17.10.2024Справа № 910/6777/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участю секретаря судового засідання Білошицької А.В., розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" від 30 вересня 2024 року про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в справі № 910/6777/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про зобов`язання вчинити дії,
за участю представників:
позивача: Накоп`юка Я.В.;
відповідача: Войцеховської Н.Я.;
ВСТАНОВИВ:
У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" (далі Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про зобов`язання Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі Залізниця) внести зміни до особового рахунку Товариства № 2829531 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми в розмірі 524 880,00 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 5 червня 2024 року відкрито провадження у справі № 910/6777/24, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 26 вересня 2024 року позов Товариства задоволено, зобов`язано Залізницю внести зміни до особового рахунку Товариства № 2829531 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми в розмірі 524 880,00 грн, а також стягнуто з відповідача на користь позивача 6 298,56 грн судового збору.

30 вересня 2024 року через систему "Електронний суд" від Товариства надійшло клопотання від цієї ж дати, у якому останнє просило суд стягнути з Залізниці 58 241,60 грн витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу в зв`язку з розглядом даної справи. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 1 жовтня 2024 року вказане клопотання Товариства призначено до розгляду в судовому засіданні на 17 жовтня 2024 року.

1 жовтня 2024 року через систему "Електронний суд" від Залізниці надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу від цієї ж дати. В обґрунтування вказаного клопотання відповідач зазначив, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт. Відтак, на думку Залізниці, витрати позивача на правову допомогу в розмірі 58 241,60 грн не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру. З огляду на викладене, відповідач просив зменшити розмір вказаних витрат позивача на професійну правничу допомогу, а також відмовити в задоволенні клопотання позивача в частині стягнення з відповідача 36 741,60 грн "гонорару успіху".

7 жовтня 2024 року через систему "Електронний суд" від представника Залізниці надійшла заява від цієї ж дати про його участь у призначеному засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яку ухвалою суду від 8 жовтня 2024 року задоволено.

У судовому засіданні представник позивача підтримав подане Товариством клопотання, просив його задовольнити.

У цьому ж засіданні представник Залізниці проти задоволення клопотання Товариства заперечував, просив відмовити в його задоволенні або зменшити розмір заявлених до стягнення з відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Розглянувши клопотання Товариства про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про його часткове задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами 2, 3 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 30 цього Закону встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, 4 січня 2021 року Товариство уклало з адвокатським об`єднанням "Право, бізнес і фінанси" (далі Об`єднання) договір про надання правової допомоги № 17-01 (у редакції додаткової угоди від 7 липня 2021 року № 1), за умовами якого позивач доручає, а Об`єднання бере на себе зобов`язання всіма законними методами та способами надавати правову допомогу в усіх справах, які пов`язані або можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів Товариства в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

З метою здійснення захисту клієнта та представництва його інтересів, Об`єднання доручає здійснення усіх необхідних дій, пов`язаних з виконанням даного договору, адвокату Накоп`юку Я.В. (пункт 1.2. договору).

За умовами пунктів 2.2., 2.3. вказаного правочину адвокат бере на себе виконання таких дій з надання правової допомоги: представництво інтересів Товариства в судових органах усіх рівнів. Для захисту прав та законних інтересів Товариства адвокат має, зокрема, такі права: брати участь в судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, ставити питання іншим особам, які беруть участь у справі, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення, подавали свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, а також заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, підписувати та подавати від імені Товариства заяви, у тому числі позовні, отримувати необхідні довідки, документи, вести від його імені господарські справи у всіх судових установах з усіма правами, які надані законом позивачу.

Відповідно до пунктів 4.1. 4.3. договору отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару. При визначенні розміру гонорару враховується: обсяг і час роботи, потрібний для належного виконання доручення; ступінь складності правових питань, які стосуються доручення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання; необхідність виїзду у відрядження; важливість доручення з точки зору інтересів Товариства; особливі або додаткові вимоги Товариства стосовно строків виконання доручення; характер і тривалість професійних відносин адвоката з Товариством; професійний досвід, науково-теоретична підготовка та репутація адвоката. Вартість наданих адвокатом послуг складає 1 000,00 грн за одну годину роботи. За результатами надання правової допомоги складається акт виконаних робіт (наданих послуг), розмір гонорару в якому розраховується шляхом множення кількості затрачених годин наданої правової допомоги на вартість години-роботи, визначеної пунктом 4.3 договору.

