РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.10.2024Справа № 910/10931/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Князькова В.В. розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району» м.Києва, м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Авест Буд», м. Київ

про стягнення 261 728,23 грн, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району» м.Києва звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авест Буд» про стягнення заборгованості в розмірі 251 122,07 грн, інфляційних втрат в сумі 7580,94 грн та 3% річних в сумі 3025,82 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем своїх обов`язків за договором №76-06/23 від 30.06.2023 в частині оплати 2% вартості виконаних робіт на покриття витрат, пов`язаних з забезпеченням технічною документацією, організацією та коригуванням, прийманням виконаних робіт на об`єкті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу для подання відповіді на відзив.

Відповідач відзиву на позов не подав, клопотання про продовження строку на подачу відзиву не заявив, витребуваних судом оригіналів доказів не надав, проте, про розгляд справи був повідомлений належним чином з урахуванням такого.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Згідно ч.6 ст.6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Як встановлено судом відповідачем здійснено реєстрацію електронного кабінету в підсистемі електронний суд.

Ухвала суду про відкриття провадження була доставлена до електронного кабіну 11.09.2024.

Наразі, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Одночасно, з огляду на те, що до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

Відповідно до ч.4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

30.06.2023 між Комунальним підприємством «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району» м.Києва (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авест Буд» (виконавець) було укладено договір №76-06/23 про закупівлю, за умовами п.1.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати на свій ризик власними і залученими силами, засобами і способами послуги з ремонту та експлуатаційного утримання інфраструктури у сфері дорожнього господарства (автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення, вулиць і доріг комунальної власності в населених пунктах) за кодом ДК 021:2015: 45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь (Поточний ремонт вул. Гната Хоткевича в Деснянському районі м. Києва) у відповідності до Настанови з визначення вартості будівництва, затвердженої Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 01.11.2021 №281, відповідно до затвердженої кошторисної документації, діючих норм і стандартів.

За умовами п.2.1 договору №76-06/23 від 30.06.2023 договірна ціна за результатами проведених відкритих торгів з особливостями (ідентифікатор закупівлі: ID № UA-2023-05-18-015061-a) за цим договором є динамічною та складає: 12 948 631,20 грн, у тому числі ПДВ 20 % - 2 158 105,20 грн, та включає всі витрати виконавця пов`язані з виконанням умов цього договору. Ціна договору може змінюватися у випадках, визначених статтею 41 Закону та відповідно до Особливостей.

Пунктами 3.1-3.4 договору №76-06/23 від 30.06.2023 строк виконання робіт не більше нормативної тривалості будівництва, впродовж періоду дії воєнного стану, а саме до 31 липня 2023 року. Конкретні види, етапи та строки виконання робіт передбачаються лінійним графіком виконання робіт, який узгоджується та підписується сторонами протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту укладення цього договору та оформлюються укладанням додаткової угоди до цього договору. лінійний графік після підписання сторонами стає невід`ємною частиною цього договору. Виконавець зобов`язаний приступити до виконання робіт у строки, що передбачені лінійним графіком і завершити в строк, зазначений у пункті 3.1 цього договору (з правом дострокового виконання). За вимогою замовника та у встановлений ним строк, виконавець зобов`язаний протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту отримання вимоги замовника забезпечити на об`єкті відповідний режим роботи (цілодобовий, нічний, у дві чи три зміни, тощо).

Розрахунки за виконані роботи здійснюються в межах ціни договору на підставі затверджених в установленому порядку обсягів бюджетного фінансування (п.5.1 договору №76-06/23 від 30.06.2023).

Згідно п.5.6 договору №76-06/23 від 30.06.2023 після розрахунків за виконані роботи виконавець сплачує замовнику кошти в сумі 2 % від вартості таких робіт, на покриття витрат, пов`язаних з забезпеченням технічною документацією, організацією і коригуванням, прийманням виконаних робіт на об`єкті та ін., шляхом перерахунку зазначених коштів на розрахунковий рахунок замовника.

Відповідно до п.6.4.19 договору виконавець зобов`язаний сплатити замовнику кошти в сумі 2% від вартості виконаних та прийнятих робіт, на покриття витрат, пов`язаних з забезпеченням технічною документацією, організацією і коригуванням, прийманням виконаних робіт на об`єкті та ін.., шляхом перерахунку зазначених коштів на розрахунковий рахунок замовника.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє впродовж періоду дії воєнного стану. У разі продовження воєнного стану строки надання послуг продовжуються на період, на який продовжено воєнний стан, але не пізніше 31.12.2023, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. В частині виконання гарантійних зобов`язань та відповідальності за їх невиконання умови договору залишаються дійсними впродовж гарантійних строків (п.19.1 договору №76-06/23 від 30.06.2023).

Суд звертає увагу на те, що статтею 204 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності правочину.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 23.01.2018 по справі №203/2612/13-ц та постанові від 19.06.2018 по справі №5023/3905/12.

Слід зауважити, що на теперішній час договір №76-06/23 від 30.06.2023 у передбаченому чинним законодавством України порядку недійсним визнано не було. Доказів зворотного матеріали справи не містять.

