ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2024 р. Справа№ 910/9262/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Тищенко О.В.

Вовка І.В.

за участю секретаря судового засідання Кузьмінської О.Р.,

за участю представника (-ів) згідно протоколу судового засідання від 09.10.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві як відокремленого підрозділу ДПС

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.07.2024

у справі № 910/9262/24(суддя - Балац С.В.)

за позовом Головного управління Державної податкової служби у місті Києві як відокремленого підрозділу ДПС

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "АРІНОМІАН"

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "РОУЗСТАК"

до відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВАЙТІН"

до відповідача-4: Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЛМЕНС"

до відповідача-5: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІСТЛЕКС"

про визнання правочинів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2024 у відкритті провадження у справі відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, 08.08.2024 (згідно дати звернення до системи "Електронний суд") Головне управління Державної податкової служби у місті Києві як відокремленого підрозділу ДПС звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.07.2024 у справі № 910/9262/24, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.07.2024 у справі № 910/9262/24, а справу направити до суду першої інстанції для відкриття провадження.

Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив, що наказом ДПС України від 12.11.2020 №643 «Про затвердження положень про територіальні органи» затверджено положення про Головне управління ДПС у м. Києві (далі - Положення), відповідно до пункту 4 положень, передбачено, зокрема, що ГУ ДПС у м. Києві відповідно до покладених завдань, має право звертатися до суду, у випадках передбачених законом. проводити аналіз та здійснювати управління ризиками з метою визначення форм і обсягів податкового контролю, здійснювати інші повноваження визначені законом. Пунктом 4 Положення, передбачено, що ГУ ДПС у м. Києві з метою організації своєї діяльності забезпечує організацію самопредставництво ДС та ГУ ДПС у судах через начальника ГУ ДПС у м. Києві, а також без окремого доручення Голови ДПС та начальника ГУ ДПС через їхніх заступників, державних службовців підрозділів до функціональних повноважень яких належить представництво в судах інтересів ГУ ДПС відповідно до положень про такі підрозділи, які забезпечують самопредставництво інтересів ДПС та ГУ ДПС в судах без окремого доручення Голови ДПС та начальника ГУ ДПС.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник вказує, що пунктом 15 Положення, передбачено, що ГУ ДПС у м. Кисві утворюється без статусу юридичної особи та є органом державної влади, має окремий баланс, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку та бланк зі своїм найменуванням та із зображенням Державного Герба України, є розпорядником бюджетних коштів.

Скаржник звертає увагу, що згідно з даними, зазначеними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ГУ ДІС у м. Києві є відокремленим підрозділом Державної податкової служби України, тип відокремленого підрозділу філія (інший відокремлений підрозділ), ідентифікаційний код ВП НОМЕР_1.

Виходячи із системного аналізу положень ч. 2 ст. 21-1 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" ч. 1 ст. 45 та ч. 2 ст. 4 ГПК України, а також враховуючи вказані вище Положення про Державну податкову службу України та Положення про Головне управління ДПС у м. Києві, останнє є відокремленим підрозділом ДПС України, яке хоч і утворене без статусу юридичної особи, однак с органом державної влади (податковим органом, органом стягнення) та може бути стороною в судовому процесі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2024, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Вовк І.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.08.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/9262/24 та відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у місті Києві як відокремленого підрозділу ДПС на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.07.2024 у справі № 910/9262/24 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

22.08.2024 від Господарського суду міста Києва до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/9262/24.

Суддя Шаптала Є.Ю. з 19.08.2024 по 30.08.2024 перебував у відпустці, а з 02.09.2024 по 13.09.2024 перебував на лікарняному.

У зв`язку з рішенням Вищої ради правосуддя від 10.09.2024, про звільнення у відставку судді Північного апеляційного господарського суду Шаптали Є.Ю., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2024, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Гончаров С.А., судді Вовк І.В., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2024 прийнято справу № 910/9262/24 до провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у місті Києві як відокремленого підрозділу ДПС на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.07.2024 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гончаров С.А., судді Вовк І.В., Тищенко О.В. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у місті Києві як відокремленого підрозділу ДПС на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.07.2024 у справі № 910/9262/24. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві як відокремленого підрозділу ДПС на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.07.2024 у справі № 910/9262/24. Повідомити учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 09.10.2024.

У судове засідання, що відбулось 09.10.2024 з`явились представники позивача, надав свої пояснення щодо суті спору та просили задовольнити вимоги викладені в їх процесуальних документах. Інші сторони в судове засідання не з`явились, своїх представників не направили, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується інформацією з системи «Електронний суд».

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Головне Управління ДПС У М.КИЄВІ, як відокремлений підрозділ ДПС звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "АРІНОМІАН", товариства з обмеженою відповідальністю "РОУЗСТАК", товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВАЙТІН", товариства з обмеженою відповідальністю "РОЛМЕНС" та товариства з обмеженою відповідальністю "ВІСТЛЕКС" про визнання правочинів недійсними.

Розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві як відокремленого підрозділу ДПС, колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Приписами частини 1 статті 45 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Положеннями частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що юидичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правомірним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що прийняття позовної заяви до розгляду не є можливим, з тієї підстави, що вказаний позов поданий ГОЛОВНИМ УПРАВЛІННЯМ ДПС У М.КИЄВІ, як відокремленим підрозділом ДПС, яке не є самостійним суб`єктом господарювання та не має статусу юридичної особи.

Пунктом 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Виходячи з наведеного, суд відмовляє у прийнятті позовної заяви в порядку, встановленому пунктом 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України.

Положеннями ч. 6 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини 1 цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Приймаючи до уваги подання позову відокремленим підрозділом ДПС, яке не є самостійним суб`єктом господарювання, не має статусу юридичної особи та не наділений цивільною правосуб`єктністю, позовна заява взагалі не охоплюється юрисдикцією судів.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про відмову у відкриті позовної заяви Головного управління Державної податкової служби у місті Києві як відокремленого підрозділу ДПС.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби у місті Києві як відокремленого підрозділу ДПС на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.07.2024у справі №910/9262/24 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281 - 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві як відокремленого підрозділу ДПС - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.07.2024у справі №910/9262/24 - залишити без змін.

Судові витрати, за перегляд ухвали у суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.

Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 21.10.2024

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді О.В. Тищенко

І.В. Вовк