РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.10.2024Справа № 910/7938/23 (910/2166/23)

Господарський суд міста Києва у складі судді Стасюка С.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Анкор Персонал Україна"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Компанія АНКОР ІНТЕРНЕШНЛ ЛІМІТЕД (ANCOR INTERNATIONAL LIMITED)

про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити дії

в межах справи № 910/7938/23

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЛІНРОСТА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АНКОР ПЕРСОНАЛ УКРАЇНА" (ідентифікаційний код 36218922)

про банкрутство

Представники учасників справи: не з`явилися

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на виконання протоколу Загальних зборів учасників Товариства від 17.06.2013 № 16 згідно наказу від 20.06.2013 № 440-к ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків директора Товариства. У подальшому позивач прийняв рішення звільнитись із займаної посади, для чого було призначено загальні збори учасників товариства, на порядок денний яких було винесене відповідне питання. Проте, 03.02.2023 представник Єдиного учасника Товариства не з`явився, що підтверджується актом від 03.02.2023 складеним та підписаним директором Товариства ОСОБА_1, представником позивача ОСОБА_2 та фізичною особою ОСОБА_3 . Позивач вказує, що жодного рішення Єдиного учасника Товариства за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , про звільнення з посади директора Товариства та питання порядку денного про звільнення позивача з посади директора Товариства, до позивача чи Товариства з обмеженою відповідальністю "Анкор Персонал Україна" доведено не було та ОСОБА_1 не був звільнений відповідно до його заяви у порядку встановленому законом.

Посилаючись на ст. 38 Кодексу законів про працю України, ст. 30, 32 Закону України "Про товариства з додатковою та обмеженою відповідальністю", у позові ОСОБА_1 просить визнати трудові відносини між ним та відповідачем припиненими з 03.02.2023 та виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відомості про ОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "АНКОР ПЕРСОНАЛ УКРАЇНА".

2. Стислий виклад позиції відповідача

У поданому відзиві на позовну заяву (підписаний директором ОСОБА_1 ), відповідач визнає позовні вимоги та просить суд задовольнити позов.

3. Процесуальні дії у справі

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/7938/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "АНКОР ПЕРСОНАЛ Україна" на стадії процедури розпорядження майном введеної ухвалою суду від 15.06.2023.

До Господарського суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі за текстом - ОСОБА_1 позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Анкор Персонал Україна" (далі за текстом - ТОВ "Анкор Персонал Україна", відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнання припиненими трудові відносини ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з Товариством з обмеженою відповідальністю "АНКОР ПЕРСОНАЛ УКРАЇНА" (ідентифікаційний код 36218922, місцезнаходження: 01033, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЖИЛЯНСЬКА, будинок 31) з 03 лютого 2023 року у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 із займаної посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю "АНКОР ПЕРСОНАЛ УКРАЇНА" (ідентифікаційний код 36218922) на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України;

- виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, зокрема з розділу: "Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо: ", відомості про ОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "АНКОР ПЕРСОНАЛ УКРАЇНА" (ідентифікаційний код 36218922).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2023 (суддя Приходько І.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 05.04.2023.

29.03.2023 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Анкор Персонал Україна" надійшов відзив на позовну заяву (підписаний директором ОСОБА_1 ), відповідно до якого відповідач визнає позовні вимоги та просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2023 (суддя Приходько І.В.) відкладено підготовче засідання на 05.07.2023. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Компанію АНКОР ІНТЕРНЕШНЛ ЛІМІТЕД (ANCOR INTERNATIONAL LIMITED). Зокрема, зобов`язано позивача подати до Господарського суду міста Києва належним чином нотаріально завірені копії перекладу на англійську мову у двох примірниках: ухвали Господарського суду міста Києва від 05.04.2023 у справі №910/2166/23. Зупинено провадження по справі №910/2166/23 до виконання судового доручення про вручення судових та позасудових документів чи повідомлення про неможливість такого вручення.

17.05.2023 через відділ автоматизованого документообігу суду позивач подав документи на виконання вимог ухвали суду від 05.04.2023.