Пунктом 4.4. договору визначено, що вартість представництва інтересів клієнта в суді за одне судове засідання складає: 1 000,00 грн у суді, який територіально розташований у межах міста Черкаси; 1 500,00 грн у суді, який територіально розташований у межах Черкаської області; 2 000,00 грн у суді, який територіально розташований у межах міста Києва; 1 500,00 грн та компенсація вартості витрат на прибуття у суді, який не передбачений цим пунктом.

Сторони додатково домовилися про "гонорар успіху", якщо для клієнта прийнято позитивне рішення. Розмір "гонорару успіху" становить 7% від ціни позову (пункт 4.7. вказаного правочину).

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами, є безстроковим і діє до моменту волевиявлення сторони на його припинення (пункт 5.1. вказаного правочину).

З матеріалів справи вбачається, що 30 травня 2024 року між позивачем та адвокатом підписано акт виконаних робіт (наданих послуг) № 17-01/281 на суму 10 000,00 грн, відповідно до якого Об`єднанням надано, а позивачем прийнято (отримано) юридичні послуги (правову допомогу) у формі складання позовної заяви про зобов`язання Залізниці внести зміни до особового рахунку позивача шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми в розмірі 524 880,00 грн.

20 червня 2024 року між Товариством та Об`єднанням складено та підписано акт виконаних робіт (наданих послуг) № 17-01/292 на суму 5 500,00 грн, відповідно до якого Об`єднанням надано, а позивачем прийнято (отримано) юридичні послуги (правову допомогу) у формі: складання клопотання про долучення доказів у справі № 910/6777/24; складання відповіді на відзив у справі № 910/6777/24; представництво інтересів клієнта в Господарському суді міста Києва в ході розгляду справи № 910/6777/24.

1 серпня 2024 року між Товариством та Об`єднанням складено та підписано акт виконаних робіт (наданих послуг) № 17-01/303 на суму 2 000,00 грн, відповідно до якого Об`єднанням надано, а позивачем прийнято (отримано) юридичні послуги (правову допомогу) у формі представництва інтересів клієнта в Господарському суді міста Києва в ході розгляду справи № 910/6777/24.

26 вересня 2024 року між Товариством та Об`єднанням складено та підписано акт виконаних робіт (наданих послуг) № 17-01/315 на суму 40 741,60 грн, відповідно до якого Об`єднанням надано, а позивачем прийнято (отримано) юридичні послуги (правову допомогу) у формі: представництва інтересів клієнта в Господарському суді міста Києва в ході розгляду справи № 910/6777/24; "гонорар успіху" в розмірі 7% від ціни позову в справі № 910/6777/24.

На підтвердження оплати наданих послуг, представник позивача надав суду копії платіжних інструкцій: від 30 травня 2024 року № 7067 на суму 10 000,00 грн, від 21 червня 2024 року № 7226 на суму 5 500,00 грн, від 2 серпня 2024 року № 7447 на суму 2 000,00 грн, від 26 вересня 2024 року № 7719 на суму 40 741,60 грн.

На підтвердження того, що Накоп`юк Я.В. є адвокатом, у матеріалах справи міститься копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 16 грудня 2019 року серії ЧК № 001243, а також оригінал ордеру від 17 жовтня 2023 року серії СА № 1067099, що підтверджує повноваження вказаного адвоката на представництво інтересів Товариства в суді.

Відповідно до частин 4, 5, 6 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотриманням вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У своєму клопотанні про зменшення розміру понесених позивачем судових витрат Залізниця зазначила, що заявлена Товариством та розрахована в актах виконаних робіт (наданих послуг) сума витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованою та неспівмірною з наданими адвокатом послугами. Крім того, відповідач вказав на неправомірність включення "гонорару успіху" в розмірі 36 741,60 грн до витрат на правову допомогу.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 202, частини 1 статті 203, частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зміст двостороннього договору як правочину становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ці умови не можуть суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

В аспекті цивільно-правових зобов`язань виконавця, предметом договору про надання правової допомоги є вчинення певної дії або здійснення певної діяльності в інтересах другої сторони (клієнта).

Таким чином, гонорар за прийняття судового рішення на користь позивача, який відповідно до договору про надання адвокатських послуг становить 7% від ціни позову та становить 36 741,60 грн, є так званим "гонораром успіху", який передбачений як форма матеріального заохочення адвоката з метою посилення його зацікавленості у результаті розгляду справи.

