власності; відомостей про належне боржнику майно, яке перебуває у дебіторів/контрагентів та майна чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Державним виконавцем не дотримана передбачена законом періодичність перевірки щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника та виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. Такі перевірки не проводилися впродовж тривалого часу. У подальшому, у період з червня по вересень 2024 Відділом направлені запити до банківських установ України про надання інформації, що становить банківську таємницю, стосовно наявності та/або стану рахунків/електронних гаманців ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ», однак також з порушенням періодичності, встановленої законом.

У матеріалах виконавчого провадження також відсутні дані щодо виходу державного виконавця за місцем реєстрації юридичної особи м. Київ, вулиця Січових Стрільців, буд.13 з метою здійснення перевірки майнового стану боржника.

Інформація щодо наявності у боржника майна у матеріалах виконавчого провадження відсутня, тому дій з виходу за місцем його знаходження з метою встановлення його фактичної наявності державний виконавець здійснити не мав міг, що унеможливлює встановлення його бездіяльності в цій частині. Вимога щодо зобов`язання здійснити вказані дії залишається судом без задоволення, як така, що заявлена передчасно.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У змісті постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.11.2021 зобов`язано боржника ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ» протягом 5 робочих днів подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копія даної постанови 08.11.2021 державним виконавцем надіслана за юридичною адресою боржника.

Боржник у відповідності до вимог частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язаний, зокрема: 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Державний виконавець має право вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження (частина третя статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 76 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена відповідальність за невиконання законних вимог виконавця та порушення вимог цього Закону, згідно якої за невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог цього Закону, у тому числі за неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, а також за неявку без поважних причин за викликом виконавця, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону. За наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, виконавець складає акт про порушення і звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів зведеного виконавчого провадження вбачається, що посадовою особою боржника декларація про доходи та майно у встановлені державним виконавцем строки не надана, в матеріалах виконавчого провадження такий документ відсутній.

Державним виконавцем виклики, якими керівника ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ» зобов`язано з`явитися в орган виконавчої служби та надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, надсилались рекомендованою поштовою кореспонденцією протягом квітня - листопада 2021 року. Останній виклик направлено 16.11.2021. Повідомлення поштовим відділенням повернуті з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Керівник до державного виконавця не з`явився, жодних пояснень по суті та декларацію не надав.

В інформації на адресу стягувача державним виконавцем вказано, що ним заплановано на 25.02.2022 вихід за адресою боржника з метою встановлення фактичного місця знаходження та майнового стану боржника. Дані про здійснення цього заходу та його результати в матеріалах зведеного виконавчого провадження відсутні.

Персональні дані про особу керівника ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ» - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - повідомлені державному виконавцю 13.12.2021 на його запит, однак дані щодо його адреси реєстрації відсутні. Будь-які дії з метою отримання означеної інформації у подальшому не здійснювались.

Натомість протягом тривалого часу державний виконавець не використав належним чином надані йому повноваження не вчинив будь-які заходи стосовно встановлення місця перебування керівника юридичної особи боржника для визначення ступеня його відповідальності згідно положенням Закону України «Про виконавче провадження», у тому числі, у наступному з метою звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві його виїзду за межі України до виконання зобов`язань (пункт 19 частини третьої статті 18 Закону).

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (частина 2 статті 74 ГПК України).

За приписами статті 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Зважаючи на викладені обставини та системний аналіз матеріалів виконавчого провадження, надавши правову оцінку наведеним нормам законодавства, суд констатує, що органом державної виконавчої служби не спростовано, а матеріали справи не містять на час звернення стягувача зі скаргою доказів, що державним виконавцем вживалися усі передбачені законодавством заходи, спрямовані на вчасне і повне примусове виконання наказу Господарського суду Донецької області у справі №905/493/21 від 25.08.2021, що були б вичерпними та дієвими. А саме, в частині своєчасності та періодичності перевірки майнового стану боржника - виявлення рахунків боржника, відкритих у банківських установах, направлення до всіх органів влади, які відповідно до законодавства володіють інформацією, запитів про наявність у власності боржника нерухомого майна та транспортних засобів, отримання інформації щодо адреси керівника боржника, своєчасного його виклика для надання пояснень, виходу за місцем реєстрації підприємства або місцем знаходження його майна, що свідчить про неправомірну бездіяльність посадовою особи органу виконавчої служби.