02.06.2023 Господарський суд міста Києва звернувся до Міністерства закордонних справ і у справах Співдружності Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії з проханням про вручення за кордоном судових та позасудових документів, а саме ухвали суду від 05.04.2023.

04.07.2023 через відділ автоматизованого документообігу суду від позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання без присутності представника позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2023 (суддя Приходько І.В.) поновлено провадження у справі № 910/2133/23.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2023 (суддя Приходько І.В.) відкладено підготовче засідання на 20.12.2023. Зобов`язано Компанію АНКОР ІНТЕРНЕШНЛ ЛІМІТЕД (ANCOR INTERNATIONAL LIMITED) надати суду оформлений відповідно до міжнародних угод документ, що є доказом правосуб`єктності юридичної особи (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо). Зокрема, зобов`язано позивача подати до Господарського суду міста Києва належним чином нотаріально завірені копії перекладу на англійську мову у двох примірниках: ухвали Господарського суду міста Києва від 05.07.2023 у справі № 910/2166/23. Зупинено провадження по справі № 910/2166/23 до виконання судового доручення про вручення судових та позасудових документів чи повідомлення про неможливість такого вручення.

03.11.2023 через відділ автоматизованого документообігу суду від позивача надійшла заява, відповідно до якої позивач на виконання ухвали суду від 05.07.2023 просить суд долучити до матеріалів справи переклади ухвали Господарського суду міста Києва від 05.07.2023.

07.11.2023 Господарський суд міста Києва звернувся до Міністерства закордонних справ і у справах Співдружності Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії з проханням про вручення за кордоном судових та позасудових документів, а саме ухвали суду від 05.07.2023

20.12.2023 судові засідання не відбулись у зв`язку з перебуванням судді Приходько І.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.01.2024 (суддя Приходько І.В.) поновлено провадження у справі № 910/2166/23.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.01.2024 (суддя Приходько І.В.) відкладено підготовче засідання на 19.06.2024. Зобов`язано Компанію АНКОР ІНТЕРНЕШНЛ ЛІМІТЕД (ANCOR INTERNATIONAL LIMITED) надати суду оформлений відповідно до міжнародних угод документ, що є доказом правосуб`єктності юридичної особи (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо). Зокрема, зобов`язано позивача подати до Господарського суду міста Києва належним чином нотаріально завірені копії перекладу на англійську мову у двох примірниках: ухвали Господарського суду міста Києва від 08.01.2024 у справі № 910/2166/23. Зупинено провадження по справі № 910/2166/23 до виконання судового доручення про вручення судових та позасудових документів чи повідомлення про неможливість такого вручення.

17.01.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_4 про вступ у справу як третьої особи, в якій ОСОБА_4 просить суд залучити її до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 06.02.2024 № 01.3-16/435/24 у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_5 , проведено повторний автоматичний розподіл справи, за результатами якого справу № 910/2166/23 передано на розгляд судді Щербакова С.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2024 прийнято справу № 910/2166/23 до свого провадження. Поновлено провадження у справі № 910/2166/23. Розгляд справи № 910/2166/23 здійснюється за правилами загального позовного провадження. Зокрема, підготовче засідання призначено на 19.06.2024.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 19.06.2024 повідомлено про виклик відповідача та третьої особи у підготовче засідання, яке призначене на 25.06.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 справу № 910/2166/23 а позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Анкор Персонал Україна", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Компанія АНКОР ІНТЕРНЕШНЛ ЛІМІТЕД (ANCOR INTERNATIONAL LIMITED) про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити дії - передано до належного суду, а саме до Господарського суду міста Києва, на розгляді якого перебуває справа № 910/7938/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "АНКОР ПЕРСОНАЛ Україна".

Матеріали судової справи № 910/7938/23 (910/2166/23) передано на розгляд раніше визначеному складу суду - судді Стасюку С.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2024 справу № 910/7938/23 (910/2166/23) в межах розгляду справи № 910/7938/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "АНКОР ПЕРСОНАЛ УКРАЇНА" прийнято до свого провадження. Підготовче засідання призначено на 05.09.2024.

У судовому засіданні 05.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.10.2024. Ухвалою суду від 05.09.2024 повідомлено відповідача та третю особу про призначення справи до розгляду по суті на 17.10.2024.

