ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

28.10.2024 Справа № 917/1768/24

Суддя господарського суду Полтавської області Кльопов І.Г., розглянувши матеріали справи

заяву Приватного підприємства ім. Зубковського, с.Ярмаки, Миргородський район, Полтавська область, 37671

про забезпечення позову, у справі

за позовом Приватного підприємства ім. Зубковського, с.Ярмаки, Миргородський район, Полтавська область, 37671

до Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича, вул.Троїцька, 89А, м.Кременчук, Полтавська область, 39600

встановив:

Приватне підприємство ім. Зубковського звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою, в якій просить суд:

1. Визнати за ПП ім. Зубковського та ТОВ «АПК ТРИПІЛЛЯ» право користування 109 (ста дев`ятьма) земельними ділянками, які перебувають у ПП ім. Зубковського на правах оренди, з правом ведення на них господарської діяльності з виробництва продукції рослинного походження.

2 Визнати за ПП ім. Зубковського та ТОВ «АПК ТРИПІЛЛЯ» () право користування 157 (ста п`ятдесяти семи) земельними ділянками, які рахуються за ПП ім. Зубковського, з правом ведення на них господарської діяльності з виробництва продукції рослинного походження.

3. Визнати за ПП ім. Зубковського та ТОВ «АПК ТРИПІЛЛЯ» () право строкового платного користування земельними ділянками з кадастровими номерами :00:003:0025; :00:003:0600:00:003:0042; :00:003:0047; :00:003:0600:00:006:0002; :00:006:0013; :00:004:0600:00:004:0096; :00:004:0069; :00:004:0600:00:003:0126; :00:003:0128; :00:003:0600:00:003:0170; :00:004:0126; :00:004:0127, з правом ведення на них господарської діяльності з виробництва продукції рослинного походження.

4. Визнати недійсною та скасувати постанову від 24.07.2024 про опис та арешт майна (коштів) боржника ПП ім. Зубковського, винесену Приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником Володимиром Леонідовичем в рамках виконавчого провадження №74145192.

5. Визнати недійсною та скасувати постанову від 27.08.2024 про опис та арешт майна (коштів) боржника ПП ім. Зубковського, винесену Приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником Володимиром Леонідовичем в рамках виконавчого провадження №74145192.

6. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича зупинити проведення аукціонів тривалістю до 30.10.2024, щодо продажу права оренди земельних ділянок, які перебувають в оренді у ПП ім.Зубковського, в загальному 60 (шістдесят) лотів.

Ухвалою від 22.10.2024 року суд залишив позовну заяву без руху.

Від позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову (вхід. № 14195) від 24.10.2024, в якій просить суд: Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича зупинити проведення аукціонів тривалістю до 30.10.2024, щодо продажу права оренди земельних ділянок, які перебувають в оренді у ПП ім.Зубковського, в загальному 60 (шістдесят) лотів.

В обгрунтування поданої заяви заявник зазначає наступне

Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович в рамках виконавчого провадження №74145192, виніс постанову від 27.08.2024 про опис та арешт майна (коштів) боржника, щодо стягнення з приватного підприємства ім. Зубковського (місцезнаходження: 37671, Полтавська область, Миргородський район, село Ярмаки, ) на користь приватного акціонерного товариства «Лебединський насіннєвий завод» (20635, Черкаська область, Звенигородский район, село Лебедин, вул. Заводська, 17, , р/р: IB AN: НОМЕР_1 в АТ "Райффайзен Банк Аваль" МФО 380805) грошових коштів у розмірі 6 430 731 (шість мільйонів чотириста тридцять тисяч сімсот тридцять одна гривня) 71 коп., з яких 4 322 524,17 гривень - заборгованість за товар отриманий по договору поставки; 1 225 702,06 гривень - пеня за порушення строків виконання грошових зобовязань по договору поставки; 882 505,48 гривень - проценти річних.

У вказаній постанові Приватний виконавець встановив, що боржник використовує земельні ділянки за адресою: Полтавська область, Миргородський район, Ярмаківська сільська рада з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та для ведення товарного сільського виробництва.

Приватним виконавцем нібито здійснено огляд всіх вказаних земельних ділянок та встановлено наявність на них урожаю 2024 року, який не зібрано та який належить боржнику. З огляду на це ним загалом накладено арешт на 174 земельні ділянки, загальною площею 435 га та на сам не зібраний урожай.

В цьому переліку земельних ділянок, перебувають з-поміж інших земельні ділянки в кількості 17 шт., а саме кадастрові номери яких :00:004:0085, :00:004:0073, :00:003:0129, :00:004:0127.

Заявник зазначає, що приватним виконавцем не було взято до уваги той факт, що вказані 17 земельних ділянок перебувають у оренді в ТОВ АПК «Трипілля», а не в ПП ім. Зубковського.

Також, 01.04.2024 року ПП ім. Зубковського уклало Договір про спільну господарську діяльність з виробництва продукції рослинного походження (далі Договір) із ТОВ «АПК ТРИПІЛЛЯ».