Отже, виходячи з наведеного вище, з огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір №76-06/23 від 30.06.2023 як належну підставу у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи, за наслідками виконання договору №76-06/23 від 30.06.2023 та прийняття робіт за договором, сторонами було складено та підписано акти №ОУ-0001008 від 18.12.2023 на суму 35931,15 грн та №ОУ-0000793 від 19.10.2023 на суму 215 190,92 грн здачі-прийняття робіт (надання послуг), згідно змісту яких Комунальним підприємством «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району» було прийнято послуги ген підряду, які надано Товариством з обмеженою відповідальністю «Авест Буд».

26.03.2024 Комунальним підприємством «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району» м.Києва було направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авест Буд» претензію №053/10238/47-321 від 26.03.2024, в якій висловлено вимогу про оплату протягом 10 банківських днів з моменту направлення вимоги послуг, які було прийнято за актами №ОУ-0001008 від 18.12.2023 на суму 35931,15 грн та №ОУ-0000793 від 19.10.2023 на суму 215 190,92 грн. Вказана вимога була отримана відповідачем 05.04.2024, що підтверджується поштовим повідомленням №315.

Проте, як вказує позивач, відповідачем вимоги претензії виконано не було, послуги генпідрядника згідно п.5.6 договору №76-06/23 від 30.06.2023, які було прийнято згідно актів №ОУ-0001008 від 18.12.2023 на суму 35931,15 грн та №ОУ-0000793 від 19.10.2023 на суму 215 190,92 грн, не оплачено, що і стало підставою для звернення до суду з розглядуваним позовом.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Як вказувалось вище, згідно п.5.6 договору №76-06/23 від 30.06.2023 після розрахунків за виконані роботи виконавець сплачує замовнику кошти в сумі 2 % від вартості таких робіт, на покриття витрат, пов`язаних з забезпеченням технічною документацією, організацією і коригуванням, прийманням виконаних робіт на об`єкті та ін., шляхом перерахунку зазначених коштів на розрахунковий рахунок замовника.

Відповідно до п.6.4.19 договору виконавець зобов`язаний сплатити замовнику кошти в сумі 2% від вартості виконаних та прийнятих робіт, на покриття витрат, пов`язаних з забезпеченням технічною документацією, організацією і коригуванням, прийманням виконаних робіт на об`єкті та ін.., шляхом перерахунку зазначених коштів на розрахунковий рахунок замовника.

Судом було встановлено, що за наслідками виконання договору №76-06/23 від 30.06.2023 та прийняття робіт за договором, сторонами було складено та підписано акти №ОУ-0001008 від 18.12.2023 на суму 35931,15 грн та №ОУ-0000793 від 19.10.2023 на суму 215 190,92 грн здачі-прийняття робіт (надання послуг), згідно змісту яких Комунальним підприємством «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району» було прийнято послуги ген підряду, які надано Товариством з обмеженою відповідальністю «Авест Буд».

26.03.2024 Комунальним підприємством «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району» м.Києва було направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авест Буд» претензію №053/10238/47-321 від 26.03.2024, в якій висловлено вимогу про оплату протягом 10 банківських днів з моменту направлення вимоги послуг, які було прийнято за актами №ОУ-0001008 від 18.12.2023 на суму 35931,15 грн та №ОУ-0000793 від 19.10.2023 на суму 215 190,92 грн. Вказана вимога була отримана відповідачем 05.04.2024, що підтверджується поштовим повідомленням №315.

Отже, виходячи з наведеного у сукупності, суд дійшов висновку щодо виникнення у відповідача обов`язку з оплати послуг генпідрядника, які було прийнято згідно актів №ОУ-0001008 від 18.12.2023 на суму 35931,15 грн та №ОУ-0000793 від 19.10.2023 на суму 215 190,92 грн.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю «Авест Буд» не було виконано свого обов`язку, що виник у відповідності до п.п.5.6, 6.4.19 договору №76-06/23 від 30.06.2023.

Суд зазначає, що згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст.2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення віл 27.10.1993р. Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів»).

У п.26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» суд нагадує, що принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Проте, всупереч наведеного вище, відповідачем обставин відсутності заборгованості перед Комунальним підприємством «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району» м.Києва в розмірі 251 122,07 грн, не спростовано.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району» м.Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авест Буд» про стягнення заборгованості в розмірі 251 122,07 грн.

Щодо вимог про стягнення інфляційних втрат в сумі 7580,94 грн та 3% річних в сумі 3025,82 грн суд зазначає таке.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 Цивільного кодексу України ) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, в тому числі, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

З огляду на порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань зі своєчасного внесення оплати за надані послуги генпідрядника позивачем було нараховано та заявлено до стягнення інфляційні втрати в розмірі 7580,94 грн та 3% річних в сумі 3025,82 грн.

Здійснивши перевірку наведеного позивачем розрахунку, суд дійшов висновку, що останній є арифметично вірним, а отже, позов в цій частині таким, що підлягає задоволенню.

Згідно приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району» м.Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авест Буд» про стягнення заборгованості в розмірі 251 122,07 грн, інфляційних втрат в розмірі 7580,94 грн та 3% річних в сумі 3025,82 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авест Буд» (54006, Миколаївська область, місто Миколаїв, вул.Благовісного Вадима, буд.8/4, ) на користь вимоги Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району» м.Києва (02217, м.Київ, вул.Закревського, буд.29, ) основний борг в сумі 251 122,07 грн, інфляційні втрати в розмірі 7580,94 грн, 3% річних в сумі 3025,82 грн та судовий збір в сумі 3925,93 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного господарського суду.

Повний текст складено 24.10.2024.

Суддя В.В. Князьков