ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.10.2024м. ДніпроСправа № 904/5138/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Слов`янський базар", Дніпропетровська область, м. Дніпро

до Дніпровської міської ради, Дніпропетровська область, м. Дніпро

про визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 23.06.2008 укладеною

Суддя Мілєва І.В.

Представники:

від позивача: Кабишева Т.М., Василенко О.М.;

від відповідача: Олійник Ю.М.;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Слов`янський базар" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області до Дніпровської міської ради, в якому просило визнати додаткову угоду про поновлення договору оренди землі б/н від 23.06.2008 (кадастровий номер земельної ділянки :06:093:0014) по вул. Курчатова, 1, м Дніпро, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу І.П. Літаш, зареєстрованим в реєстрі за № 4069, (державна реєстрація від 01.07.2008 за № 18), укладеною у редакції, викладеній у прохальній частині позову.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Бондарєв Е.М.) у справі № 904/5138/23 від 18.01.2024 позовні вимоги задоволені повністю.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.09.2024 апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2024 у справі № 904/5138/23 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2024 у справі № 904/5138/23 - залишено без змін.

01.10.2024 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2024 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 16.09.2024 було видано наказ.

19.01.2024 (03.10.2024) (т.2 а.с.30) позивач подав до суду заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача витрати пов`язані із замовленням та проведенням експертизи у розмірі 40 000,00 грн.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2024 № 466 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи № 904/5138/23, у зв`язку із тимчасовим відстороненням судді ОСОБА_1 .

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 03.10.2024 справу № 904/5138/23 передано судді Мілєвій Ірині Вікторівні.

Суд ухвалою від 07.10.2024 призначив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Слов`янський базар" про прийняття додаткового рішення до розгляду у засіданні на 16.10.2024.

В судове засідання 16.10.2024 з`явились представники позивача та відповідача.

Суд звертає увагу на те, що згідно з приписами статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013, Папазова та інші проти України від 15.03.2012).

Європейський суд щодо тлумачення положення розумний строк в рішенні у справі Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи необхідність забезпечення участі сторін в засіданні та право на належний захист своїх прав в суді першої інстанції, для повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне розглянути заяву у розумний строк.

Враховуючи викладене, в судовому засіданні 16.10.2024 оголошено перерву до 21.10.2024.

В судове засідання 21.10.2024 з`явились представники позивача та відповідача.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (ч. 4 ст. 127 Господарського процесуального кодексу України).

Позивач зазначає, що з метою спростування тверджень відповідача щодо порушень орендарем п. 6.6. та 8.1 договору оренди від 23.06.2008, а саме: зміни об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, без повідомлення орендодавця та наявності на орендованій земельній ділянці об`єктів третіх осіб, які вимагали від орендаря укладення договорів сервітуту, позивачем було замовлено висновок судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 1403-06 від 17.07.2023. Експертиза була замовлена і виконана до відкриття провадження у справі. Експертний висновок був доданий позивачем до позовної заяви в якості доказу на підтвердження своїх позовних вимог та був прийнятий і розглянутий судом в якості доказу у справі. Отже, проведення експертизи безпосередньо пов`язано з предметом позову. Експертний висновок відповідає вимогам частини 5 ст. 101 ГПК України, згідно з якою у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку обов`язково має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Судова будівельно-технічна та земельно-технічна експертиза № 1403-06 від 17.07.2023 виконана на замовлення ТОВ «Слов`янський базар» судовим експертом Міністерства юстиції України Івченко В.В. (свідоцтво № 881, видане рішенням Центрального ЕКК МЮУ №15 від 30.102020, дійсне до 30.10.2023). Висновок містить інформацію про обізнаність експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України, а також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків за статтею 385 вказаного Кодексу. Також зазначено про те, що висновок підготовлений для подання до суду (стор. 7 Висновку).

Таким чином, як зазначає позивач, ним були понесені витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме замовлено висновок судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 1403-06 від 17.07.2023, виконаного на замовлення позивача судовим експертом Івченко В.В.. Представником позивача 18.01.2024 в судовому засіданні у судових дебатах була зроблена відповідна заява про відшкодування судових витрат у справі.

