ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про розгляд вимог кредитора

"23" жовтня 2024 р. Справа № 916/3798/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Грабован Л.І.

за участі секретаря судового засідання Васильєвої К.О.,

розглянувши заяву Акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" про визнання вимог кредитора

у справі

за заявою кредитора: Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрметторг"

до боржника: Приватного акціонерного товариства „Азовкабель" (65026, м. Одеса, вул. Грецька, 44; )

про визнання банкрутом

у відкритому судовому засіданні

представники сторін та учасників:

від боржника: не з`явився;

від кредиторів: не з`явилися;

від Акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод": не з`явився;

розпорядник майна: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.12.2021р. (суддя - Лепеха Г.А.) відкрито провадження у справі про банкрутство ПАТ „Азовкабель", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном ПАТ „Азовкабель", розпорядником майна ПАТ „Азовкабель" призначено арбітражного керуючого Орлову Тетяну Анатоліївну.

З метою виявлення кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника 17.12.2021р. здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство ПАТ „Азовкабель" на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за №68103 від 04.02.2022р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.01.2024р. суддею Грабован Л.І. справу №916/3798/21 прийнято до свого провадження.

Ухвалою попереднього засідання від 17.05.2024р. визначено розмір та перелік усіх визнаних вимог для внесення розпорядником майна боржника до реєстру вимог кредиторів.

Акціонерне товариство "Кременчуцький сталеливарний завод" звернулося із заявою від 15.07.2024р. (вх. №3-533/24 від 22.07.2024р.) про визнання вимог на загальну суму 1 327 324, 18 грн., з яких: 814 080 грн. - попередня оплата за договором поставки №0090-СН від 20.02.2019р., 394 962, 62 грн. - штрафні санкції за договором поставки №0090-СН від 20.02.2019р., 58 135, 64 грн. - судові витрати по справі №916/3798/21 (908/3409/19), 60 145, 92 грн. - витрати, пов`язані з проведенням експертизи у справі №916/3798/21(908/3409/19); зобов`язання розпорядника майна боржника арбітражного керуючого включити заявлені вимоги до реєстру вимог кредиторів. Заява обґрунтована наявністю заборгованості, яка стягнута рішенням Господарського суду Одеської області від 17.05.2024р. по справі №916/3798/21(908/3409/19) з боржника на користь заявника, та яке набрало законної сили 18.06.2024р.

Боржником надано заяву, сформовану в системі "Електронний суд" 07.08.2024р. (вх. №29564/24 від 08.08.2024р.), в якій повідомляє про визнання грошових вимог Акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" та просить суд віднести їх до реєстру вимог кредиторів з відповідною черговістю задоволення.

Розпорядник майна боржника арбітражний керуючий Орлова Т.А. надала повідомлення, яке сформоване в системі «Електронний суд» 08.08.2024р. (вх. №29633/24 від 08.08.2024р.), згідно якого заявлені кредиторські вимоги Акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" документально підтверджені та обґрунтовані; ПРАТ "Азовкабель" та розпорядник майна боржника визнають вимоги у заявленому обсязі та на підставі ч. 4 ст. 45 та ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства такі вимоги підлягають внесенню до реєстру з черговістю задоволення: 58 135, 64 грн. - перша черга, 874 225, 92 грн. - четверта черга, 394 962, 62 грн. - шоста черга.

Акціонерне товариство "Кременчуцький сталеливарний завод" звернулося із заявою, яка сформована в системі «Електронний суд» 23.10.2024р. (вх. №38550/24 від 23.10.2024р.), про проведення судового засідання без участі уповноваженого представника.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" про визнання вимог кредитора, відзиви на неї, суд встановив.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 17.05.2024р. по справі №916/3798/21(908/3409/19) стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" на користь Акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" попередню оплату в розмірі 814 080 грн., 0,1% неустойки в розмірі 113 157, 12 грн., 7% додаткового штрафу у розмірі 56 985, 60 грн., штраф у розмірі 20% за поставку товару неналежної якості у розмірі 162 816 грн., штраф за користування попередньою оплатою 20% в розмірі 62 003, 90 грн., судовий збір у розмірі 18 135, 64 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000 грн., витрати, пов`язані за проведення експертизи в сумі 60 145, 92 грн.

На примусове виконання рішення суду 20.06.2024р. видано наказ.

Згідно вказаного рішення судом встановлено, що 20.02.2019р. між ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" та ПрАТ "Азовкабель" був укладений договір поставки товару №0090-СН, на виконання умов якого був поставлений товар стрічка транспортерна 2, 2-1000-5ТК-200-2-5-2 Б.РБ та стрічка транспортерна 1600 TZ 2000/5 ЕР 8+5 Z, після прийняття якої було виявлено не відповідність вимогам ДСТУ 20-85; листами позивач неодноразово звертався до відповідача стосовно неналежної якості поставленого йому товару, передбаченого договором поставки товару №0090-СН від 20.02.2019р., та просив спочатку замінити такий товар та в подальшому повернути кошти, отриманих в якості передоплати.

