ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2024 Справа № 904/5819/20 (904/3319/24)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Камші Н.М. за участю секретаря судового засідання Бакаєва А.О.

за позовом ОСОБА_1 , м.Львів

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи", 51927, м. Кам`янське, вул. Стасова, буд. 79,

про стягнення компенсації за невикористану відпустку (з урахуванням індексації), зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості по заробітній платі

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

29.07.2024 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з 01.04.2008 по 01.12.2008 у розмірі 19 821,75 грн.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.07.2024 позовну заяву передано на розгляд судді Камші Н.М.

31.07.2024 Господарським судом Дніпропетровської області ухвалено:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Позивачу - ОСОБА_1 протягом 7-ми днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме надати до Господарського суду Дніпропетровської області:

- надати докази направлення ТОВ "Львівські автобусні заводи" в особі керуючого санацією Глеваського Віталія Васильовича (поштова адреса: Торгова площа,10, м.Біла Церква, Київська область, 09117) копії позовної заяви з доданими до неї документами (фіскальний чек та поштовий опис вкладення з поіменним переліком документів);

- копію паспорту та ідентифікаційного номеру;

- копію всіх сторінок трудової книжки.

12.08.2024 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява від 07.08.2024 ОСОБА_1 по справі №904/5819/20 (904/3320/24) за позовом ОСОБА_1 , м.Львів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи", 51927, м. Кам`янське, вул. Стасова, буд. 79, про стягнення компенсації за невикористану відпустку (з урахуванням індексації) та зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просив:

- долучити до матеріалів справи докази направлення ТОВ "Львівські автобусні заводи" в особі керуючого санацією Глеваського Віталія Васильовича (поштова адреса: Торгова площа, 10, м.Біла Церква, Київська область, 09117) копії позовної заяви з доданими до неї документами (фіскальний чек та поштовий опис вкладення з поіменним переліком документів), копію паспорту та ідентифікаційного номеру, копію всіх сторінок трудової книжки;

- об`єднати розгляд позовних заяв ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи", 51927, м. Кам`янське, вул. Стасова, буд. 79, про стягнення компенсації за невикористану відпустку (з урахуванням індексації) та зобов`язання вчинити певні дії (№904/5819/20 (904/3320/24) та про стягнення заборгованості по заробітній платі (№904/5819/20 (904/3319/20).

02.09.2024 Господарським судом Дніпропетровської області ухвалено:

1. Об`єднати справу №904/5819/20 (904/3320/24) за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи", 51927, м. Кам`янське, вул. Стасова, буд. 79, про стягнення компенсації за невикористану відпустку (з урахуванням індексації) та зобов`язання вчинити певні дії в одне провадження зі справою №904/5819/20 (904/3319/24) за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи", 51927, м. Кам`янське, вул. Стасова, буд. 79, про стягнення заборгованості по заробітній платі, що перебуває у провадженні судді Господарського суду Дніпропетровської області.

2. Прийняти позовну заяву до розгляду в межах справи №904/5819/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи", 51927, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Стасова, буд. 79, та відкрити провадження у справі.

3. Відкрити провадження у справі №904/5819/20 (904/3319/24) за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи", 51927, м. Кам`янське, вул. Стасова, буд. 79, про стягнення компенсації за невикористану відпустку (з урахуванням індексації), зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості по заробітній платі.

4. Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

5. Призначити судове засідання для розгляду справи по суті, яке відбудеться 19.09.2024 о 10:30 год. у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області в залі судового засідання (кабінеті) №3-201 за адресою: 49027, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1.

6. Запропонувати відповідачу подати до суду:

- відзив на позовну заяву і всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу, докази такого направлення надати суду.

7. Явку представників позивача та відповідача у судове засідання визнати обов`язковою.

18.09.2024 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив на позов від керуючого санацією ТОВ "Львівські автобусні заводи" Глеваського Віталія Васильовича, в якому арбітражний керуючий просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності та відмовити у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі, а також проводити судові засідання без його участі.

Також 18.09.2024 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив на позов від керуючого санацією ТОВ "Львівські автобусні заводи" Глеваського Віталія Васильовича, в якому арбітражний керуючий просив:

1. проводити судові засідання в межах розгляду позову без участі керуючого санацією ТОВ «Львівські автобусні заводи»;

2. відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 від 30.05.2024 до ТОВ «Львівські автобусні заводи» про зобов`язання подати корегуючі звіти про стягнення заборгованої заробітної плати.

3. у разі, якщо суд вважатиме ТОВ «Львівські автобусні заводи» належним відповідачем, застосувати наслідки спливу строку позовної давності.