В обґрунтування понесення витрат на оплату замовленого висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи позивачем подано: договір на здійснення послуг з проведення незалежної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 1403-06 від 15.06.2023, додаток А від 05.07.2023 до договору № 1403-06 від 15.06.2023, рахунок № 1403-06/1 від 15.06.2023 на суму 40 000,00 грн, акт виконаних робіт № 1403-06 від 17.07.2023 на суму 40 000,00 грн, платіжна інструкція № 10477 від 17.07.2023 про сплату позивачем 40 000,00 грн.

Відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд критично ставиться до тверджень позивача стосовно того, що експертний висновок прийнятий і розглянутий судом в якості доказу у справі, оскільки вищевказаний висновок був доданий в якості додатків до позовної заяви, відповідно підстави для його вилучення та не приєднання до матеріалів справи у випадку відкриття провадження у справі були відсутні.

У рішенні Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Бондарєв Е.М.) у справі № 904/5138/23 від 18.01.2024, яким позовні вимоги задоволені повністю, зазначено: "Матеріалами справи підтверджується, що позивач вчасно 01.03.2023 звернувся до Дніпровської міської ради з клопотанням про поновлення договору оренди землі на той же самий строк і на тих самих умовах, до якого було додано проект додаткової угоди, виконавши таким чином вимоги частини 1-5 Закону України "Про оренду землі", який отриманий відповідачем 01.03.2023. Відтак, відповідач повинен був у строк до 01.04.2023 або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення… Реконструкція об`єкта нерухомості здійснена ТОВ "Слов`янський базар", власником об`єкта нерухомості, в межах орендованої земельної ділянки, що підтверджується актом обстеження від №5/1-0223 від 10.02.2023. Керуючись п.6.5 розділу 6 договору орендар оформив правовстановлюючі документи в установленому порядку. Таким чином, порушень п. 6.6. орендар не здійснював, а п. 6.5 виконав належним чином… Отже, керуючись положеннями п. 3.1, 3.2. договору позивач повідомив орендодавця за три місяці до спливу строку договору оренди про намір скористатись переважним правом на поновлення договору оренди. До зазначеного повідомлення було додано підписану додаткову угоду зі змінами в редакції орендодавця. Жодних доводів щодо невідповідності законодавству звернення позивача та умов додаткової угоди відповідач у запереченні про поновлення та відзиві на позов не зазначив, що свідчить про досягнення сторонами домовленості щодо змінених істотних умов договору. Таким чином, позивач при належному виконанні умов договору оренди дотримано положення, передбачені частинами другою - п`ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, що діяла до внесення до неї змін Законом №340-IX), а місцева рада безпідставно не приймає рішення щодо поновлення договору оренди землі, чим порушує переважне право орендаря на поновлення договору оренди землі від 23.06.2008 на новий строк. Крім того, позивач дотримався строків і процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди від 23.06.2008 на новий строк. В свою чергу, відповідач надіслав свої заперечення щодо продовження дії договору із порушення місячного строку, встановленого частиною 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" Так, з клопотанням про поновлення договору орендар звернувся 01.03.2023, а лист Дніпровської міської ради про відмову в поновленні договору датований 25.04.2023. Отже, заперечення в поновленні договору оренди були надані з порушенням місячного строку…Таким чином, позивач стверджує, що звернувся з пропозицією про поновлення договору оренди з додержанням строку та порядку, визначеного ст.33 Закону України "Про оренду землі". Натомість орендодавець відмовив у поновленні з порушенням установленого законом місячного терміну. Доводи орендодавця про неналежне виконання орендарем договору є безпідставними та не доведеними належними доказами".

Господарський суд зазначає, що з аналізу мотивувальної частини рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Бондарєв Е.М.) у справі №904/5138/23 не вбачається, що саме врахування висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, як доказу у справі, послугувало підставою для задоволення позовних вимог. Тому суд доходить висновку, що наданий позивачем висновок експертизи на результат вирішення даного спору не вплинув та відповідно понесені витрати не є пов`язаними з розглядом справи.

На підставі викладеного суд не вбачає підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Слов`янський базар" про прийняття додаткового рішення та стягнення з відповідача витрат на проведення експертизи.

Керуючись ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Слов`янський базар" про прийняття додаткового рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 21.10.2024.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В. Мілєва