Отже, додаткова винагорода адвокату за досягнення позитивного рішення у справі за своїм змістом і правовою природою не є платою за надані послуги в розумінні статей 123, 126 ГПК України та статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Судове рішення є результатом вирішення спору. Воно приймається та підписується виключно суддями. Отже, погодження між стороною спору та її адвокатом розміру гонорару останнього за позитивний результат вирішення спору у вигляді прийняття судом відповідного судового рішення не є витратами на професійну правничу допомогу в розумінні статті 126 ГПК України, у зв`язку з чим відповідний гонорар не підлягає стягненню з відповідача в порядку статей 129, 130, 344 ГПК України.

Судом враховано, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 травня 2020 року в справі № 904/4507/18 та в додатковій постанові від 7 липня 2021 року в справі № 910/12876/19 дійшла висновку про можливість існування гонорару успіху як форми оплати винагороди адвокату; визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як гонорар успіху. При цьому Велика Палата Верховного Суду у вищевказаних постановах зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У той же час, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (пункт 135) зазначила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Аналогічна правова позиція викладена додаткових постановах Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 10 жовтня 2024 року в справі № 873/603/23 та від 20 серпня 2024 року в справі № 870/4/24, в постанові Верховного Суду в складі Касаційного цивільного суду від 16 липня 2024 року в справі № 686/9664/21.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково. Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.

При цьому стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2024 року в справі № 910/14524/22 та в постанові Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 24 січня 2022 року в справі № 911/2737/17.

Враховуючи те, що за наслідками розгляду спору між Товариством та Залізницею, яка є стратегічним підприємством та об`єктом критичної інфраструктури, яке в умовах військового стану в Україні внаслідок військової агресії російської федерації забезпечує перевезення вантажів та пасажирів як у внутрішньому, так і в міжнародному сполученні, у тому числі здійснює електропостачання споживачів електроенергії та інших об`єктів критичної інфраструктури, з відповідача вже були стягнуті судові витрати позивача у вигляді судового збору в розмірі 6 298,56 грн, а також будуть стягнуті інші обґрунтовані та необхідні витрати позивача на професійну правничу допомогу, додаткове стягнення гонорару успіху в сумі 36 741,60 грн не відповідає критерію розумності, оскільки витрати не мають характеру необхідних, а їх відшкодування, з огляду на обставини цієї справи, матиме надмірний характер.

Судом також враховано, що саме за клопотанням позивача розгляд цієї справи відбувався за правилами загального позовного провадження, що, у свою чергу, передбачає проведення підготовчих та судових засідань, за наслідками участі в яких (в режимі відеоконференції) представником позивача надавалися послуги у вигляді "представництва інтересів клієнта в Господарському суді міста Києва в ході розгляду справи № 910/6777/24", загальною вартістю 8 000,00 грн.

При цьому, визначаючи складність даного спору та характер спірних правовідносин, судом враховано, що сам позивач разом із клопотанням від 17 вересня 2024 року долучив рішення Господарського суду міста Києва від 13 вересня 2024 року в справах №№ 910/6641/24, № 910/6588/24 (які були розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження), та зазначив, що останні прийняті в спорах, які виникли з аналогічних правовідносин та щодо застосування тих самих норм матеріального права.

У зв`язку з цим у суду також наявні обґрунтовані сумніви щодо витраченого представником позивача часу на складання позовної заяви в даній справі (10 годин), з огляду на подання цим же представником аналогічних позовних заяв в інтересах Товариства до Залізниці в справах №№ 910/6641/24, 910/6588/24, 910/6687/24.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що дана справа не є складною для представника Товариства, з огляду на його спеціалізацію з розгляду спорів у подібних правовідносинах.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям, що наведені у частині 4 статті 126 ГПК України.

Виходячи з встановлених обставин, характеру спірних правовідносин та обсягів матеріалів справи, реально витраченого адвокатом часу, наявності вмотивованих заперечень відповідача щодо обґрунтованості заявлених до стягнення сум, зважаючи на принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне задовольнити заявлену суму витрат позивача на професійну правничу допомогу в справі № 910/6777/24 у розмірі 10 000,00 грн.

Керуючись статтями 80, 123, 124, 126, 129, 221, 233, 234, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, місто Київ, вулиця Єжи Гедройця, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" (03038, місто Київ, вулиця Івана Федорова, будинок 32, літера А, 3-й поверх; ідентифікаційний код 41564379) 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту додаткового рішення: 24 жовтня 2024 року.

Суддя Є.В. Павленко