ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2024 р. м. Київ Справа № 911/1832/24

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатбудторг»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерок»
про стягнення 103525,65 грн.
без повідомлення (виклику) сторін

суть спору:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатбудторг» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерок» (далі відповідач) про стягнення 103525,65 грн., з яких 97713,22 грн. безпідставно набуті кошти, 3053,88 грн. інфляційний втрати, 2758,55 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставне утримання відповідачем належних позивачу грошових коштів в заявленому до стягнення розмірі, які були помилково перераховані позивачем відповідачу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.07.2024 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі. Встановлено сторонам процесуальні строки для подання відзиву на позовну заяву, відповідь на відзив та заперечення на відповідь на відзив.

Позивач повідомлений про відкриття провадження у даній справі у порядку встановленому ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України з додержанням вимог частин 3, 4 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, шляхом надсилання до його електронного кабінету копії ухвали в електронній формі.

Відповідач повідомлений про відкриття провадження у даній справі у порядку встановленому ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України з додержанням вимог частин 3, 4 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, шляхом направлення на адресу його місцезнаходження, належним чином завіреної копії ухвали, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

На підставі ч. 9 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відрахуванням та звільненням судді ОСОБА_1 з посади судді Господарського суду Київської області дану справу за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду від 13.08.2024 № 75-АР було передано для повторного автоматизованого розподілу справ.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2024 матеріали даної справи передано до розгляду судді Ю.В. Подоляку.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.08.2024 прийнято справу № 911/1832/24 до розгляду. Вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Повідомлено відповідача про його обов`язок відповідно до вимог ч. 6 ст. 6 ГПК України зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

У встановлений судом строк відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, відзиву на позовну заяву та інших документів до суду не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аерок» виставило Товариству з обмеженою відповідальністю «Закарпатбудторг» рахунок від 21.07.2022 № 3828 на оплату товару блоки газобетонні AEROC D400-2,5 100/200/610 гладкий (2,196) в кількості 39,528 м3, вагою 21420 кг на суму 971713,22 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатбудторг» - позивач перерахувало на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерок» відповідача грошові кошти в сумі 97713,22 грн. згідно платіжного доручення від 28.07.2022 № 703 на суму 97713,22 грн. з призначенням платежу: «оплата за товар, зг. рах. № 3828 від 21.07.2022, ПДВ (20%) 16285,54 грн.».

Відповідач поставив позивачу товару блоки газобетонні AEROC D400-2,5 100/200/610 гладкий (2,196) в кількості 39,528 м3, вагою 21420 кг на суму 971713,22 грн., що підтверджується видатковою накладною від 28.07.2022 № 4983 на суму 97713,22 грн., яка підписана в двосторонньому порядку повноваженими представниками сторін, підписи яких скріплені печатками товариств.

У зазначеній видатковій накладній вказано замовлення покупця від 21.07.2022 № 3828.

Позивач повторно перерахував на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти в сумі 97713,22 грн. згідно платіжного доручення від 29.07.2022 № 705 на суму 97713,22 грн. з призначенням платежу: «оплата за товар, зг. рах. № 3828 від 21.07.2022, ПДВ (20%) 16285,54 грн.».

Як зазначає позивач в своїй позовній заяві, відповідач без достатніх правових підстав набув за рахунок позивача грошові кошти у розмірі 97713,22 грн., які були помилково повторно перераховані в оплату виставленого рахунку на оплату від 21.07.2022 № 3828, за відсутності правових підстав.

