ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.10.2024 Справа №905/1044/24

Суддя Господарського суду Донецької області Макарова Ю.В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Аметрін ФК, м. Київ

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Рибалкіна Вікторія Вікторівна, м. Миколаївка, Донецька область

про стягнення 75535,21грн

без участі (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Аметрін ФК, м. Київ звернулась до Господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Рибалкіної Вікторії Вікторівни, м. Миколаївка, Донецька область про стягнення 75535,21грн., з яких: 37066,37грн. - основний борг, 27348,93грн - відсотки за користування чужими коштами, 11119,91грн - штраф.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за укладеним між сторонами договором купівлі-продажу №38390/м-ос від 04.01.2021 щодо повної оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 19.08.2024 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено відповідачу строк до 09.09.2024 для подання через канцелярію суду відзиву на позов.

Порядок виклику учасників справи у судове засідання визначено ст. 120 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), відповідно приписів ч.ч.2, ч. 3 якої суд повідомляє учасників справи про вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язкова. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Частиною 5 ст.176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст.242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч.4 ст. 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч.11 ст. 242 ГПК України (в редакції Закону №3200-IX від 29.06.2023) якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до п.5.8 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженої рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21, офіційна електронна адреса - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС.

Згідно з п.2 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Ухвала про відкриття провадження у справі направлена до електронного кабінету позивача та відповідача та згідно довідок, сформованої у системі Діловодство спеціалізованого суду, доставлена до електронних кабінетів сторін 20.08.2024 о 20:46год.

Таким чином, враховуючи доставку позивачу та відповідачу копії ухвали суду через сервіс електронного кабінету, позивач та відповідач є такими, що належним чином повідомлені про порушення провадження у справі.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про доступ до судових рішень кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

На виконання приписів чинних нормативно-правових актів процесуальний документ по справі був оприлюднений в Єдиному державному реєстрі судових рішень, який є відкритим для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Таким чином, сторони у справі не були позбавлені можливості своєчасно ознайомитись з відповідним процесуальним документом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Станом на 18.10.2024 відзив на позовну заяву, клопотання з процесуальних питань від відповідача не надходили.

Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи відсутність відзиву на позов, заперечень від сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) не надходило, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами. Статтею 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Тобто, навіть в умовах воєнного стану конституційне право особи на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступні фактичні обставини.

04.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аметрін ФК» (далі - продавець) та фізичною особою-підприємцем Рибалкіна Вікторія Вікторівна укладено договір №38390/м-ос купівлі-продажу (далі - договір) відповідно до п.1.1 якого продавець передає, а покупець приймає окремими партіями і оплачує лікарські препарати, хімічні реактиви дезінфекційні засоби, вироби медичного призначення і витратні матеріали, що іменуються надалі «товар», номенклатура кількість, і ціна якого визначається на підставі письмової заявки або заявки по телефону покупця на кожну конкретну партію товару і відображаються в накладній на дану партію.

Загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, типами остаточно узгоджуються у видатково-прибуткових накладних складених та підписаних уповноваженими представниками сторін на підтвердження факту приймання-передачі товарів та скріплених печатками сторін. Сторони розглядають зазначені накладні, як невід`ємну частину цього договору (п.2.1 договору).

Відповідно до п.3.1. договору ціна товару, яка входить у партію поставки, остаточно узгоджується та вказується сторонами у накладній на поставку партії товару. Зміна остаточно узгодженої сторонами ціни товару після його поставки покупцю не допускається.

Ціна, вказана в накладній на конкретну партію товару, є твердою для даної партії і не розповсюджується на подальші партії товару, що постачається (п.3.2. договору).

Загальна сума договору складає сумарну вартість всіх партій товару, поставленого продавцем і прийнято покупцем протягом терміну дії цього договору, на підставі накладних відповідно до п.2.1 цього договору. ПДВ визначається по ставці, що діє на момент виникнення податкових зобов`язань (п.3.3 договору).

Згідно п.4.1. договору продавець зобов`язується поставляти товар покупцю в терміни, обумовлені цим договором.

Покупець зобов`язується своєчасно приймати і оплачувати товар відповідно до термінів. Вказаних в п.5.1. договору (п.4.2. договору).