Згідно умов Договору підприємства домовились про проведення комплексу організаційно-технічних, технологічних, економічних, інших заходів, направлених на виробництво продукції рослинного походження, зокрема про прибирання урожаю з паїв орендодавців в межах населених пунктів с. Єрки та с. Ярмаки Миргородського району Полтавської області, в тому числі і ті на які визначено право строкового платного користування земельними ділянками за ТОВ «АПК ТРИПІЛЛЯ».

Право на користування земельними ділянками для ведення сільського господарства визначено Державним реєстратором в період травня-червня 2024 року, відповідно в цей же період відбулось внесення посівного матеріалу у всі 174 земельні ділянки за рахунок ТОВ «АПК ТРИПІЛЛЯ»

На умовах та в порядку визначеного Договором, зважаючи на погодні умови та прогноз по регіону, початок прибирання урожаю був призначений на 08.09.2024.

Для прибирання урожаю насіння соняшника та кукурудзи було задіяно спеціальну техніку (комбайн CLAAS Lexion 580 та вантажний автомобіль КРАЗ д.н.з. НОМЕР_2 ).

Однак, близько 17:00 год. 08.09.2024 року, всупереч проведенню ТОВ «АПК ТРИПІЛЛЯ» своєї законної господарської та підприємницької діяльності, невідомі особи в кількості близько. 20 осіб, за попередньої змовою під погрозою застосування фізичного насилля до працівників - зупинили процес прибирання урожаю та заблокували техніку, не пояснюючи підстави своїх вимог.

За результатами слідчих дій було зареєстровано кримінальне провадження №50000995, відомості про яке внесені до ЄРДР від 09.09.2024.

В межах цього кримінального провадження була вилучена техніка та подано клопотання про арешт майна до місцевого суду, який було призначено до розгляду на 11.09.2024 в Миргородському міськрайонному суді Полтавської області. У вказаному арешті суддя відмовила підтвердивши законність проведеної діяльності.

Заявник вказує на те, що 08.10.2024, представником ПП ім. Зубковського, в мережі Інтернет було виявлено оголошені аукціони тривалістю до 30.10.2024, щодо «продажу права оренди земельних ділянок». Загалом вказаних земельних ділянок 60 (шістдесят) лотів. Розташування земельних ділянок: Полтавська обл., Миргородський р-н, Ярмаківська с/рада, що зареєстровано на підставі договору оренди землі. Із описовою частини не зрозуміло хто користувач вказаних ділянок, але при вивченні додатків вказаних аукціонів встановлено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 24.07.2024 у ВП 74145192, в якій зокрема зазначено, що ПП ім. Зубковського на праві іншого речового права (права оренди) перебувають земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Ярмаківської сільської ради Миргородського району, Полтавської області (загалом 109 земельних ділянок).

Таким чином, приватним виконавцем перевищено свої повноваження та оголошено аукціони про передачу майнових прав на земельні ділянки, які не являються власністю, а перебувають в оренді у ПП ім. Зубковського, чим зокрема порушено права орендодавців

При вирішенні заяви про забезпечення позову судом враховується наступне.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Близькі за змістом висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 137 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) виключено; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша статті 137 ГПК України).

Під забезпеченням позову у даному випадку слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. При цьому забезпечення позову має бути спрямоване проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

За змістом статті 136 ГПК України обґрунтування щодо необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Близькі за змістом висновки викладені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.01.2019 у справі № 902/483/18, від 28.08.2019 у справі №910/4491/19, від 12.05.2020 у справі № 910/14149/19, від 13.01.2020 у справі №922/2163/17.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів наявні підстави вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків від заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.04.2018 у справі № 922/2928/17 та у постанові Верховного Суду від 05.08.2019 у справі № 922/599/19.

Крім того, під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

З огляду на зазначені норми чинного законодавства, правові позиції Верховного Суду, зокрема постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду 15.09.2023 у справі № 917/453/23 та матеріали заяви, суд вважає, що заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову та мотивація, викладена у ній, не відповідають наведеним вимогам, оскільки заявник мав обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову, в тому числі з посиланням на відповідні обставини та належні докази, які свідчать, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених (оспорюваних) прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Натомість до заяви про забезпечення позову позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів у розумінні ст. 76, 77 ГПК України, із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів про забезпечення позову, та які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду у разі невжиття таких заходів.

Позивачем не надано суду будь-яких доказів в підтвердження обставин, на які він посилається у заяві, та докази, якими б підтверджувалась реальна загроза неможливості виконання судового рішення.

Саме лише звернення до суду із проханням забезпечити позов не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

За приписами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на вищевикладене, у суду відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви Приватного підприємства ім. Зубковського про забезпечення позову за вх. № 14195 від 24.10.2024

Керуючись ст. 136, 139, 140, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту складення повного тексту ухвали (ст. 235,255-256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалу підписано: 28.10.2024

Суддя Кльопов І.Г.