ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

28.10.2024м. ДніпроСправа № 904/4665/24

Суддя Бажанова Ю.А. , розглянувши матеріали

за позовом Інституту чорної металургії ім. З. І. Некрасова Національної академії наук України, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива Україна", м. Ужгород

про стягнення 80828,19грн,-

СУТЬ СПОРУ:

Інститут чорної металургії ім. З. І. Некрасова Національної академії наук України звернувся з позовною заявою в якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива Україна" 80 828,19 грн заборгованості.

Судові витрати просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором № 01/23 від 01.04.2023 в частині їх оплати за період з грудня 2023 року по липень 2024 року.

Перевіривши матеріали позовної заяви, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху з таких підстав.

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Пункт 2 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що позовна заява повинна містити, зокрема, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Відповідно до частини 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Судом встановлено, що позивачем у поданому позові не зазначено інформації щодо наявності / відсутності у відповідача зареєстрованого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (підсистема "Електронний суд").

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

У позові позивач зазначає, що договір оренди є припиненим з 10.07.2024, однак розрахунку розміру орендної плати за період до його припинення (до 10.07.2024) до позову не додано. Так, у розрахунку суми позову за липень 2024 року вказаний розмір заборгованості за оренду у розмірі 8759,59 грн, тобто за весь місяць.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір".

Частиною 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір" визначено, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (стаття 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом 01.01.2024 встановлено у розмірі 3028,00 грн.

Згідно з п.п. 1, 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Абзацом 2 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

Зі змісту прохальної частини позову вбачається, що позивачем заявлено вимогу майнового характеру, а саме: стягнення 80828,19грн.

З огляду на визначене позивач мав би сплатити судовий збір у розмірі 3028,00 грн за майновий спір.

Позивач, на підтвердження доказів оплати судового збору за подання позовної заяви, додав до позовної заяви квитанцію №855 від 07.10.2024 на суму 3028,00 грн.

Разом з цим, відповідно до довідки канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області №372/24 від 22.10.2024, платіжний документ №855 від 07.10.2024 використаний у справі №904/4511/24, вх. №4-4294/24 від 15.10.2024, суддя Новікова Р.Г.

Як вбачається з КП "Діловодство спеціалізованого суду", ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2024 у справі №904/4511/24 повернуто позовну заяву Інституту чорної металургії ім. З.І.Некрасова Національної академії наук України.

Водночас, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Не звернення позивача станом на даний момент до суду із клопотанням про повернення судового збору у справі №904/4511/24 не є гарантією неподання ним такого клопотання у майбутньому.

У разі прийняття судом квитанції №855 від 07.10.2024 на суму 3028,00 грн, як належного доказу оплати судового збору за подання позову у справі №904/4665/24 позивач, після ухвалення судом рішення у цій справі, не буде позбавлений можливості подання клопотання про повернення судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у справі № 904/4511/24.

Аналогічна позиція викладена у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі №904/4585/22.

Питання повторного використання платіжного документа при повторному поданні позовної заяви за умови повернення без розгляду попередньо поданої заяви також розглядалося Верховним Судом.

У постанові від 13 лютого 2019 року у справі №1540/3297/18 Верховний Суд звернув увагу, що певний час редакція частини четвертої статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону). Проте Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" це речення було виключено з цієї норми (підпункт 4 пункт 4 цього Закону) і станом на час розгляду заяви стаття 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Тому, заявник / позивач, коли подає повторно заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав заявника / позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за законом такий заявник / позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної заяви, яка була залишена без розгляду.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.2023 у справі № 160/554/23.

За таких обставин, прийняття квитанції №855 від 07.10.2024 на суму 3028,00 грн як належного доказу оплати судового збору за подання позову у справі № 904/4665/24 з високою імовірністю буде мати наслідком фактичного безпідставного повернення позивачу з Державного бюджету України грошових коштів у розмірі 3028,00 грн за подання позовної заяви.

Водночас, за відсутності дієвого державного механізму, що гарантуватиме фактичну наявність у Державному бюджеті України грошових коштів у розмірі 3028,00 грн за подання цього позову, судове рішення не може ґрунтуватись на імовірності добросовісної поведінки позивача.

За таких обставин, квитанції №855 від 07.10.2024 на суму 3028,00 грн не може бути прийнятий судом в якості належного доказу оплати судового збору за подання позову у даній справі.

Отже, до позовної заяви не додано належних доказів сплати судового збору за подання позовної заяви у встановлених порядку та розмірі.

Частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 162, 164 ч. 1 ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- зазначити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету ц відповідача;

- надати обґрунтований, розгорнутий розрахунок заявленої до стягнення суми (зокрема, з у рахуванням вказаних у позові обставини щодо припинення договору оренди з 10.07.2024);

- докази сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.А. Бажанова