У разі порушення покупцем термінів оплати за поставлений продавцем товар відповідно до п.5.1 цього договору, продавець залишає за собою право припинити постачання товару до моменту погашення наявної заборгованості (п.4.3. договору).

За приписами п.4.4. договору у разі порушення покупцем термінів розрахунку за поставлений продавцем товар відповідно до п.5.1 цього договору, покупець сплачує продавцеві відсотки за користування чужими грошовими коштами у розмірі 30% річних від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання своїх зобов`язань.

У випадку прострочення оплати партії товару більше ніж на 30 календарних днів, покупець крім відсотків за користування чужими грошовими коштами згідно п.4.4 зобов`язаний сплатити продавцеві штраф у розмірі 30% від суми заборгованості (п.4.5 договору).

Оплата покупцем пені не звільняє його від виконання своїх зобов`язань за даною угодою (п.4.7 договору).

Відповідно до п.5.1 договору покупець проводить оплату кожної партії товару на розрахунковий рахунок продавця у строк 2 (два) календарних днів з моменту постачання товару, який вказується у накладній та визначається відповідно до п.6.6. цього договору.

Оплата за поставлений товар здійснюється шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок продавця за згодою сторін оплата частково або в повному обсязі може здійснюватися в інший спосіб, передбачений чинним законодавством України (п.5.2 договору).

В разі порушення покупцем умов цього договору щодо оплати за поставлений товар, покупець зобов`язаний, за вибором продавця, або сплатити йому суму заборгованості, або повернути неоплачений товар чи надати продавцю аналогічний товар, а за згодою продавця - інший товар, відповідної кількості і якості, загальна вартість якого дорівнює сумі заборгованості покупця. Виконання зобов`язань. Передбачених цим пунктом договору, в натурі не звільняє покупця від сплати штрафних санкцій, передбачених договором (п.5.4 договору).

Згідно п.6.5 договору моментом отримання (приймання) товару є дата підпису повноважного представника покупця на накладній, яка не повинна виходити за терміни дії довіреності. У разі відсутності відмітки покупця про дату отримання (приймання) товару, моментом отримання (приймання) товару покупцем є дата виписки накладної, згідно якої була поставлена дана партія товару.

У п. 6.6. договору сторони дійшли згоди, що всі ризики, пов`язані з можливою втратою або ушкодженням товарів, переходять до покупця з моменту постачання товарів. Право власності на поставлені товари переходить до покупця в момент отримання товару від продавця (перевізника) за накладною.

У разі якщо покупець з будь яких підстав не оформив та не надав продавцю довіреність, або у довіреності не зазначена особа, що підписала видаткову накладну та прийняла товар, вважається. Що товар прийнятий та отриманий уповноваженою на вчинення таких дій особою, а видаткова накладна вважається дійсною та правильно оформленою (п.6.8 договору).

За умовами п.10.1 договору сторони несуть відповідальність за неналежне виконання своїх зобов`язань за даним договором.

Договір підписаний обома сторонами без зауважень та скріплений печатками Товариства з обмеженою відповідальністю Аметрін ФК та Фізичної особи-підприємця Рибалкіна В.В.

В матеріалах справи наявна довіреність б/н від 04.01.2021, відповідно до якої ФОП Рибалкіна В.В. уповноважила матеріально-відповідальних осіб за переліком на приймання та підписання видаткових накладних та/або товарно-транспортних накладних при прийманні товару (лікарських засобів, медичних виробів, тощо), що буде постачатися ТОВ «Аметрін ФК» згідно договору поставки №38390/м-ос від 04.01.2021.

