УХВАЛА

м. Київ

24.10.2024Справа № 910/6731/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДГЕНСЕРВІС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МБГ ІНЖИНІРИНГ"

про стягнення 234 510,42 грн

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Патрікеєва Т.В.

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДГЕНСЕРВІС" (далі - позивач, ТОВ "БУДГЕНСЕРВІС") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МБГ ІНЖИНІРИНГ" (далі - відповідач, ТОВ "МБГ ІНЖИНІРИНГ") про стягнення 234 510,42 грн, з яких: 118 788,50 грн основного боргу, 54 600,00 грн пені, 50 316,81 грн інфляційних втрат, 10 805,04 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2024 позовну заяву ТОВ "БУДГЕНСЕРВІС" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/6734/24, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2024 позовну заяву ТОВ "БУДГЕНСЕРВІС" залишено без розгляду.

07.10.2024 представником відповідача сформовано в системі "Електронний суд" та зареєстровано 08.10.2024 в КП "Діловодство спеціалізованого суду" клопотання (заяву) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до наведеного клопотання відповідач просить суд ухвалити додаткове рішення по справі № 910/6731/24, згідно якого стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 57 500,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.10.2024 постановлено прийняти до розгляду заяву ТОВ "МБГ ІНЖИНІРИНГ" про ухвалення додаткового рішення.

15.10.2024 в системі "Електронний суд" представником позивача сформовано та зареєстровано у КП "Діловодство спеціалізованого суду" заперечення на клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по справі № 910/6731/24.

17.10.2024 через відділ діловодства суду від позивача надійшло повторно заперечення на клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по справі № 910/6731/24.

В обґрунтування вказаного заперечення позивач стверджує, що відповідач не надав належні та допустимі докази на підтвердження обсягу витрат на правову допомогу та порядку обчислення їх вартості.

18.10.2024 в системі "Електронний суд" представником відповідача сформовано та зареєстровано у КП "Діловодство спеціалізованого суду" клопотання про виправлення описок у наданих документах, а саме в актах прийому-передачі наданих послуг за договором надання правової (правничої) допомоги.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення та заперечення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

Згідно з ч. 3 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оскільки розгляд справи № 910/6731/24 здійснювався судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання), розгляд заяви позивача про ухвалення додаткового рішення здійснюється відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України в тому самому порядку.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч. 3 ст. 124 ГПК України).

З матеріалів справи вбачається, що безпосередньо у відзиві на позовну заяву відповідачем наведено попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, який пов`язаний з витратами на професійну правничу допомогою в розмірі 36 000,00 грн. Відповідач також зазначив, що докази на підтвердження витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою будуть надані суду в порядку, визначеному ГПК України.

Заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, сформована відповідачем 07.10.2024 в системі "Електронний суд", подана з дотриманням вимог, встановлених частиною 8 статті 129 ГПК України.

Відповідно до заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відповідач визначив витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з позивача, у сумі 57 500,00 грн та долучив до заяви докази на підтвердження понесення відповідачем таких витрат.

У запереченнях позивач зазначив, зокрема, що акти приймання-передачі, долучені до заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, складені між Адвокатським бюро "Богаченко та Партнери" та ОСОБА_1 , який не є стороною по справі. Крім того, позивач послався на п. 2 Додатку до Договору, згідно з яким правнича допомога на момент подання відповідачем заяви про відшкодування витрат повинна була бути оплачена, однак жодних підтверджуючих документів такої оплати відповідачем не було подано.

Відповідач у клопотанні про виправлення описок у наданих документах, сформованому в системі "Електронний суд" 18.10.2024, зазначив, що внаслідок технічної помилки у преамбулі актів прийому-передачі послуг, доданих до заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, було невірно зазначено сторону за Договором про надання правової (правничої) допомоги №2024-05-16-1 від 16.05.2024, а саме: замість ТОВ "МБГ ІНЖИНІРИНГ" помилково зазначено ОСОБА_1 ; усі інші реквізити та відомості в актах прийому-передачі послуг вказані коректно.

Дослідивши заяву ТОВ "МБГ ІНЖИНІРИНГ" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/6731/24 та докази на підтвердження цих витрат, суд установив наступне.

На підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 57 500,00 грн відповідач долучив до матеріалів справи копії наступних документів:

- Договір про надання правової (правничої) допомоги № 2024-05-16-1 від 16.05.2024;

- Акт №005-1 від 06.07.2024 прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги №2024-05-16-1 від 16.05.2024 на загальну суму 27 000,00 грн;

- Акт №005-2 від 22.07.2024 прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги №2024-05-16-1 від 16.05.2024 на загальну суму 16 500,00 грн;

- Акт №005-3 від 25.07.2024 прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги №2024-05-16-1 від 16.05.2024 на загальну суму 3 000,00 грн;

- Акт №005-4 від 12.08.2024 прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги №2024-05-16-1 від 16.05.2024 на загальну суму 3 000,00 грн;

- Акт №005-5 від 16.08.2024 прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги №2024-05-16-1 від 16.05.2024 на загальну суму 8 000,00 грн;

- ордер серії ВМ №1138780 від 23.06.2024, виданого адвокатським об`єднанням адвокату Боченку Павлу Сергійовичу на надання правничої (правової) допомоги ТОВ "МБГ ІНЖИНІРИНГ".

