ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.10.2024р. Справа №905/989/24

за позовом: Акціонерного товариства «Українська залізниця» (, адреса: 03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 5)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК КУРАХІВСЬКА ЦЗФ» (; адреса: 85621, Донецька обл., Мар`їнський район, с. Вовчанка, вул. Нагорна, 1-а)

про стягнення 83230,00 грн.

Суддя Величко Н.В.

СУТЬ СПОРУ:

Через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Донецької області від Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшла позовна заява про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК КУРАХІВСЬКА ЦЗФ» штрафу за невірно зазначену в залізничній накладній масу вантажу у сумі 83230,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. (вх № 5643/24 від 22.07.2024). Розгляд справи просив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що у травні 2024 року від ТОВ «ДТЕК КУРАХІВСЬКА ЦЗФ» по накладній № 49404601 зі станції Курахівка Донецької залізниці на станцію Зелене Поле Придніпровської залізниці було прийнято до перевезення вагони з вантажем «Вугілля кам`яне». Під час контрольного зважування вагону №53064671 залізницею виявлено, що маса вантажу, вказана відправником в залізничній накладній №49404601 у графі «маса вантажу в кг, визначена відправником» не відповідає масі вантажу встановленій при проведенні контрольного зважування вантажу, а саме маса нетто по накладній - 70000 кг, маса нетто при перевірці - 68400 кг, різниця - 1600 кг, у зв`язку з чим було складено комерційний акт № 450003/36 від 10.05.2024 року. Оскільки вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, залізницею на підставі ст.ст. 118, 122 Статуту нараховано відповідачу штраф у розмірі 5 провізних плат і складає 83230,00 грн., які відповідачем не сплачені.

На підтвердження аргументів до позову додано: залізничну накладну № 49404601 від 06.05.2024, комерційний акт № 450003/36/7 від 10.05.2024 (форма ГУ-22), акт загальної форми № 1207Т від 08.05.2024 (форма ГУ-23), комерційний акт № 450003/36 від 10.05.2024 (форма ГУ-22), виписку з книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах, акт загальної форми № 386 від 10.05.2024 (форма ГУ-23, зваж. по ГУ-78), наказ № 425 від 01.09.2023 «Про призначення відповідальних осіб, які мають право підпису комерційних актів» та зміни до нього, наказ № 879/ос про переведення на іншу роботу, розпорядження № 85/Дс від 21.02.2024 «Про порядок підписання комерційних актів», посадові інструкції, Положення про Регіональну філію «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», телеграму від 10.05.2024 № НР-644, технічний паспорт засобу вагоновимірювальної техніки № 0124, технічний паспорт вагоновимірювальної техніки (зввт) № 14 «вагонні ваги», правовстановлюючі документи підписанта, платіжну інструкцію № 5039 від 12.07.2024 про сплату судового збору у сумі 3028,00 грн.

Матеріалам присвоєно єдиний унікальний номер справи 905/989/24 та згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 22.07.2024 вказану справу передано на розгляд судді Величко Н.В.

Ухвалою від 30.07.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 905/989/24, вирішив справу розглядати в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, встановив сторонам строки для вчинення дій процесуального характеру, вирішив інші процедурні питання.

Вказана ухвала доставлена позивачу та відповідачу в їх електронний кабінет у системі «Електронний суд» ЄСІТС 30.07.2024 о 23:03, про що свідчать відомості комп`ютерної бази даних «Діловодство спеціалізованого суду».

З огляду на обставини, пов`язані з військовою агресією Російської Федерації, продовженням особливого режиму роботи Господарського суду Донецької області, запровадженого розпорядчими актами керівництва суду (наказ від 28.02.2022 № 20, розпорядження від 15.04.2022 № 9-р та рішення зборів суддів Господарського суду Донецької області № 2 від 13.06.2022, розпорядження від 25.05.2023 № 6-р «Про організацію роботи Господарського суду Донецької області», розпорядження № 4-р від 28.05.2024 «Про визначення алгоритму дій під час повітряної тривоги»), справа розглядається у розумний строк.