Враховуючи безпідставне утримання відповідачем належних позивачу грошових коштів в заявленому до стягнення розмірі 97713,22 грн., які були помилково перераховані позивачем відповідачу, ТОВ «Закарпатбудторг» надіслало на адресу відповідача вимогу від 12.07.2023 № 476/1, в якій вимагало протягом 3 банківських днів з моменту отримання вказаної вимоги повернути помилково перераховані кошти в розмірі 97713,22 грн. згідно платіжного доручення від 29.07.2022 № 705 на суму 97713,22 грн. Надіслання вказаної кореспонденції на адресу відповідача підтверджується описом вкладення від 18.07.2023, накладною «Укрпошта» від 18.07.2023 № 446 та фіскальним чеком «Укрпошта» від 18.07.2023. Відповідач отримав вказану вимогу 24.08.2023, про що свідчить підпис уповноваженої особи на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

Разом з тим, відповідач вказану вище вимогу залишив без відповіді та задоволення, безпідставно отримані кошти в розмірі 97713,22 грн. позивачу не повернув, у зв`язку з чим, позивач звернувся до Господарського суду Київської області з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на його користь 97713,22 грн. безпідставно набутих коштів на підставі положень ст. 1212 Цивільного кодексу України, а також нарахованих за час прострочення грошового зобов`язання щодо повернення цих коштів інфляційних втрат в розмірі 3053,88 грн. та 3% річних в розмірі 2758,55 грн.

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, яка міститься в названій глави Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Аналіз ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за наявності таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Отже, кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

За змістом положень глави 83 Цивільного кодексу України для кондикційних зобов`язань, характерним є, зокрема, приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Для кондикційних зобов`язань важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду У складі Верховного Суду від 19.05.2021 у справі № 922/1830/20, від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Оскільки перерахування позивачем на рахунок відповідача коштів за товар якій позивач оплатив раніше було здійснено помилкове то між сторонами у справі відсутнє існування будь-яких господарських правовідносин, на підставі яких у позивача існує обов`язок по перерахуванню відповідачу вдруге грошових коштів у розмірі 97713,22 грн., у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що відповідач набув грошові кошти у розмірі 97713,22 грн. перераховані позивачем на підставі платіжного доручення від 29.07.2022 № 705 без достатньої правової підстави. Доказів протилежного суду відповідачем не надано.

Враховуючи, що зобов`язання відповідача з повернення коштів позивачу виникло на підставі ст. 1212 ЦК України, позивач, як кредитор, має право вимагати його виконання.

Зазначене право позивач реалізував шляхом виставлення відповідачу вимоги від 12.07.2023 № 476/1, в якій вимагав протягом 3 банківських днів з моменту її отримання повернути помилково перераховані кошти в розмірі 97713,22 грн. згідно платіжного доручення від 29.07.2022 № 705 на суму 97713,22 грн. Надіслання вказаної кореспонденції на адресу відповідача підтверджується описом вкладення від 18.07.2023, накладною «Укрпошта» від 18.07.2023 № 446 та фіскальним чеком «Укрпошта» від 18.07.2023. Відповідач отримав вказану вимогу 24.08.2023, про що свідчить підпис уповноваженої особи на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

Разом з тим, відповідач вказану вимогу залишив без відповіді та задоволення. Доказів повернення позивачу безпідставно отриманих коштів у сумі 97713,22 грн., перерахованих позивачем на підставі платіжного доручення від 29.07.2022 № 705, зокрема, після звернення позивача з даним позовом, відповідач суду не надав.

З огляду на зазначене позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів в розмірі 97713,22 грн.

Позивач посилаючись на ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, в зв`язку з тим, що відповідач суму грошових коштів, які були йому помилково перераховані, на вимогу позивача у встановлений у вимозі строк не повернув, просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму інфляційних втрат та 3% річних.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача інфляційні втрати з простроченої суми 97713,22 грн. за період прострочення з серпня 2023 року по травень 2024 року включно складають 3053,88 грн. та 3% річних за період прострочення з 01.08.2023 по 09.07.2024 складають 2758,55 грн.

Відповідач власний контррозрахунок суду не надав.

Здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних є арифметично вірним, відповідає вказаним нормам законодавства та обставинам справи, а тому вимога в цій частині позову є доведеною та обґрунтованою, а відтак підлягає задоволенню.

Позивач в позовній заяві на підставі ч. 10 ст. 238 ГПК України просить суд встановити нарахування 3% річних на фактичну не повернуту суму безпідставно набутих грошових коштів починаючи з 10.07.2024 до повного повернення суми безпідставно набутих грошових коштів, за формулою: С x 3 x Д : К : 100, де

С неповернута сума безпідставно набутих грошових коштів (станом на дату складання позову 97713,22 грн.); Д - кількість днів прострочення; К - кількість днів у році, в якому наявний факт неповернення безпідставно набутих грошових коштів.