У судове засідання 17.10.2024 сторони не з`явилися, про місце, дату та час судового засідання повідомлялися належним чином.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 17.10.2024, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення по суті спору.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Відповідно до протоколу Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Анкор Персонал Україна" (далі - Товариство) від 17.06.2013 № 16 ОСОБА_1 було призначено на посаду директора Товариства з 22 червня 2013 року.

На виконання протоколу Загальних зборів учасників Товариства від 17.06.2013 № 16 згідно наказу від 20.06.2013 № 440-к ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків директора Товариства.

У зв`язку із призначенням позивача на посаду директора Товариства 22.06.2013 між Товариством, в особі представника єдиного учасника Товариства - ЗАТ "Холдингова компанія Анкор", (юридична особа за законодавством російської федерації) та позивачем було укладено трудовий договір, відповідно до п. 2.5 якого зазначено, що вказаний трудовий договір укладено на 5 років.

Після спливу 5 років строку дії контракту, його сторони не вчинили дій спрямованих на припинення вказаного строкового трудового договору та трудові відносини позивача з відповідачем були продовжені на невизначений строк відповідно до вимог закону.

24.02.2022 після повномасштабного вторгнення країни агресора - російської федерації на територію України та розв`язання відкритої зухвалої збройної aгpecії проти України позивач відмовився співпрацювати з Єдиним учасником Товариства - КОМПАНІЕЮ АНКОР ІНТЕРНЕШНЛ ЛІМІТЕД (нерезидент з місцезнаходженням у Великобританії), учасниками якої є громадяни російської федерації ОСОБА_6 (75% статутного капіталу), ОСОБА_7 (15% статутного капіталу) та ОСОБА_8 (10% статутного капіталу).

У зв`язку із вжиттям обмежувальних заходів до юридичних осіб, кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти російської федерації, значна частина персоналу відповідача була звільнена за власним бажанням (в тому числі у зв`язку з переходом на роботу до іншої юридичної особи, яка фактично знаходиться під контролем згаданих вище громадян російської федерації).

Враховуючи абсолютне небажання та принципову неможливість продовжувати працювати в Товаристві, де кінцевими бенефіціарними власниками є громадяни країни - агресора, позивач неодноразово усно заявляв про своє бажання припинити трудові відносити та бути звільненим з посади директора Товариства, натоміть, як зазначає позивач, такі прохання були проігноровані з боку Учасника Товариства.

Згідно п. 8.5. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Анкор Персонал Україна", затвердженого рішенням Загальних зборів учасників Товариства від 11.10.2018 (протокол № 27), Загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності Товариства.

Відповідно до п. 8.6. Статуту Товариства до виключної компетенції Загальних зборів учасників наложить, зокрема, обрання виконавчого органу Товариства.

Згідно п. 8.29. Статуту Товариства повноваження директора можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового директора або тимчасово виконуючого його обов`язки.

За умовами п. 8.7., 8.10. Статуту Товариства Загальні збори учасників можуть бути скликані (скликаються) з ініціативи виконавчого органу Товариства.

В п. 8.11. Статуту Товариства передбачено, що виконавчий орган Товариства скликає Загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства.

Відповідно до п. 8.12. Статуту Товариства виконавчий орган Товариства зобов`язаний повідомити Учасників Товариства не менше ніж за 3 дні до запланованої дати проведення Загальних зборів учасників.

Згідно п. 8.13. Статуту Товариства повідомлення про проведення Загальних зборів учасників надсилається засобами електронного зв`язку, а саме - на адреси електронної пошти кожного учасника.

Як вбачається із Витягу від 06.01.2023 з реєстру юридичних осіб Великобританії, сформованих на сайті Global Database щодо КОМПАНІЇ АНКОР ІНТЕРНЕШНЛ ЛІМІТЕД (Великобританія) інформація про адресу електронної пошти для зв`язку з компанією відсутня, копія витягу міститься в матеріалах справи.

