Справа № 909/410/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.10.2024 м. Івано-Франківськ
за позовом: Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськ
теплоенерго"
про стягнення заборгованості в розмірі 2 551 051, 86 гривень,
від позивача: Біяна Богдана Романовича,
від відповідача: представник у судове засідання не з`явився,
у провадженні Господарського суду Івано-Франківської області знаходиться справа за позовом Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськ теплоенерго" про стягнення заборгованості в розмірі 2 551 051, 86 гривень.
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 02.10.2024 у справі № 909/410/24 позов Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськ теплоенерго" про стягнення заборгованості в розмірі 2 551 051, 86 гривень задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськ теплоенерго" на користь Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" 2 551 051, 86 гривень заборгованості, а також 38 265, 78 гривень судового збору.

Повний текст рішення складений 09.10.2024.

02.10.2024 представником позивача у судовому засіданні до закінчення судових дебатів, в порядку частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, заявлено, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду будуть надані докази щодо розміру витрат на правову допомогу у зв`язку із розглядом справи.

08.10.2024 за вх. № 15591/24 через підсистему "Електронний суд" від Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою від 09.10.2024 суд призначив вищезазначену заяву до розгляду в судовому засіданні на 18.10.2024.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, жодних заперечень чи заяв про зменшення розміру правничої допомоги до суду не подав. Про час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Оскільки явка учасників справи судом обов`язковою не визнавалась, з огляду на приписи частини 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку за можливе провести судове засідання без участі представника відповідача.

При розгляді заяви Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" (вх. № 15591/24 від 08.10.2024) про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що при зверненні з даним позовом до суду позивач уклав з адвокатом Біяном Богданом Романовичем договір про надання правової допомоги № 24-287-1 від 29.04.2024 (надалі - договір).

Відповідно до пункту 1.1. договору, Адвокат зобов`язується надати правову допомогу Клієнту, яка полягає в складанні (підготовці) позовної заяви Клієнта до ТОВ "Івано-Франківськ теплоенерго" про стягнення з останнього заборгованості в сумі 2 551 051, 86 грн. та поданні її до Господарського суду Івано-Франківської області, представництві Клієнта в господарському суді під час розгляду справи за вказаним позовом, а останній зобов`язується сплатити Адвокату гонорар, встановлений цим договором.

Пункт 3.1. договору передбачає, що за надання правової допомоги, яка є предметом цього договору, Клієнт виплачує Адвокату гонорар. Гонорар за складання позовної заяви становить 5 000 грн. Розмір гонорару за представництво Клієнта в судових засіданнях Господарського суду Івано-Франківської області становить 1 500 грн. за одну участь в засіданні суду. Розмір гонорару за складання відповіді на відзив, письмових пояснень, заяв з процесуальних питань у справі визначається в додатковій угоді до цього договору. Орієнтовний загальний розмір гонорару становить 14 000 грн.

Згідно із пунктом 3.2. договору, гонорар виплачується Клієнтом на підставі актів про надання послуг. Кошти сплачуються Адвокату протягом 3 днів після підписання актів шляхом безготівкового грошового переказу.

09.05. 2024 позивач та адвокат Біян Б. Р. підписали акт про надання послуг відповідно до якого, позивач повинен сплатити адвокату за надану послугу по складанню (підготовці) та поданню до Господарського суду Івано-Франківської області позову гонорар (винагороду) в сумі 5 000, 00 гривень.

25.06.2024 позивач та адвокат Біян Б. Р. підписали акт про надання послуг відповідно до якого, адвокат надав позивачу послугу правової допомоги, передбачену договором: представляв Клієнта в засіданні Господарського суду Івано-Франківської області по розгляду справи № 909/410/24, що відбулося 24.06.2024. Розмір гонорару, який позивач повинен сплатити адвокату за надання вказаної правової послуги становить 1 500, 00 гривень.

11.07.2024 позивач та адвокат Біян Б. Р. підписали акт про надання послуг відповідно до якого, адвокат надав позивачу послугу правової допомоги, передбачену договором: представляв Клієнта в засіданні Господарського суду Івано-Франківської області по розгляду справи № 909/410/24, що відбулося 08.07.2024. Розмір гонорару, який позивач повинен сплатити адвокату за надання вказаної правової послуги становить 1 500, 00 гривень.

19.09. 2024 позивач та адвокат Біян Б. Р. підписали акт про надання послуг відповідно до якого, адвокат надав позивачу послугу правової допомоги, передбачену договором: представляв Клієнта в засіданні Господарського суду Івано-Франківської області по розгляду справи № 909/410/24, що відбулося 16.09.2024. Розмір гонорару, який позивач повинен сплатити адвокату за надання вказаної правової послуги становить 1 500, 00 гривень.