Матеріали справи свідчать, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, та надано достатньо часу для надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було дотримано всіх необхідних вимог щодо повідомлення учасників справи про здійснення її розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Станом на 28.10.2024 відповідачем відзив на позовну заяву не подано, про причини та/або намір вчинити відповідні дії суд не повідомлено.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Оскільки відповідачем не подано відзив на позовну заяву у встановлений судом строк та не зазначено й не обґрунтовано поважних причин пропуску цього строку, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.05.2024 зі станції відправлення Курахівка Донецької залізниці на станцію Зелене Поле Придніпровської залізниці Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК КУРАХІВСЬКА ЦЗФ» за залізничною накладною № 49404601 здійснено відправлення вантажу «Вугілля кам`яне» у 11 вагонах, у тому числі вагон №53064671. Одержувачем за даним відправленням є ДТЕК Криворізька ТЕС, .

У накладній відправником вказана маса вантажу (графа 24 накладної) - 769500 кг, код вантажу 161113 (графа 23 накладної); номенклатура вантажу: Вугілля кам`яне марки г - газовий, Г (Г1) 0-100 мм, насипом, вантаж у твердому стані, маркований 5 повздовжніми смугами і ущільнений у вигляді трапецевидної шапки за допомогою катка-ущільнювача, вантаж розміщено й закріплено згідно з п. 3.1 гл. 14 додатка 3 до СМГС, відповідальний за розміщення та кріплення вантажу вантажник вугілля Любач А.О., власник вагонів ТОВ «Лемтранс» (графи 20, 21, 22 накладної); спосіб визначення маси: на вагонних вагах (150 т), заводський № 0407-1036 вантажовідправником (графа 26 накладної); завантажено вантаж у вагон відправником (графа 28 накладної).

Відповідно до відомості вагонів до накладної № 49404601 маса вантажу у вагоні №53064671 складає 70000 кг, провізна плата 16646,00 грн., тара вагона 23800/22700, вантажність 70,0 т (№ з/п 6 відомості).

При проходженні вагону по ст. Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці на підставі акту загальної форми №386 від 10.05.2024 проведено контрольне зважування вагону №53064671 на справних 150-ти тонних електронно-тензометричних вагах ст. Нижньодніпровськ-Вузол заводський номер №032, держ. повірка 31.01.2024, прийнятих до обліку регіональною філією «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» під №14.

В результаті було встановлено, що маса вантажу, вказана відправником в залізничній накладній №49404601 у графі «маса вантажу в кг, визначена відправником» не відповідає масі вантажу встановленій при проведенні контрольного зважування вантажу. Виявилось, що у вагоні № 53064671 вага брутто 91100 кг, тара за документом 22700 кг, вага нетто 68400 кг, що менше ваги вказаної в документі на 1600 кг. Навантаження вантажу вище бортів на 10 см, розрівняно катком, марковано повздовжніми борознами, поглиблень немає, маркування не порушено, вагон бездверний, розвантажувальні люки закриті, просипання вантажу немає, в технічному відношенні вагон справний. Складено комерційний акт № 450003/36 від 10.05.2024 року, в якому зазначено про відсутність за штатним розписом зав.вантажним двором. Комерційний акт підписали заст ДС Опанасюк О.М., агент комерційний Здор Ю.Ю., агент комерційний Плітченко І.П.

Про результат контрольного зважування станцією Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровсьткої залізниці повідомлено на станцію відправлення Курахівка Донецької залізниці, що підтверджується телеграмою №644 від 10.05.2024 року.

За наслідками контрольного зважування станцією Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці відчеплений вагон №53064671 від основної накладної, відправлено на станцію призначення Зелене Поле Придніпровської залізниці, за перевізним документом №47574264.