Предметом Договору про надання правової (правничої) допомоги № 2024-05-16-1 від 16.05.2024 (далі - Договір), укладеного між ТОВ "МБГ ІНЖИНІРИНГ" (замовник, відповідач) та Адвокатським бюро "Боченко та Партнери" (виконавець) в особі керуючого бюро Боченка П.С., визначено надання послуг у сфері права (п. 1.3 Договору).

Пунктом 1.6 Договору встановлено, що на підтвердження факту надання правничої допомоги складаються акти прийому-передачі наданих послуг, які підписуються сторонами.

Відповідно до п. 2.1 Договору загальна сума Договору складається з суми всіх виставлених рахунків-фактур згідно цього Договору.

Відповідно до п. 2.3 Договору оплата правничої допомоги здійснюється на підставі рахунку-фактури, що надається виконавцем.

Відповідно до п. 2 Додатку до Договору замовник здійснює повну оплату правової допомоги, визначеної в п. 1 цього Додатку Договору, протягом 15 робочих днів з моменту підписання відповідних актів виконаних робіт.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України, згідно приписів якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 130 ГПК України встановлено спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат, зокрема, у разі залишення позову без розгляду.

Так, відповідно до частин 5 та 6 статті 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Отже, у разі залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень частини 5 статті 130 ГПК України, оскільки вказана норма є спеціальною.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі №922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17.

У разі залишення позову в справі без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Тобто, стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, у разі залишення позову без розгляду можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача, що і зумовили відповідні витрати відповідача під час розгляду справи та пов`язані з цим розглядом.

Водночас, Господарський процесуальний кодекс України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача. Разом із тим, відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 16.02.2021 у справі №905/121/19, від 13.05.2021 у справі №910/16777/20, від 15.09.2021 у справі №902/136/21, від 18.01.2022 у справі №922/2017/17, від 14.03.2023 у справі №911/1201/22, вбачається, що під такими діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду. Тобто, частина п`ята статті 130 ГПК України не встановлює конкретні критерії для оцінки дій позивача на предмет обґрунтованості/необґрунтованості, а тому обґрунтованість/необґрунтованість дій позивача встановлюються судом у кожній справі відповідно до встановлених обставин.

Так, обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, відповідно до приписів частини 5 статті 130 ГПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача, тощо.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі №922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17, від 24.03.2021 у справі № 922/2157/20, від 21.01.2020 у справі №922/3422/18, від 26.04.2021 у справі № 910/12099/17, від 19.04.2021 у справі № 924/804/20.

При цьому, суд зазначає, що не можна виходити лише з буквального розуміння терміну "необґрунтовані", тобто такі, для яких не має достатньо фактів чи доказів. Необґрунтованими можуть бути визнані такі дії, які свідомо спрямовані на перешкоджання нормальному перебігу судового провадження та явно свідчать про зловживання правами.

Відповідно до приписів частини 3 статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та диспозитивність.

В силу приписів статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами статей 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи подані відповідачем докази у порядку статті 86 ГПК України, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем обставин необґрунтованості дій позивача, зокрема щодо звернення позивача з даним позовом до суду. Судом не встановлено обставини необґрунтованості дій позивача, враховуючи, що розгляд справи по суті судом не здійснювався.

Додатково суд звертає увагу на приписи ч. 1 ст. 221 ГПК України, згідно яких якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч. 1). Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2). При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8).

Враховуючи приписи статті 221 ГПК України, відповідач зобов`язаний своєчасно подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат (у разі наявності їх у відповідача), або зазначити поважні причини неможливості їх подання.

Суд звертає увагу, що подані відповідачем докази на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу, а саме договір про надання правової (правничої) допомоги № 2024-05-16-1 від 16.05.2024; акти прийому-передачі наданих послуг №005-1 від 06.07.2024, №005-2 від 22.07.2024, №005-3 від 25.07.2024, №005-4 від 12.08.2024, №005-5 від 16.08.2024, ордер серії ВМ №1138780 від 23.06.2024, були наявні у відповідача станом на 16.08.2024, втім були подані до суду тільки 07.10.2024 та без зазначення поважних причин неможливості їх подання.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги недоведеність відповідачем обставин необґрунтованості дій позивача та враховуючи, що розгляд справи по суті не здійснювався, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з позивача витрат відповідача на правничу допомогу, у зв`язку з чим у задоволенні заяви ТОВ "МБГ ІНЖИНІРИНГ" про ухвалення додаткового рішення належить відмовити повністю.

Керуючись ст. 2, 13, 74, 76-79, 86, 123, 126, 129, 130, 233, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "МБГ ІНЖИНІРИНГ" про ухвалення додаткового рішення - відмовити повністю.

Повний текст ухвали складено та підписано 24.10.2024.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 253-259 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Оксана ГУМЕГА