УХВАЛА

16 жовтня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/16370/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г. М. - головуючого, Краснова Є. В., Рогач Л. І.,

секретар судового засідання Лихошерст І. Ю.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Комунального підприємства «Київтранспарксервіс»

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2024 (колегія суддів: Козир Т. П. - головуючий, Мальченко А. О., Агрикова О. В.) та рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2024 (суддя Князьков В. В.)

за первісним позовом Комунального підприємства «Київтранспарксервіс»

до Фізичної особи - підприємця Калька Дмитра Олексійовича

про стягнення суми

та за зустрічним позовом Фізичної особи - підприємця Калька Дмитра Олексійовича

до Комунального підприємства «Київтранспарксервіс»

про визнання дій протиправними

за участю: позивача Волосюк Т. С. (сампоредставництво)

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1. Комунальне підприємство «Київтранспарксервіс» звернулося із позовом до суду до Фізичної особи - підприємця Калька Дмитра Олексійовича у якому, в оскарженій у касаційному порядку частині судових рішень, просило стягнути з відповідача: 108 560, 70 грн заборгованості; 36 394,96 грн пені; 2363,39 грн інфляційних втрат; 2268,55 грн трьох відсотків річних.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем своїх обов`язків за договором в частині внесення платежів з липня 2022 року по липень 2023 року, у зв`язку з чим у позивача виникло право вимагати стягнення заборгованості, пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2.1 Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.04.2024, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2024, у задоволені цього позову відмовлено.

2.2 Судові рішення мотивовані тим, що не настав строк оплати відповідачем вартості експлуатації майданчика для паркування транспортних засобів за спірний період, тому позовна вимога про стягнення основного боргу не підлягає задоволенню за недоведеністю, як і не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, оскільки є похідними від вимоги про стягнення основного боргу.

3. Короткий зміст касаційної скарги та позиція інших учасників справи

3.1 У касаційній скарзі позивач, з урахуванням заяви про її уточнення, просить скасувати вищевказані судові рішення в частині відмови у задоволенні первісного позову та в цій частині прийняти нове, яким позов задовольнити.

3.2 На обґрунтування касаційної скарги позивач посилався на те, що судові рішення в оскаржуваній частині прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Заявник касаційної скарги вважає, що суди застосували норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 10.07.2024 у справі № 925/400/21, від 04.07.2024 у справі № 910/4629/21, від 10.04.2019 у справі № 390/34/17, від 20.03.2024 у справі № 910/12080/22.

4. Мотивувальна частина

4.1 Суди встановили, що 19.02.2021 позивачем, як стороною 1, та відповідачем, як стороною 2, укладено договір № ДНП-2021-02/19 про надання для експлуатації майданчика для паркування (далі - договір) за умовами пункту 1.1 якого сторона 1 передає за плату стороні 2 для експлуатації, утримання та обладнання майданчик для паркування транспортних засобів за адресою: м.Київ, Деснянський район, вул.Бальзака, 91/29-а, в кількості 18 машиномісць, в межах ІІІ територіальної зони паркування, що включає 16 місць для платного паркування транспортних засобів, а також два місця для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують особи з інвалідністю або які перевозять особу з інвалідністю, для організації та провадження діяльності з паркування транспортних засобів для отримання плати з юридичних осіб за надання послуг за користування майданчиками для паркування.

4.2 Згідно з пунктами 4.1, 4.2 договору майданчик для паркування вважається переданим для експлуатації, утримання та обладнання стороні 2 з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі майданчика для паркування. Акт приймання-передачі майданчика для паркування має бути підписаний сторонами не пізніше 5 календарних днів від моменту підписання договору. У випадку не підписання сторонами акту приймання-передачі майданчика для паркування даний договір вважається розірваним на 6-й день.

4.3 Суди встановили, що у матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі майданчика для паркування, підписання якого передбачено умовами договору.

4.4 Також встановлено, що 30.06.2021 сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору, якою визначили, що з 01.07.2021 та до моменту погодження схеми ОДР відповідними підрозділами Національної поліції, призупинити дію договору в частині оплати та експлуатації майданчика для паркування.

4.5 30.06.2022 сторони уклали додаткову угоду № 2 до договору, якою вони домовились поновити дію договору в частині оплати та експлуатації майданчика для паркування з 01.07.2022 та внести зміни до пунктів 1.1, 5.3 договору. Пункт 1.1 викладено у наступній редакції: «Сторона-1 передає за плату Стороні-2 для експлуатації, утримання та облаштування майданчика для паркування транспортних засобів за адресою: м. Київ, Деснянський район, вул. Оноре де Бальзака, 91/29-а, що включає 43 місця для платного паркування транспортних засобів, а також 5 спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю, для ведення діяльності з паркування транспортних засобів та здійснення розрахунків з юридичними та фізичними особами за паркування їхніх транспортних засобів». Пункт 5.3 договору викладено у наступній редакції: «Загальна ціна договору становить 174 012,40 грн».