По прибуттю вагону №53064671 на станцію призначення Зелене Поле Придніпровської залізниці, за результатами перевірки вантажу у вагоні, котрий прибув з комерційним актом попутної станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці №450003/36 від 10.05.2024 року, не було виявлено різниці між даними акту, складеного на попутній станції і фактичною наявністю та станом вантажу, про що зроблена відмітка в розділі «Є» комерційного акту №450003/36 від 10.05.2024 року.

Комерційний акт попутної станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці №450003/36 від 10.05.2024 року зареєстровано на станції призначення Зелене Поле Придніпровської залізниці під №450003/36/7 від 10.05.2024 року.

Позивач на підставі ст. 118, 122 Статуту залізниць України, у зв`язку із неправильним зазначенням відповідачем маси вантажу у залізничній накладній № 49404601 від 06.05.2024 у вагоні №53064671, нарахував відповідачу штраф у розмірі 83230,00 грн із розрахунку: провізна плата за вагон за всю відстань перевезення 16646,00 грн Х 5, штраф = 83230,00 грн.

Несплата відповідачем штрафу зумовила звернення позивача до суду з вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Частиною 3 ст. 909 Цивільного кодексу України визначено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно з ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Згідно з пунктом 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 та зареєстрованих в Мін`юсті України 24.11.2000 за №863/5084 (із змінами та доповненнями), накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Для підтвердження приймання вантажу до перевезення один примірник накладної в паперовому вигляді з присвоєним їй номером і датою приймання вантажу надається відправнику. Порядок підтвердження приймання вантажу до перевезення за електронною накладною (із накладенням ЕЦП) визначається договором між вантажовласником і залізницею. Заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил.

Отже, залізнична накладна № 49404601 від 06.05.2024 є належним підтвердженням виникнення між позивачем та відповідачем договірних правовідносин з перевезення вантажу.

Загальні умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються Законом України «Про транспорт», Законом України «Про залізничний транспорт», Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут), Правилами оформлення перевізних документів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 за № 334, Правилами приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 861/5082, Правилами видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 862/5083.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про залізничний транспорт» нормативно-правові акти, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

У разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (Статутами) (ст. 920 Цивільного кодексу України).

Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Пунктом 2.3. Правил оформлення перевізних документів визначено, що представник відправника у графі 55 накладної «Правильність внесених відомостей підтверджую» вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення.

Як встановлено, у графі 55 накладної № 49404601 від 06.05.2024 зазначено, що правильність внесених даних підтверджує відправник - ОСОБА_1 .

Статтею 37 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, та розділом V Правил оформлення перевізних документів передбачено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса.

Відповідно до графи 24 накладної № 49404601 від 06.05.2024 маса вантажу визначена відправником та дорівнює 769500 кг, за відомістю вагонів маса вантажу у вагоні №53064671 складає 70000 кг (нетто).

Враховуючи встановлену ст.204 Цивільного кодексу України та неспростовану в межах цієї справи в порядку ст.215 цього Кодексу презумпцію правомірності означеного договору перевезення, господарський суд вважає його належною у розумінні ст. 11, 509 Цивільного кодексу України та ст. 173, 174 Господарського кодексу України підставою для виникнення та існування обумовлених такими правовідносинами кореспондуючих прав і обов`язків сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 2.6. розділу ІІ Правил оформлення перевізних документів якщо після оформлення перевізних документів на прийнятий до перевезення вантаж на станції відправлення була виявлена невідповідність між фактичною кількістю вантажу і зазначеною в перевізних документах, то відправник повинен привести фактичну кількість вантажу у відповідність до кількості, зазначеної в перевізних документах (довантажити, вивантажити), або оформити нові перевізні документи, зазначивши в них виявлену фактичну кількість вантажу. Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця між фактично виявленою масою і зазначеною в перевізних документах не перевищує 0,2%.

Згідно зі статтею 52 Статуту маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі - норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто.