03.10.2024 позивач та адвокат Біян Б. Р. підписали акт про надання послуг відповідно до якого, адвокат надав позивачу послугу правової допомоги, передбачену договором: представляв Клієнта в засіданні Господарського суду Івано-Франківської області по розгляду справи № 909/410/24, що відбулося 08.10.2024. Розмір гонорару, який позивач повинен сплатити адвокату за надання вказаної правової послуги становить 1 500, 00 гривень.

Означені послуги були частково сплачені позивачем за платіжними інструкціями: № 2210 від 28.05.2024 на суму 5 000, 00 гривень, № 2489 від 03.07.2024 на суму 1 500, 00 гривень, № 2543 від 11.07.2024 на суму 1 500, 00 гривень.

Так, загальна сума судових витрат позивача на професійну правничу допомогу в справі № 909/410/24 склала 11 000, 00 гривень. З яких; 8 000, 00 гривень - уже сплачені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, 3 000, 00 гривень - витрати, які ще будуть сплачені (підлягають сплаті) ним.

В підтвердження понесених позивачем витрат, які пов`язані із правничою допомогою адвоката до суду надано договір № 24-287-1 від 29.04.2024 про надання правової допомоги, акти про надання послуг від 09.05.2024 на суму 5 000, 00 гривень, від 25.06.2024 на суму 1 500, 00 гривень, від 11.07.2024 на суму 1 500, 00 гривень, від 19.09.2024 на суму 1 500, 00 гривень, від 03.10.2024 на суму 1 500, 00 гривень, рухунки-фактури № 12 від 09.05.2024 на суму 5 000, 00 гривень, № 16 від 25.06.2024 на суму 1 500, 00 гривень, № 18 від 11.07.2024 на суму 1 500, 00 гривень, № 28 від 19.09.2024 на суму 1 500, 00 гривень, № 31 від 03.10.2024 на суму 1 500, 00 гривень, а також платіжні інструкції про сплату позивачем на користь адвоката Біяна Б. Р. грошових коштів за договором про надання правової допомоги № 24-287-1 від 29.04.2024: № 2210 від 28.05.2024 на суму 5 000, 00 гривень, № 2489 від 03.07.2024 на суму 1 500, 00 гривень, № 2543 від 11.07.2024 на суму 1 500, 00 гривень.

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, на професійну правничу допомогу пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України).

Позивач зазначив попередній розрахунок суми судових витрат у поданій до суду позовній заяві, за яким орієнтовний розрахунок витрат на надання професійної правничої допомоги складає 14 000, 00 гривень.

У частині 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

За правилами частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

В ряді постанов ВП ВС, зокрема в постанові від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19, від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18, викладено правову позицію про те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо судових витрат за ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі Лавентс проти Латвії за заявою № 58442/00, рішення у справах Ніколова проти Болгарії та Єчюс проти Литви, пункти 79 і 112, відповідно). У справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Суд бере до уваги, що як зазначено у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

У постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19 вказано, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Позивачем доведено реальність судових витрат; дійсна необхідність вбачається з загальної ситуації, в якій опинився позивач, який був вимушений вчиняти заходів щодо свого захисту в судовому порядку; щодо фінансового стану сторін, при цьому відповідачем не доведено, що його фінансовий стан свідчить про непомірність покладення на нього тягаря сплати витрат на правничу допомогу у визначеному позивачем розмірі.

Водночас, суд бере до уваги те, що відповідач своїм правом на подачу письмових пояснень чи заперечень, а також на звернення з клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не скористався, хоча положеннями частини 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності відповідних витрат покладено саме на нього.

Враховуючи результат розгляду справи в суді, оцінивши подані представником позивача докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, суд вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 11 000, 00 гривень відповідає критеріям співмірності, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору.

Відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За наведених обставин, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 11 000, 00 гривень.

Керуючись статтями 123, 124, 126, 129, 221, 232, 233, 236, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" (вх. № 15591/24 від 08.10.2024) про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі у справі № 909/410/24 - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськ теплоенерго" (вул. Індустріальна, буд. 34, корпус 4, м. Івано-Франківськ, 76014; ідентифікаційний код: 43668356) на користь Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" (вул. Б. хмельницького, буд. 59 А, м. Івано-Франківськ, 76007; ідентифікаційний код: 03346058) 11 000, 00 гривень (одинадцять тисяч гривень) витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного додаткового рішення.

6. Повний текст додаткового рішення складено та підписано 21.10.2024.

Суддя В. В. Михайлишин