4.6 23.07.2022 відповідач подав позивачу заяву № 23/07-1, у якій просив суми, що надійшли в 2021 року, а саме, 4662,60 грн по договору, зарахувати як оплату за липень 2022 року.

4.7 Згідно службової записки від 02.08.2022 на підставі вказаної заяви відповідача позивачем було проведено відповідне коригування у бухгалтерському обліку.

4.8 Відповідач вказує, що 31.03.2023 він направив позивачу заяву № 31/03-1 про призупинення дії договору до закінчення робіт з прокладання водопроводу та каналізації за адресою: м. Київ, Деснянський район, на перетині вул. Милославської та вул. Оноре де Бальзака.

4.9 05.07.2023 відповідач звернувся до позивача із заявою № 05/07-1 про призупинення дії договору до закінчення робіт з прокладання водопроводу та каналізації за адресою: м. Київ, Деснянський район, на перетині вул.Милославської та вул. Оноре де Бальзака.

4.10 20.07.2023 сторони уклали додаткову угоду № 3 до договору, якою визначили, що у зв`язку з прокладанням водопроводу та каналізації за адресою: м. Київ, Деснянський район, на перетині вул. Милославської та вул. Оноре де Бальзака, сторони домовились призупинити дію договору та не здійснювати господарську діяльність на паркувальному майданчику з моменту підписання цієї додаткової угоди по 21.09.2023.

4.11 У період з липня 2022 року по вересень 2023 року (з урахуванням призупинення дії договору з 20.07.2023 по 21.09.2023) складені акти надання послуг «надання для експлуатації майданчика для паркування 3-я зона» та виставлені відповідні рахунки на загальну суму 113 223,30 грн, але ці акти підписані лише представником позивача. Докази направлення вказаних актів та рахунків відповідачу матеріали справи не містять.

4.12 Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 3614 за липень 2022 року - вересень 2023 року позивачем зараховані сплачені відповідачем у липні і серпні 2021 року грошові кошти в загальній сумі 4662,60 грн в рахунок оплати за липень 2022 року.

4.13 Наведені обставини стали причиною виникнення спору за первісним позовом.

4.14 Предметом касаційного перегляду є судові рішення в частині відмови у задоволенні первісного позову.

4.15 Встановивши, що в матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі майданчика для паркування, який визначений умовами договору, суд дійшов висновку про те, що строк оплати відповідачем вартості експлуатації майданчика для паркування транспортних засобів за спірний період не настав, що виключає правові підстави для стягнення з відповідача відповідних сум, які зазначені у позові.

4.16 За цих же обставин апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції.

4.17 Відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

4.18 У касаційній скарзі позивач, як підставу для касаційного оскарження зазначає, що суди застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду.

4.19 Посилання скаржника на постанови Верховного Суду від 04.07.2024 у справі № 910/4629/21 та у справі № 925/400/21 постанова Верховного Суду від 10.07.2024 зводяться до необхідності додатково дослідити докази у справі, що переглядається у касаційному порядку.

4.20 Також посилання скаржника на постанови Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17, від 20.03.2024 у справі № 910/12080/22 зводяться до необхідності врахування загальних засад цивільного законодавства: справедливість, добросовісність та розумність.

4.21 Однак виходячи із наведених вище обставин у даній справі, що переглядається у касаційному порядку, не вбачається, що правовідносини у порівнюваних справах є подібним, оскільки у справі, яке переглядається у касаційному порядку, суди попередніх інстанцій виходили із поведінки самого скаржника та необхідності дотримання ним обов`язків, передбачених договором.

4.22 Враховуючи викладене, правовідносини у зазначених справах та у справі, що розглядається, не є подібними, враховуючи відмінні фактичні обставини, зміст спірних правовідносин та їх правове регулювання.

4.23 Отже, після відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції встановлено, що висновки щодо застосування норми права, які викладені у наведених постановах Верховного Суду, та на які посилався позивач у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

4.24 За вказаних обставин касаційне провадження за касаційною скаргою позивача підлягає закриттю відповідно до пункту 5 частини 1 статті 296 ГПК України.

4.25 У зв`язку з тим, що Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження відповідно до приписів статті 296 ГПК України, судові витрати за розгляд касаційної скарги покладаються на скаржника та поверненню відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" не підлягають.

Керуючись статтями 234, 235, 240, 296 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2024 у справі № 910/16370/23 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді Є. В. Краснов

Л. І. Рогач