У пункті 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 р. N 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 р. за N 862/5083, встановлено, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить:

2% маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; руда марганцева і хромова; кварцити у подрібненому стані (фракції 0-6 мм); мідний купорос; хімічна сировина навалом; солі; фрукти свіжі; овочі свіжі; шкіра оброблена і мокросолона; тютюн; м`ясо свіже;

1.5% маси, зазначеної в перевізних документах: вугілля деревне; будівельні матеріали; кварцити в кусках; жири; риба солона; мінеральні добрива;

1% маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральне паливо; кокс; руда залізна; вовна немита; мило; м`ясо морожене; птиця бита всяка; копченості м`ясні всякі;

0,5% маси всіх інших вантажів.

Надлишок вантажу порівняно з масою, вказаною в накладній, вважається таким, що не перевищує норму, якщо він не виходить за межу граничного розходження визначення маси нетто, яке становить 0,2%.

Норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються:

від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці;

від маси нетто - для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки.

Норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються: від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці; від маси нетто - для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки.

У цій справі вантажовідправником відправлено вугілля кам`яне, марки Г-газове, у твердому стані (графа 20-22 накладної № 49404601). Залізницею виявлено недостачу вантажу у вагоні №53064671, різниця між фактично виявленою масою і зазначеною в перевізному документі складає 1600 кг., що є більшою ніж 0,5 % маси природної втрати вантажу, від маси зазначеної в перевізних документах (маса брутто 91100х0,5%=455,5кг).

Відповідно до положень статті 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення встановлено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Частиною 2 статті 24 Статуту передбачено право залізниці перевіряти правильність відомостей, зазначених вантажовідправником у накладній, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Частиною першою статті 26 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами.

Відповідно до статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення обставин, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу.

Згідно з п.2 Правил складання актів комерційні акти складаються для засвідчення, зокрема, невідповідності маси наявного вантажу даним, зазначеним у перевізних документах.

Відповідно до п. 10 Правил складання актів встановлено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Судом встановлено, що комерційний акт № 450003/36 від 10.05.2024 року підписали заст ДС Опанасюк О.М., агент комерційний Здор Ю.Ю., агент комерційний Плітченко І.П. В цьому комерційному акті зазначено про відсутність за штатним розписом зав.вантажним двором.

Повноваження працівників станції залізниці підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: наказом № 425 від 01.09.2023 «Про призначення відповідальних осіб, які мають право підпису комерційних актів» та змінами до нього, наказом № 879/ос про переведення на іншу роботу, розпорядження № 85/Дс від 21.02.2024 «Про порядок підписання комерційних актів», посадовими інструкціями від 21.08.2023 № ДС-ПУ-236-1 агента комерційного, № ДС-ПУ-232/1 заступника начальника станції.

За висновком суду, комерційний акт № 450003/36 від 10.05.2024 складений у відповідності до вимог пред`явлених до його складання Правилами складання актів та є належним доказом неправильного зазначення у залізничній накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником, в розумінні частини 1 статті 77 ГПК України.

Відповідно до пункту 22 Правил видачі вантажів перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення. Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення.

Пунктом 5 Правил приймання вантажів до перевезення встановлено, що загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом. До розрахункових способів визначення маси вантажу належать: за трафаретом (підсумовування маси вантажу, зазначеної на кожному вантажному місці), за стандартом (множення суми стандартної маси вантажного місця на кількість місць вантажу), за заміром висоти наливу (з подальшим визначенням густини та об`єму вантажу за таблицею калібрування цистерн, розробленою заводом-виробником цистерни). За домовленістю відправника, залізниці та одержувача вантажу можуть бути встановлені інші способи визначення маси вантажу. Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов`язаний зазначити в накладній. Усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом №442 від 31.07.2012р. Міністерства інфраструктури України та інших нормативно-правових актів.

Пунктами 2.1, 2.2, 2.3 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, визначено, що ЗВВТ, які перебувають у власності як залізниць, так і організацій, які не належать до сфери управління Укрзалізниці (сторонні організації), підлягають обліку залізницями.