Ч. 1 ст. 3 ГПК України передбачено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

З 21.10.2019р. набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Грошове зобов`язання (борг) згідно абз. 4 ч. 1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства - це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Адміністратор за випуском облігацій, який діє як конкурсний кредитор, подає заяву з вимогами до боржника з урахуванням вимог статті 93-1 цього Кодексу. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно ч. 4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Відповідно до ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку та є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Згідно ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому: 1) у першу чергу задовольняються: вимоги щодо виплати заборгованості з оплати за виконані роботи та/або надані послуги, а також інші кошти, належні гіг-спеціалістам за гіг-контрактами, укладеними згідно із Законом України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні", та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі; вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, які направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин, та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі; вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України; вимоги кредиторів за договорами страхування; витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів; 2) у другу чергу задовольняються: вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників); 3) у третю чергу задовольняються: вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів); вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом; 4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою; 5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства; 6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Ст. 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно ч. 1 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Ч.ч. 1, 2 ст. 91 ГПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Висновки суду

Виходячи з вимог Кодексу України з процедур банкрутства у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору. При цьому суд досліджує надані кредитором письмові докази, встановлює підстави виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характер та зміст та розмір.

Під час розгляду заявлених грошових вимог, суд користується правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом. Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (аналогічна позиція наведена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 24.10.2019 у справі №910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

Визначення статусу вимог кредитора (конкурсні чи поточні) пов`язується безпосередньо з моментом виникнення цих вимог. При цьому набуття статусу кредитора у справі про банкрутство законодавець пов`язує з наявністю у особи (як фізичної, так і юридичної) грошових вимог до боржника, поданих у встановленому законом порядку, та прийняття судом відповідної ухвали про повне або часткове визнання її вимог. Відповідний висновок наведений Верховним Судом у постановах від 25.06.2020 у справі № 916/1965/13, від 21.09.2020 у справі № 916/2878/14, від 19.01.2021 - № 916/4181/14, від 04.11.2020 у справі № 904/9024/16, від 14.06.2023 - № 904/5743/20.

Грошові вимоги у справі про банкрутство можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №915/535/17, від 25.06.2019 у справі №922/116/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17, від 10.02.2020 у справі №909/146/19, від 27.02.2020 у справі №918/99/19, від 13.10.2021 у справі №904/2104/19).

Дослідивши та оцінивши подані докази, суд дійшов висновку, що грошові вимоги Акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" є обґрунтовані, підтверджуються належними та допустимими доказами, ґрунтуються на рішенні Господарського суду Одеської області від 17.05.2024р., яке набрало законної сили; доказів сплати боргу матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, суд визнає грошові вимоги Акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" до ПРАТ "Азовкабель" в сумі 932 361, 56 грн. із задоволенням у четверту чергу та в сумі 394 962, 62 грн. із задоволенням у шосту чергу.

Судом встановлено, що грошові вимоги Акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство ПРАТ "Азовкабель" (тобто, до 16.12.2021р.) та є конкурсними вимогами.

Заява Акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" про визнання вимог кредитора датована 15.07.2024р. та надійшла до Господарського суду Одеської області 22.07.2024р., про що свідчить відтиск штампа вхідної кореспонденції Господарського суду Одеської області.

Враховуючи те, що повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство ПРАТ "Азовкабель" на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за №68009 було оприлюднено 04.02.2022р. та граничною датою для пред`явлення заяв до боржника є 07.03.2022р., заява Акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" подана до Господарського суду Одеської області з пропуском встановленого ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства строку.

При цьому, суд зазначає, що наслідком не дотримання встановленого ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства строку для подання заяви з грошовими вимогами до боржника є позбавлення права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Керуючись ст.ст. 1, 45 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України суд

У Х В А Л И В:

Визнати грошові вимоги Акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" до Приватного акціонерного товариства „Азовкабель" (65026, м. Одеса, вул. Грецька, 44; ) в сумі 932 361, 56 грн. із задоволенням у четверту чергу та в сумі 394 962, 62 грн. із задоволенням у шосту чергу.

Ухвала є підставою для внесення відомостей до реєстру вимог кредиторів у відповідності до ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвала набирає законної сили 23 жовтня 2024р. та відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Копію ухвали надіслати на електронну адресу: ПрАТ "Азовкабель" (), розпорядника майна боржника Орлової Т.А. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), АТ "Кременчуцький сталеливарний завод" ().

Суддя Л.І. Грабован