19.09.2024 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання керуючого санацією ТОВ "Львівські автобусні заводи" Глеваського Віталія Васильовича з доказами направлення відзиву №18/09/24-1 від 18.09.2024 та відзиву №18/09/24-3 від 18.09.2024 на адресу позивача ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2024 відкладено розгляд справи по суті на 01.10.2024 на 10:50 год., запропоновано позивачу надати відповідь на відзив.

26.09.2024 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява №б/н від 24.09.2024 ОСОБА_1 без електронного цифрового підпису, про що свідчить акт №568/24 Господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2024, в якій позивач просив надати йому час для надання відповіді на відзив №18/09/24-1 від 18.09.2024 та відзиву №18/09/24-3 від 18.09.2024 керуючого санацією ТОВ "Львівські автобусні заводи" Глеваського Віталія Васильовича, в зв`язку з погіршенням стану здоров`я позивача.

30.09.2024 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання №б/н від 30.09.2024 керуючого санацією ТОВ "Львівські автобусні заводи" Глеваського Віталія Васильовича про проведення судового засідання без участі відповідача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2024 відкладено розгляд справи по суті на 23.10.2024 на 12:00 год.

15.10.2024 до Господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача, в якій ОСОБА_1 просив відхилити заперечення і відмови арбітражного керуючого Глеваського В.В., як такі, що не відповідають ст.ст. 76-79 ГПК України та провести судове засідання без його участі.

22.10.2024 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання відповідача, в якому арбітражний керуючий Глеваський В.В. просив провести судове засідання без його участі.

Матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення у даному судовому засіданні.

В порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 23.10.2024 ухвалено рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з двома позовами одночасно 22.07.2024.

Перший - про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" (далі ТОВ "ЛАЗ", відповідач) заборгованості із заробітної плати за період з 01.04.2008 по 01.12.2008 у сумі 1 837,90 грн. та компенсації за порушення строків виплати заробітної плати за період з 01.04.2008 по травень 2024 у сумі 17 983,85 грн., всього 19 821,75 грн. При цьому у позовній заяві він просив не стягнути вищеозначену суму, а визнати заявлені вимоги та включити їх до першої черги реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство.

Другий позов також заявлено до ТОВ "Львівські автобусні заводи" про стягнення компенсації за невикористану відпустку у сумі 38 030,64 грн. (з урахуванням індексації) та зобов`язання відповідача визнати грошові вимоги, включити їх до першої черги задоволення вимог кредиторів та подати коригуючі звіти до податкової служби.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2024 ці два позови об`єднано.

Керуючий санацією ТОВ "ЛАЗ" позовні вимоги по заборгованості із заробітної плати не визнав посилаючись на непередання йому керівником боржника первинних бухгалтерських документів та неподання позивачем достовірних та допустимих доказів в підтвердження заявлених вимог. Крім того, акцентував увагу суду на пропуску позивачем тримісячного строку на звернення 30.05.2024 до суду з дня одержання 07.03.2023 ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України).

Щодо вимог позивача про стягнення компенсації за невикористану відпустку у сумі 38 030, 64 грн., то керуючий санацією також заперечував щодо задоволення вказаних вимог, зазначаючи, що відповідно до листа Територіальної державної інспекції праці у Львівській області від 10.03.2009 №07-0791/0, 103 дні невикористаної відпустки залишились у позивача в період його роботи та звільнення під час роботи на ВАТ "Львівський автомобільний завод", при цьому ТОВ "Львівські автобусні заводи" не є правонаступником ЗАТ та ВАТ "Львівський автобусний завод".

У відповіді на відзив відповідача, що надійшов до суду 15.10.2024, позивач відхилив доводи відповідача, зокрема і щодо пропуску тримісячного строку для звернення до суду із позовом про захист порушених трудових прав. Крім того, вказав, що 103 дні це заборгована заробітна плата на дату звільнення у 2009 році. Тому просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, господарський суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у даній справі, враховуючи наступне.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (стаття 79 ГПК України).

Статтею 80 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу, (групи доказів).

Відповідно до частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Копією трудової книжки ОСОБА_1 підтверджується, що він перебував у трудових відносинах з відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" з 02.10.2007 по 06.07.2009 .

Первинних доказів (відомостей по заробітній платі, особистих рахунків), які б підтверджували факт нарахування та виплати заробітної плати ОСОБА_1 за період роботи у ТОВ "ЛАЗ" до суду позивачем не подано. Відповідач не підтвердив доказами наявність заборгованості по заробітній платі за 2008 рік.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги щодо наявності заборгованості по заробітній платі, позивач посилався на власноруч складену Порівняльну таблицю величини заборгованої заробітної плати за 2008 рік, у якій відображені величина заробітної плати по розрахункових листках, наданих представниками юридичної служби ТОВ "ЛАЗ", та величину заробітної плати по розрахункових листках, які, за ствердженням позивача, надані прокуратурою і Головним управління Пенсійного фонду України. Саме різницю між цими сумами 1 837,90 грн. і просив стягнути з відповідача та включити до реєстру вимог кредиторів позивач.