Згідно з відомостями графи 26 залізничної накладної № 49404601 зважування вантажу на станції відправлення здійснено на вагонних вагах (150 т), заводський № 0407-1036 вантажовідправником.

Аналогічним способом визначалась маса вантажу й позивачем на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи технічного паспорту ваг № 14 засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) «вагонні ваги» станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, власником яких Дніпровська дирекція залізничних перевезень, ваги вагонні тензометричні ВВЕТ-150-ТД.1-ЕП.2-ДП-С, номер під яким ЗЗВТ занесені до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки У2270-06, виробник ЗВВТ - м. Харків НВП ЕЛВА ТОВ, заводський № 032, дата прийняття в експлуатацію 26.12.2012, строк експлуатації, встановлений виробником для ЗВТ - 15 років, границі зважування ЗВВТ найбільше навантаження для вагонних ваг - 160 т, міжповірочний інтервал ЗВВТ - 12 місяців, інтервал між оглядами-перевірками ЗВВТ - 6 місяців.

Згідно відміток про повірку технічного паспорта, 31.01.2024 ваги пройшли повірку і відповідають вимогам МПУ.

Таким чином, станом на дату складання комерційного акту засіб вимірювальної техніки позивача був повірений належним чином.

В матеріалах справи відсутні докази, що ставили б під сумнів достовірність показників зазначеного засобу ваговимірювальної техніки. При цьому, відповідач не заперечує невірне зазначення ним маси вантажу у накладній № 49404601 від 06.05.2024 у вагоні №53064671, аргументів позивача не спростував.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами у розумінні норм ст.ст. 76, 77 ГПК України невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні №53064671 тій масі вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній № 49404601 від 06.05.2024.

Відповідно до ст. 105 Статуту залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до пункту 5.5 Правил оформлення перевізних документів якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України.

Статтею 122 Статуту встановлено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно зі статтею 118 Статуту за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Тобто, чинне законодавство України пов`язує застосування до вантажовідправника наслідків встановлених ст.118 Статуту залізниць України із фактом неправильного зазначення певних відомостей у накладній, зокрема, маси вантажу.

На переконання суду, поданий позивачем розрахунок штрафу є вірним, вимоги до відповідача є обґрунтованими.

За відсутності в матеріалах справи доказів сплати відповідачем позивачу штрафу в розмірі 83230,00грн. за неправильне зазначення у накладній маси вантажу, позовні вимоги підлягають задоволенню у пред`явленому розмірі.

Понесені позивачем судові витрати за розгляд справи підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, як то визначено ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому суд зазначає, що за правилами ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позовна заява у цій справі подана в електронній формі у системі «Електронний суд». З урахуванням ціни позову та приписів чинного законодавства позивач мав сплатити судовий збір у сумі 2422,40 грн. Фактично за платіжною інструкцією № 5039 від 12.07.2024 позивач сплатив судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Отже, позивач надмірно сплатив 605,60 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та п.2 ч.5, п. 4 ч.6 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, сплачена в більшому розмірі, ніж встановлено законом, сума судового збору повертається позивачу.

Керуючись ст.ст. 73-86, 91, 123, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК КУРАХІВСЬКА ЦЗФ» (; адреса: 85621, Донецька обл., Мар`їнський район, с. Вовчанка, вул. Нагорна, 1-а) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (; адреса: 03680, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5) в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» (; адреса: 49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108) штраф у розмірі 83230,00 грн. (вісімдесят три тисячі двісті тридцять гривень) та 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні, 40 коп.) відшкодування судового збору за розгляд справи.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Повернути Акціонерному товариству «Українська залізниця» (; адреса: 03680, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5) в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» (; адреса: 49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108) з державного бюджету України надмірно сплачений судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень, 60 коп.) за платіжною інструкцією № 5039 від 12.07.2024 на суму 3028,00 грн.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення підписано 28.10.2024.

Суддя Н.В. Величко