Позивач стверджує, що ним на виконання умов договору був поставлений відповідачу товар на загальну суму 1317376,71грн, який оплачений лише частково у розмірі 1280301,34грн, вартість неоплаченого відповідачем товару становить 37066,37грн, яка складається з вартості товару поставленого за наступними накладними:

- №164624 від 04.02.2022 на суму 5, 54грн;

- №164623 від 04.02.2022 на суму 1662,47грн;

- №164904 від 04.02.2022 на суму 65,94грн;

- №189724 від 08.02.2022 на суму 470,40грн;

- №189725 від 08.02.2022 на суму 1992,58грн;

- №189726 від 08.02.2022 на суму 132,00грн;

- №197630 від 09.02.2022 на суму 364,43грн;

- №198213 від 09.02.2022 на суму 492,95грн;

- №;198591 від 09.02.2022 на суму 3435,11грн;

- №198766 від 10.02.2022 на суму 213,01грн;

- №207599 від 10.02.2022 на суму 188,40грн;

- №198764 від 10.02.2022 на суму 3776,69грн;

- №207600 від 10.02.2022 на суму 3252,95грн;

- №198762 від 10.02.2022 на суму 1002,16грн;

- №208537 від 11.02.2022 на суму 374,07грн;

- №214057 від 11.02.2022 на суму 283,63грн;

- №208535 від 11.02.2022 на суму 437,18грн;

- №208538 від 11.02.2022 на суму 259,70грн;

- №208536 від 11.02.2022 на суму 1993,25грн;

- №214058 від 11.02.2022 на суму 3933,04грн;

- №228255 від 15.02.2022 на суму 2639,78грн;

- №229687 від 15.02.2022 на суму 131,14грн;

- №229686 від 15.02.2022 на суму 63,16грн;

- №239005 від 16.02.2022 на суму 1399,39грн;

- №239679 від 16.02.2022 на суму 634,01грн;

- №247358 від 17.02.2022 на суму 1779,62грн;

- №247357 від 17.02.2022 на суму 77,00грн;

- №245002 від 17.02.2022 на суму 128,26грн;

- №245000 від 17.02.2022 на суму 83,36грн;

- №260929 від 22.02.2022 на суму 2987,47грн;

- №272364 від 23.02.2022 на суму 2547,93грн;

- №273431 від 23.02.2022 на суму 259,75грн.

Посилаючись на обставини неналежного виконання відповідачем договору купівлі-продажу №38390/м-ос від 04.01.2021 в частинні повної оплати поставленого товару, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення суми основного боргу у розмірі 37066,37грн, відсотків за користування чужими коштами у розмірі 27348,93грн. та штрафу у розмірі 11119,91грн.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

Враховуючи статус сторін та характер правовідносин між ними, останні (правовідносини) регулюються насамперед відповідними положеннями Господарського і Цивільного кодексів України та умовами укладеного між ними договору.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.509 ЦК України, ст.73 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст.ст.11, 509 ЦК України, ст.174 ГК України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як визначено ст.629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Укладений між позивачем та відповідачем договір №38390/м-ос купівлі-продажу від 04.01.2024 є підставою для виникнення у його сторін прав і обов`язків, визначених ним та за своїм змістом та правовою природою є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм статті 712 ЦК України та статей 264-271 ГК України. В частині, що не суперечить Договору, до вказаного правочину також застосовуються норми ЦК України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 ЦК України).

Відповідно до ст.712 ЦК України та ст.265 ГК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України та ст.526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, приписи ч.7 ст.193 ГК України та ст.525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 ЦК України відносно обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої ст.691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Як встановлено ч.ч.1, 2 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або законодавством не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Таким чином, на підставі укладеного між позивачем та відповідачем договору, у Товариства з обмеженою відповідальністю «Аметрін ФК» виник обов`язок поставити товар, а у Фізичної особи-підприємця Рибалкіной Вікторії Вікторівни прийняти його та оплатити.

Наявними в матеріалах справи видатковими накладними підтверджується факт виконання позивачем своїх зобов`язань за договором в частині поставки товару на загальну суму 37066,37грн.

З видаткових накладних вбачається, що вони містять у якості підстави здійснення господарської операції посилання на договір №38390/м-ос від 04.01.2021, всі необхідні відомості про товар та його ціну, підписані представниками обох сторін без жодних зауважень, скріплені печатками обох сторін, тобто продаж товару фактично відбувся.

Оскільки суду не надано доказів незгоди відповідача щодо належності виконання позивачем прийнятих на себе згідно договору зобов`язань, враховуючи підписання видаткових накладних без жодних заперечень та зауважень, суд дійшов висновку, що свої зобов`язання позивач виконав належним чином у відповідності з умовами договору.