Господарський суд не може прийняти в якості доказів розрахункові листи двох видів, які додав до свого позову ОСОБА_1 , оскільки вони не можуть бути розцінені як документи не містять дати створення, підпису відповідальної посадової особи, печатки, посилань на те, на підставі яких первинних документів вони видані. Доводи позивача про достовірність відомостей про залишок заборгованості по заробітній платі, які він вважає виданими прокуратурою та ГУ ПФУ , ніяким чином не підтверджені.

Отже, позивачем не подано до суду безспірних доказів існування заборгованості із виплати заробітної плати за період з 01.04 2008 по 30.11.2008 у сумі 1 837,90 грн.

За відсутності доказів на підтвердження наявності у відповідача заборгованості по заробітній платі перед позивачем за вищеозначений період, вимога щодо стягнення з відповідача компенсації за затримку виплати заборгованості по заробітній платі у сумі 19 821,75 грн. також є безпідставною.

Судом враховані обставини, встановлені рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 25.07.2013 у справі №464/550/13-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" про стягнення заборгованості по заробітній платі, у якому були досліджені та встановлені обставини наявності заборгованості по заробітній платі у позивача за 2008 рік. З урахуванням всіх нарахувань та виплат, у тому числі і на виконання судових рішень на користь позивача, суд прийшов до висновку, що заборгованість відповідача по невиплаченій заробітній платі складала 2 691,30 грн., тому цю суму було стягнуто на користь позивача. Тобто, питання наявності заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 вже було предметом судового розгляду і за результатами вирішення спору на користь позивача стягнуто кошти.

Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача компенсації за 103 дні невикористаної відпустки у сумі 38 030,64 грн. (з урахуванням індексації), то суд також не вбачає підстав для задоволення цих вимог з урахуванням того, що позивач не надав суду доказів про те, що при звільненні з ТОВ "ЛАЗ" у нього була невикористана відпустка, за яку при звільненні мала бути виплачена компенсація.

Про наявність заборгованості щодо виплати компенсації за невикористані 103 дні щорічних відпусток не відповідача ТОВ "Львівські автобусні заводи", а ВАТ "ЛАЗ" свідчить лист Територіальної державної інспекції праці у Львівській області від 10.03.2009 року (доданий до позовної заяви позивачем) за результатами перевірки звернення позивача щодо порушення його трудових прав, яким встановлено наступне.

31.08.2003 позивач був звільнений з ВАТ "Львівський автобусний завод" в порядку переведення на ЗАТ "Львівський автомобільний завод" відповідно до п.5 ст.36 Кодексу законів про працю України. При дослідженні особової картки форми П-2, наданої адміністрацією підприємства, працівниками інспекції було встановлено, що на день звільнення ОСОБА_1 мав право на отримання компенсації за 103 календарних дні невикористаної відпустки.

Відповідно до вимог ст.83 Кодексу законів про працю України у разі переведення працівника на роботу на інше підприємство, в установу, організацію, грошова компенсація за невикористані ним дні щорічних відпусток за його бажанням повинна бути перерахована на рахунок підприємства, установи, організації, куди перейшов працівник.

За результатами перевірки виявлено, що ВАТ "Львівський автобусний завод" не виплатив ОСОБА_1 грошову компенсацію за дні невикористаних щорічних відпусток, ці кошти також не були перераховані підприємству, куди перейшов на роботу ОСОБА_1 ЗАТ "Львівський автомобільний завод". Відповідач по даній справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" не є правонаступником ВАТ та ЗАТ "Львівські автобусні заводи", тому вимоги позивача до нього неправомірні.

Враховуючи відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку не підлягають задоволенню і вимоги позивача про зобов`язання відповідача ТОВ "ЛАЗ" подати до ГУ ДПС м. Києва, ДПІ у Солом`янському районі коригуючі звіти про сплату заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку.

З огляду на те, що відсутні підстави для задоволення позову, судом не розглядається заява відповідача про застосування позовної давності.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" слід відмовити повністю.

Керуючись ст. 236-241 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , м.Львів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи", 51927, м. Кам`янське, вул. Стасова, буд. 79, про стягнення компенсації за невикористану відпустку (з урахуванням індексації), зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості по заробітній платі - відмовити.

Рішення набирає законної сили через 20 днів після підписання повного тексту і в цей же строк може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду у встановленому порядку.

Повне рішення складено - 25.10.2024.

Суддя Н.М. Камша