ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________УХВАЛА
"23" жовтня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3602/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О.А., розглянувши, в порядку ст. 40 КУзПБ, заяву розпорядника майна арбітражного керуючого Орлової Тетяни Анатоліївни (вх. № 2-750/24 від 22.10.2024р.) про забезпечення вимог кредиторів, яка надійшла до суду через систему "Електронний суд" по справі № 916/3602/24
за заявою кредитора Фізичної особи-підприємця Лозовік Сергія Івановича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

15.08.2024 року Фізична особа-підприємець Лозовік Сергій Іванович звернулась до Господарського суду Одеської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Чорноморочка Плюс у зв`язку із наявністю заборгованості.
01.10.2024 року до суду надійшла заява (вх. № 3-698/24) Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про визнання кредиторських вимог в сумі 469 376 184,17 грн.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.10.2024 року прийнято заяву (вх. № 3-698/24) Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про визнання кредиторських вимог в сумі 469 376 184,17 грн. та призначено до розгляду в засіданні суду на "08" жовтня 2024 р. о 10:00.
08.10.2024 року суд призначив розгляд справи на "31" жовтня 2024 р. о 10:40.
22.10.2024 року суд отримав заяву розпорядника майна Орлової Т. А. (вх. № 2-750/24) про забезпечення вимог кредиторів.
Заявник просить суд вжити заходи забезпечення вимог кредиторів у справі №916/3602/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморочка плюс», а саме:
- Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №2728, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. 09.11.2017 року, примусове виконання якого здійснюється у межах виконавчого провадження №55644366.
- Зупинити вчинення усіх виконавчих дій у виконавчому провадженні №55644366 з примусового виконання виконавчого напису №2728, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. від 09.11.2017 року.
Проведення вказаного аукціону було призначено на 21.10.2024 року з 09:00 до 18:00.
Як стверджує арбітражний керуючий, з інформації по лоту №560443, розміщеної на платформі «OpenMarket» ДП «Сетам», в торгах мали прийняти участь два затверджених учасники.
Виконавче провадження №55644366 з примусового виконання виконавчого напису №2728, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. перебувало у провадженні Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчі служби Міністерства юстиції України.
Тобто, заявник вважає, що внаслідок проведення виконавчих дій та незаконної реалізації майна боржника під час дії мораторію і заборони стягнення на підставі виконавчих документів, можуть бути порушені права та інтереси кредиторів. Тому, з метою збереження майнових активів боржника, розпорядник майна арбітражний керуючий Орлова Тетяна Анатоліївна просить вжити вищевказані заходи забезпечення вимог кредиторів.
Дослідивши матеріали справи та додані до заяви про забезпечення вимог кредиторів докази суд вважає, що заява арбітражного керуючого Орлової Т.А. підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої статті 61 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів або за фіксованою ціною. Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 30 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна.
Порядок проведення електронних аукціонів визначається Міністерством юстиції України (ч. 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження»).
Згідно з положеннями пункту 1 розділу І Наказу Міністерства Юстиції України "Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна" від 29.09.2016 р. № 2831/5 (далі - Наказ) електронний аукціон - продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних аукціонів, за яким його власником стає учасник, який під час аукціону запропонував за нього найвищу ціну.
Водночас, частиною 5 статті 61 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості виставляються на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону..
При цьому стадії аукціону, які мають місце у разі проведення кожного із наведених видів аукціону, визначені та регламентовані положеннями Наказу: передача майна на реалізацію (розділ ІІ), підготовка до проведення електронних аукціонів (аукціонів за фіксованою ціною) (розділ ІІІ), порядок реєстрація учасників електронних аукціонів (аукціонів за фіксованою ціною) (розділ ІV), проведення електронних аукціонів (розділ V), реалізація арештованого майна за фіксованою ціною (розділ VІ), оформлення результатів електронних торгів (розділ VІІІ).
Відповідно до приписів абзацу 4 пункту 1 розділу ІІ Наказу датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронний аукціон (аукціон за фіксованою ціною).
З вище викладеного вбачається, що у виконавчому провадженні з електронних аукціонів, електронні аукціони хоча і є єдиним процесом продажу майна, що складається, у разі наявності для цього підстав (частина п`ята статті 61 Закону України "Про виконавче провадження"), з видів аукціонів (електронний аукціон, повторний електронний аукціон та третій електронний аукціон), однак які по суті є окремими самостійними етапами реалізації майна у виконавчому провадженні з електронних аукціонів, кожний з яких, в свою чергу, опосередковують відповідні, послідовно визначені законом, стадії.
За змістом положень, зокрема частини третьої статті 41, частини першої, другої статті 61 Закону України "Про виконавче провадження" та абзацу 4 пункту 1 розділу ІІ Наказу, стадія продажу майна розпочинається із моменту оприлюднення інформації про продаж (внесення в систему інформаційного повідомлення про електронний аукціон) на відповідному етапі аукціону.
При цьому інформація про продаж (внесення в систему інформаційного повідомлення про електронний аукціон), що була оприлюднена раніше, у межах попереднього етапу реалізації нерухомого майна у виконавчому провадженні - на електронному аукціоні, якщо він завершився, однак нерухоме майно не було реалізовано, з подальшим виставленням цього майна на повторний електронний аукціон, не береться до уваги при вирішенні питання, чи вважається такою, що розпочалась, стадія продажу майна з моменту оприлюднення інформації про продаж (внесення в систему інформаційного повідомлення про електронний аукціон) на відповідному етапі торгів.