Підписання покупцем видаткових накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і які відповідають вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Враховуючи статтю 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до п.5.1 договору покупець проводить оплату кожної партії товару на розрахунковий рахунок продавця у строк 2 (два) календарних днів з моменту постачання товару, який вказується у накладній та визначається відповідно до п.6.6. цього договору.

З урахуванням вищевикладеного, оплата поставленого товару повинна була бути здійснена:

- за видатковою накладною №164624 від 04.02.2022 у строк до 06.02.2022 (включно), відтак з 07.02.2022 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань;

- за видатковою накладною №164623 від 04.02.2022 у строк до 06.02.2022 (включно), відтак з 07.02.2022 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань;

- за видатковою накладною №164904 від 04.02.2022 у строк до 06.02.2022 (включно), відтак з 07.02.2022 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань;

- за видатковою накладною №189724 від 08.02.2022 у строк до 10.02.2022 (включно), відтак з 11.02.2022 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань;

- за видатковою накладною №189725 від 08.02.2022 у строк до 10.02.2022 (включно), відтак з 11.02.2022 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань;

- за видатковою накладною №189726 від 08.02.2022 у строк до 10.02.2022 (включно), відтак з 11.02.2022 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань;

- за видатковою накладною №197630 від 09.02.2022 у строк до 11.02.2022 (включно), відтак з 12.02.2022 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань;

- за видатковою накладною №198213 від 09.02.2022 у строк до 11.02.2022 (включно), відтак з 12.02.2022 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань;

- за видатковою накладною №198591 від 09.02.2022 у строк до 10.02.2022 (включно), відтак з 11.02.2022 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань;

- за видатковою накладною №198766 від 10.02.2022 у строк до 12.02.2022 (включно), відтак з 13.02.2022 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань;

- за видатковою накладною №207599 від 10.02.2022 у строк до 12.02.2022 (включно), відтак з 13.02.2022 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань;

- за видатковою накладною №198764 від 10.02.2022 у строк до 12.02.2022 (включно), відтак з 13.02.2022 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань;

- за видатковою накладною №207600 від 10.02.2022 у строк до 12.02.2022 (включно), відтак з 13.02.2022 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань;

- за видатковою накладною №198762 від 10.02.2022 у строк до 12.02.2022 (включно), відтак з 13.02.2022 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань;

- за видатковою накладною №208537 від 11.02.2022 у строк до 13.02.2022 (включно), відтак з 14.02.2022 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань;

- за видатковою накладною №214057 від 11.02.2022 у строк до 13.02.2022 (включно), відтак з 14.02.2022 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань;

- за видатковою накладною №208535 від 11.02.2022 у строк до 13.02.2022 (включно), відтак з 14.02.2022 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань;

- за видатковою накладною №208538 від 11.02.2022 у строк до 13.02.2022 (включно), відтак з 14.02.2022 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань;

- за видатковою накладною №208536 від 11.02.2022 у строк до 13.02.2022 (включно), відтак з 14.02.2022 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань;

- за видатковою накладною №214058 від 11.02.2022 у строк до 13.02.2022 (включно), відтак з 14.02.2022 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань;

- за видатковою накладною №228255 від 15.02.2022 у строк до 17.02.2022 (включно), відтак з 18.02.2022 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань;

- за видатковою накладною №229687 від 15.02.2022 у строк до 17.02.2022 (включно), відтак з 18.02.2022 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань;

- за видатковою накладною №229686 від 15.02.2022 у строк до 17.02.2022 (включно), відтак з 18.02.2022 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань;

- за видатковою накладною №239005 від 16.02.2022 у строк до 18.02.2022 (включно), відтак з 19.02.2022 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань;

- за видатковою накладною №239679 від 16.02.2022 у строк до 18.02.2022 (включно), відтак з 19.02.2022 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань;

- за видатковою накладною №247358 від 17.02.2022 у строк до 19.02.2022 (включно), відтак з 20.02.2022 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань;