Господарський суд звертає увагу, що законодавчо встановлена обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, не дозволяє ставити його виконання в залежність від волі боржника або будь-яких інших осіб, зокрема виконавця, на вчинення чи невчинення дій щодо його виконання, оскільки це б нівелювало значення самого права звернення до суду як засобу захисту та забезпечення реального відновлення порушених прав та інтересів. Схожі за змістом правові висновки Касаційний господарський суд Верховного Суду виклав в пункті 13 постанови від 30.08.2018 у справі №916/4106/14 та підпункті 8.12 постанови від 25.09.2020 у справі №924/315/17.

При цьому, суд акцентує, що на державного виконавця покладається зобов`язання по виконанню дій направлених на усунення неправомірної бездіяльності, яка існує на час розгляду скарги, а не на майбутнє, а господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця, але може зобов`язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється. Суд зобов`язує державного виконавця здійснити певні дій направлені на усунення неправомірної бездіяльності, обов`язковість яких встановлена законом, а саме - отримати інформацію, але спосіб отримання такої інформації, органи, до яких слід направити відповідні запити, процедура здійснення дій входить до повноважень державного виконавця та судом не визначається.

Одночасно суд не вбачає підстав для задоволення скарги в частині зобов`язання державного виконавця вчинити дії з звернення до суду з метою застосування до посадових осіб боржника приводу, оскільки згідно з пп.2 п.14 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» право на здійснення таких дій державний виконавець має виключно у разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, а з 2021 року таких викликів взагалі не здійснювалось, адреса керівника підприємства на даний час невідома. Вказана вимога скарги фактично направлена на майбутнє та застосована має бути виключно при наявності вказаної вище умови, тоді як вимога скарги не містить посилання на відсутність поважних причин неявки, як умови застосування даної дії, що не відповідає приписам Закону.

Щодо вимоги про зобов`язання звернутись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника за межі України до виконання зобов`язань за рішенням, суд виходить з наступного.

Пункт 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає право державного виконавця у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст.337 ГПК України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини. У зв`язку з цим слід з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

На даний час у матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які відомості і докази на їх підтвердження про те, що у боржника є (чи й були) реальні можливості виконати судове рішення та що керівник останнього свідомо спрямовує свої дії (бездіяльність) на невиконання судового рішення, тому вимоги скарги в цій частині судом залишаються без задоволення.

Правовірність такого висновку підтверджена Верховним судом у постанові від 07.02.2023 у справі №925/790/17(925/580/20).

Розглядаючи вимогу скарги про зобов`язання державного виконавця звернутись до правоохоронних органів про притягнення до кримінальної відповідальності керівника ТОВ "ПРЕМ`ЄР СТРОЙ" відповідно до ст. 382 Кримінального Кодексу України. («Невиконання судового рішення»)

За ч. 1 ст. 382 Кримінального Кодексу України передбачено кримінальну відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, при цьому ч. 2 цієї норми передбачено відповідальність за вчинення того самого діяння, якщо ті самі дії, вчинені службовою особою.

Об?єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, полягає в одному з таких, альтернативно зазначених у диспозиції діянь, як: невиконання (ухилення від виконання) вироку, ухвали, постанови, рішення суду або перешкоджання їх виконанню. За цією нормою матеріального права склад злочину є формальним, адже його об?єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь дії (перешкоджання) чи бездіяльність (невиконання). І саме з цього моменту злочин визнається закінченим. Невиконання судового акта це бездіяльність, що полягає в незастосуванні заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб?єкт був зобов?язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт. Однією з форм невиконання судового рішення є пряма й відкрита відмова від його виконання, тобто висловлене в усній чи письмовій формі небажання його виконати. Невиконання може мати і завуальований характер, коли зобов?язана особа хоча відкрито й не відмовляється від виконання судового акта, але вживає певних зусиль, які фактично роблять неможливим його виконання. Злочин, передбачений ч. 1 ст. 382 КК України, є триваючим злочином, оскільки особа, будучи зобов?язаною рішенням суду, що набрало законної сили, вчинити певні дії, умисно утрималася від їх учинення, тобто об?єктивна сторона злочину полягає у формі протиправної бездіяльності, яка тривала протягом певного періоду часу.