Кожний із визначених Законом видів електронних аукціонів з реалізації нерухомого майна у виконавчому провадженні має тотожну з іншими, однак самостійну стадійність, спрямовану на реалізацію майна боржника та укладення договору купівлі-продажу.
Аналогічні правові висновки висловлено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14.09.2021р. у справі №908/2536/20.
Так, суд враховує, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.08.2024 року по справі №916/3602/24 введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, протягом дії якого:
забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах;
забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;
не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;
зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;
не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.
З наведеного суд робить висновок, що вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №55644366 з примусового виконання виконавчого напису №2728 від 09.11.2017 року з реалізації майна ТОВ «Чорноморочка плюс» на аукціоні, призначеному на 21.10.2024 року є прямим порушенням мораторію, введеного Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.08.2024 року по справі №916/3602/24 через поширення застосованого щодо Боржника у цій справі (Товариства з обмеженою відповідальністю Чорноморочка Плюс) мораторію на задоволення вимог кредиторів на спірні правовідносини, оскільки аукціон є самостійною стадією продажу, яка розпочинається з моменту оприлюднення інформації про продаж, тобто розпочалась 19.09.2024 року після введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.
Тобто, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. продовжується здійснення виконавчих дій з реалізації майна боржника.
Станом на момент розгляду заяви розпорядника майна арбітражного керуючого Орлової Тетяни Анатоліївни про забезпечення вимог кредиторів - в матеріалах справи відсутні будь-які відомості та докази щодо результатів, призначеного на 21.10.2024р. аукціону з реалізації майна ТОВ «Чорноморочка плюс», на виконання виконавчого напису нотаріуса № 2728 від 09.11.2017р.
Абзацом першим частини 3 статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах.
Аналогічну заборону, серед іншого, було вжито судом ухвалою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Чорноморочка плюс» від 30.08.2024р. по цій справі.
Судом задовольняється заява арбітражного керуючого Орлової Тетяни Анатоліївни з урахуванням відсутності на момент її розгляду відомостей про перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), коли заборона стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави не застосовується.
Суд звертає увагу, що відповідно до ч.4 ст.40 КУзПП заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до закриття провадження у справі.
Господарський суд має право скасувати або змінити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів до настання зазначених обставин, про що постановляє ухвалу.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів. Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику вчиняти без згоди арбітражного керуючого правочини, а також зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном або цінними паперами без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.
Таким чином, постановляючи ухвалу про забезпечення вимог кредиторів суд вживає заходи щодо збереження майна боржника.
Системний аналіз норм ГПК України та Кодексу України з процедур банкрутства дозволяє зробити висновок про те, що Кодексом, як спеціальним законом, визначено особливі різновиди заходів на забезпечення вимог кредиторів боржника, які є учасниками провадження у справі та надано право їх застосування як за клопотанням кредитора, так за ініціативою суду. Разом з тим, загальні принципи застосування забезпечувальних заходів (на будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх незастосування може істотно ускладнити ефективний захист порушених прав кредитора як учасника провадження), дотримання доцільності, адекватності та співмірності застосованих заходів мають застосовуватися як загальні забезпечувальні норми відповідно до статті 136 ГПК України (подібні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 13.02.2020 у справі № 50/790-43/173).
При цьому, суд враховує положення ГПК України.
Так, згідно ч. 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Заходи забезпечення позову перелічені в ст. 137 ГПК України.
Відповідно до ч.1 ст.140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Також, відповідно до Постанови Верховного суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 року у справі № 910/1040/18 зазначено, що досліджуючи таку підставу вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, суди мають досліджувати чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.
Таким чином, з метою захисту прав та інтересів кредиторів, а також збереження майнових активів боржника в межах справи про банкрутство, з огляду на можливе порушення мораторію, введеного Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.08.2024 року по справі №916/3602/24, існує необхідність вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів.
З огляду на викладене, суд вважає, що заяву розпорядника майна Орлової Т. А. (вх. № 2-750/24) про забезпечення вимог кредиторів, яка надійшла до суду через систему "Електронний суд" по справі № 916/3602/24 - слід задовольнити.
Керуючись ст. 40 КУзПБ, ст. 137, 234, 235 ГПК України , суд

1) Заяву розпорядника майна арбітражного керуючого Орлової Тетяни Анатоліївни (вх. №2-750/24 від 22.10.2024р.) про забезпечення вимог кредиторів, яка надійшла до суду через систему "Електронний суд" по справі № 916/3602/24 задовольнити.
2) Вжити заходи забезпечення вимог кредиторів у справі №916/3602/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморочка плюс», а саме:
- Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №2728, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. 09.11.2017 року, примусове виконання якого здійснюється у межах виконавчого провадження №55644366.
- Зупинити вчинення усіх виконавчих дій у виконавчому провадженні №55644366 з примусового виконання виконавчого напису №2728, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. від 09.11.2017 року.
Стягувачем за ухвалою є: Розпорядник майна арбітражний керуючий Орлова Тетяна Анатоліївна (свідоцтво № 1829 від 27.07.2017 року; Одеська обл. Овідіопольський р-н, смт. Великодолинське, вул. Кооперативна, 26; РНОКПП: НОМЕР_2 ).
3) Ухвала у є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" для виконання судових рішень.
4) У відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили 23.10.2024 р. та у відповідності до ч.8 ст.140, ч.2 ст.254, п.4 ч.1 ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення. Згідно ч.8 ст.140 ГПК України оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
5) Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання у строки, визначені ст.12 Закону України „Про виконавче провадження.
Суддя Демешин Олександр Анатолійович