- за видатковою накладною №247357 від 17.02.2022 у строк до 19.02.2022 (включно), відтак з 20.02.2022 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань;

- за видатковою накладною №245002 від 17.02.2022 у строк до 19.02.2022 (включно), відтак з 20.02.2022 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань;

- за видатковою накладною №245000 від 17.02.2022 у строк до 19.02.2022 (включно), відтак з 20.02.2022 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань;

- за видатковою накладною №260929 від 22.02.2022 у строк до 24.02.2022 (включно), відтак з 25.02.2022 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань;

- за видатковою накладною №272364 від 23.02.2022 у строк до 25.02.2022 (включно), відтак з 26.02.2022 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань;

- за видатковою накладною №273431 від 23.02.2022 у строк до 25.02.2022 (включно), відтак з 26.02.2022 почалося прострочення виконання грошових зобов`язань;

Згідно ст.202 ГК України та ст.598 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Із змісту статей 509, 525, 526, 530 ЦК України та статті 193 ГК України вбачається, що кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.129 Конституції України та ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Згідно із ст.2 ст.73 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

З огляду на вимоги ч.ч.1, 3 ст.74 ст.73 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За приписом ст.ст.76-77 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Враховуючи, що матеріалами справи доведений факт отримання відповідачем спірного товару, в свою чергу належних та допустимих доказів в розумінні норм ст.ст.76, 77 ГПК України, які б спростовували факт наявності заявленої заборгованості перед позивачем відповідачем суду не надано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу у заявленому розмірі 37066,37грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заявлених до стягнення вимоги про сплату відсотків за користування чужими коштами у розмірі 30%, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові 07.04.2020 у справі №910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відтак, вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (пункт 43 мотивувальної частини постанови).

Згідно п.4.4 договору у разі порушення покупцем термінів розрахунку за поставлений продавцем товар відповідно до п.5.1 договору, покупець сплачує продавцеві відсотки за користування чужими грошовими коштами у розмірі 30 % річних від суми заборгованості за кожний день прострочення виконання своїх зобов`язань. Відтак, сторони погодили інший розмір процентів, що відповідає статті 627 ЦК України.

Дослідивши приєднаний до позову розрахунок вимог в цій частині за кожною видатковою накладною, суд встановив, що нарахування здійснено в межах правомірно обраного періоду до 01.08.2024.

Перевіривши за допомогою програми інформаційно-пошукової системи "ЛІГА Закон" розрахунок вимог в цій частині, встановив, що розрахунок є арифметично вірним, відтак вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню у заявленому розмірі 27348,93грн.

Крім того, позивач просить суд також стягнути з відповідача суму штрафу у розмірі 11119,91грн.

Відповідно до ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Зокрема, у ч. 1 ст.230 ГК України зазначено, що штрафними санкціями визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Також у п. 4 ст. 231 вказаного Кодексу встановлено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ст.549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Як вже зазначалося, у відповідності з п.4.5 договору у випадку прострочення оплати партії товару більше ніж на 30 календарних днів, покупець крім відсотків за користування чужими грошовими коштами згідно п.4.4 зобов`язаний сплатити продавцеві штраф у розмірі 30% від суми заборгованості.

Отже, укладаючи договір, сторони узгодили міри відповідальності, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 ЦК України.

Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання, яке визначається ст.610 ЦК України, відповідно до якої порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Перевіривши розрахунок штрафу, враховуючи прострочення оплати товару за спірними накладними більше ніж на 30 календарних днів, суд дійшов висновку, що вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню.

Враховуючи задоволення позовних вимог, судовий збір у визначеному законодавством розмірі відповідно до ст.129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 236-238 ГПК України, господарський суд, -

В И РI Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Рибалкіної Вікторії Вікторівна ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аметрін ФК» (01033, м. Київ, вул. Гайдара, 27 кв.26; ) заборгованість у розмірі 37066,37грн, відсотки за користування чужими коштами у розмір 27348,93грн, штраф у розмірі 11119,91грн та судовий збір у розмірі 3028,00грн,

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 ГПК України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 18.10.2024.

Суддя Ю.В. Макарова