Згідно ч. 10 ст. 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11, 12 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі. До закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.

Враховуючи, що позивачем у даній справі заявлено вимогу про стягнення безпідставно набутих коштів, на які за час прострочення щодо їх повернення нараховані 3% річних, та таке нарахування здійснено до 09.07.2024, суд вважає за можливе зазначити у резолютивній частині рішення про нарахування органом (особою), що буде здійснювати примусове виконання рішення трьох процентів річних на суму безпідставно набутих коштів у розмірі 97713,22 грн. починаючи з 10.07.2024 (враховуючи, що у позові вже здійснено нарахування до 09.07.2024) до моменту виконання вказаного рішення, з урахуванням приписів законодавства України.

Перерахунок трьох процентів річних для органу (особи), що здійснюватиме примусове виконання рішення, має здійснюватися за наступною формулою: Сх3хД:К:100, де: С - неповернута сума безпідставно набутих грошових коштів (станом на дату складання позову 97713,22 грн.); Д - кількість днів прострочення; К - кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість.

Крім того, суд роз`яснює органу (особі), що здійснює примусове виконання рішення суду, що в разі часткової сплати відповідачем коштів, три проценти річних нараховуються на залишок суми безпідставно набутих грошових коштів, що залишився за визначеною вище формулою.

З огляду на зазначене та враховуючи, що відповідач не повернув позивачу безпідставно набуті кошти, а також враховуючи допущення відповідачем прострочення виконання вказаного грошового зобов`язання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 97713,22 грн. безпідставно набутих коштів, 3053,88 грн. інфляційних втрат, 2758,55 грн. 3% річних та вимога щодо подальшого нарахування 3% річних на неповернуту суму безпідставно набутих грошових коштів органом (особою) що здійснюватиме примусове виконання рішення у даній справі є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 13, 74, 123, 129, 165, 178, 232-233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатбудторг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерок» про стягнення 103525,65 грн., з яких 97713,22 грн. безпідставно набуті кошти, 3053,88 грн. інфляційний втрати, 2758,55 грн. 3% річних задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерок» (вул. Промислова, 6, м. Обухів, Київська обл., 08700, ідентифікаційний код 34840150) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатбудторг» (вул. Капушанська, 145А, м. Ужгород, Ужгородський р-н, Закарпатська обл., 88015, ідентифікаційний код 43636020) 97713 (дев`яносто сім тисяч сімсот тринадцять) грн. 22 коп. безпідставно набутих коштів, 3053 (три тисячі п`ятдесят три) грн. 88 коп. інфляційних втрат, 2758 (дві тисячі сімсот п`ятдесят вісім) грн. 55 коп. 3% річних, 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення Господарського суду Київської області від 25.10.2024 у справі № 911/1832/24, нарахувати 3% річних на суму безпідставно набутих коштів в розмірі 97713,22 грн., починаючи з 10.07.2024 до моменту виконання судового рішення в частині погашення суми безпідставно набутих коштів. Розрахунок 3% річних здійснювати за формулою: С x 3 x Д : К : 100, де С неповернута сума безпідставно набутих грошових коштів; Д - кількість днів прострочення; К - кількість днів у році, в якому наявний факт неповернення безпідставно набутих грошових коштів. Стягнути отриману суму 3% річних з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерок» (вул. Промислова, 6, м. Обухів, Київська обл., 08700, ідентифікаційний код 34840150) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатбудторг» (вул. Капушанська, 145А, м. Ужгород, Ужгородський р-н, Закарпатська обл., 88015, ідентифікаційний код 43636020). Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що в разі часткової сплати відповідачем коштів, три проценти річних нараховуються на залишок суми безпідставно набутих грошових коштів, що залишився за визначеною вище формулою.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України, в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 25.10.2024.

Суддя Ю.В. Подоляк