З огляду на викладене для звернення до правоохоронних органів про притягнення до кримінальної відповідальності керівника ТОВ "ПРЕМ`ЄР СТРОЙ" відповідно до ст. 382 Кримінального Кодексу України державний виконавець повинен мати достеменні підстави вважати, що з боку посадових осіб боржника мають місце дії, що зазначені вище, однак внаслідок дослідження фактичних обставин, які мали місце під час виконання судового рішення в примусовому порядку, вказане не є підтвердженим належними доказами.

Крім того, суд звертається до висновків Верховного Суду викладених, зокрема, у постановах від 18.06.2019 у справі №826/14580/16, від 09.11.2023 у справі № 520/10601/2020, від 02.11.2023 у справі № 580/4398/22,в яких наявний висновок, що звернення до правоохоронних органів із поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності є лише заходом з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа та не є достатнім заходом виконання рішення суду сам по собі, якщо при цьому відсутні докази, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.

Відповідно вимоги скарги в цій частині судом залишаються без задоволення.

За правилами статті 344 ГПК України суд здійснює розподіл витрат, пов`язаних з розглядом скарги.

У даному випадку сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем не заявлялось про наявність судових витрат, пов`язаних з розглядом скарги, тому підстави для застосування судом приписів статті 344 ГПК України відсутні.

Керуючись статтями 234, 339-345 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу Приватного акціонерного товариства «МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА» б/н від 04.09.2024 на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у справі №905/493/21 щодо виконання наказу Господарського суду Донецької області від 25.08.2021 на стягнення неустойки в сумі 1 162 512,00грн, судового збору в розмірі 19 708,12грн, витрат на професійну правничу допомогу в сумі 16369,89грн задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо виконання судового наказу №905/493/21 від 25.08.2021 в частині витребування декларації про доходи та майно, фінансової звітності, виявлення у встановленій законом періодичності наявності: - рахунків, електронних гаманців, нерухомого майна ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ», у тому числі земельних ділянок, які не мають кадастрового номеру та нерухомого майна, право на яке реєструвалося до 2013; - рухомого майна ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ», зокрема, сільскогосподарської техніки, водних суден тощо; - майнових прав, зокрема, корпоративних прав, акцій, прав інтелектуальної власності; здійснення дій щодо виявлення відомостей про належне боржнику майно, яке перебуває у дебіторів/контрагентів та майна чи кошти, які вони повинні передати боржнику; здійснення виходу державного виконавця за місцем знаходження ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ» з метою виявлення, опису та оцінки майна останнього; здійснення виклику посадових осіб ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ», у тому числі, з метою надання пояснень щодо невиконання виконавчого документу.

Зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в процесі примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області №905/493/21 від 25.08.2021 здійснити дії направлені на витребування декларації про доходи та майно, а також фінансової звітності ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ»; виявлення у встановленій законом періодичності наявності: - рахунків, електронних гаманців ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ» - нерухомого майна ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ», у тому числі земельних ділянок, які не мають кадастрового номеру та нерухомого майна, право на яке реєструвалося до 2013; - рухомого майна ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ», зокрема, сільскогосподарської техніки, водних суден тощо; - майнових прав, зокрема, корпоративних прав, акцій, прав інтелектуальної власності; здійснити дії щодо виявлення відомостей про належне боржнику майно, яке перебуває у дебіторів/контрагентів та майна чи кошти, які вони повинні передати боржнику; надати інформацію щодо здійснення виходу державного виконавця за місцем знаходження ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ» з метою виявлення, опису та оцінки майна останнього; здійснити виклик посадових осіб ТОВ «ПРЕМ`ЄР СТРОЙ», у тому числі, з метою надання пояснень щодо невиконання виконавчого документу.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

У судовому засіданні 08.10.2024 підписано вступну та резолютивну частини ухвали суду.

Повний текст ухвали підписано 18.10.2024.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки визначені ст. 255 - 257 ГПК України.

Суддя А.М. Устимова