Позивач вказує, що з метою дотримання вимог статуту та належного скликання Загальних зборів учасників Товариства 06.01.2023 директором Товариства було направлено на адресу єдиного учасника Товариства запит про надання інформації про адресу електронної пошти для відправлення відповідного повідомлення про скликання Загальних зборів учасників, що підтверджується накладною кур`єрської служби доставки DIMЕХ № 45370824. Однак, позивач вказує, що відповіді на вказаний запит не надходило.

19.01.2023 позивачем було направлено на адресу третьої особи заяву про звільнення з посади директора Товариства з 03.02.2023 за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України, що підтверджується накладною кур`єрської служби доставки DIMEX № 45370825 та відповіддю ТОВ "НЕКТАРІН.ЮА" від 08.02.2023, листом ТОВ "ДАЙМЕКС-КИЇВ" від 20.05.2022, відповідні докази, зокрема, копія заяви, накладної, відповіді ТОВ "НЕКТАРІН.ЮА" від 08.02.2023 та листа ТОВ "ДАЙМЕКС-КИЇВ" від 20.05.2022 містяться в матеріалах справи. Заява позивача було доставлена третій особі 31.01.2023, що підтверджується звітом про доставку компанією UPS (маршрут Польща-Великобританія).

У зв`язку з відсутністю в офіційних реєстрах даних щодо адреси електронної пошти КОМПАНІЇ АНКОР ІНТЕРНЕШНЛ ЛІМІТЕД (Великобританія) та ненаданням відповіді на запит директора Товариства, виконавчим органом Товариства 30.01.2023, на виконання вимог п. 8.13. Статуту Товариства, було здійснено направлення повідомлення про скликання Загальних зборів учасників Товариства на 03.02.2023, о 09-00 год., з винесенням на розгляд Єдиного учасника Товариства питання порядку денного про розгляд заяви директора ОСОБА_1 про звільнення та припинення повноважень директора, на електронну адресу Єдиного учасника - ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначену як таку на сайті https://ancor.lv/ru/privacy-policy/, копія відповідного повідомлення та підтвердження направлення міститься в матеріалах справи.

На призначений день та час - 03.02.2023, о 09-00 год. за адресою місцезнаходження Товариства - 01033, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 31, представник Єдиного учасника Товариства не з`явився, що підтверджується актом від 03.02.2023 складеним та підписаним директором Товариства ОСОБА_1 , представником позивача ОСОБА_2 та фізичною особою ОСОБА_3 , оригінал акту також міститься в матеріалах справи.

Позивач вказує, що жодного рішення Єдиного учасника Товариства за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , про звільнення з посади директора Товариства та питання порядку денного про звільнення позивача з посади директора Товариства, до позивача чи Товариства з обмеженою відповідальністю "Анкор Персонал Україна" доведено не було та ОСОБА_1 не був звільнений відповідно до його заяви у порядку встановленому законом.

Товариством було додатково направлено запит третій особі від 03.02.2023 про надання інформації щодо результатів розгляду питань порядку денного щодо розгляду заяви позивача про звільнення з посади (копія запиту та підтвердження направлення додані позивачем до позову). Однак, відповіді на вказаний запит надано не було.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Статтею 16 ЦК України положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 ГК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 28.05.2020 у справі № 910/7164/19, для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка на її думку порушує її права й охоронювані законом інтереси.

Згідно ст. 38 Кодексу законів про працю України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу, власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Отже, відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Разом з тим, особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства. Вказана позиція викладена Верховним Судом у постанові від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18.

Частиною 1 ст. 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників є вищим органом товариства.

Загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства (ч. 1 ст. 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю").

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не визначено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.

Згідно ч. 1-3 ст. 99 ЦК України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства.

Як було встановлено судом, виконавчим органом Товариства, 30.01.2023, на виконання вимог п. 8.13. Статуту Товариства, було здійснено направлення повідомлення про скликання Загальних зборів учасників Товариства на 03.02.2023, о 09-00 год., з винесенням на розгляд Єдиного учасника Товариства питання порядку денного про розгляд заяви директора ОСОБА_1 про звільнення та припинення повноважень директора.

Втім, на призначений день та час - 03.02.2023, о 09-00 год., представник Єдиного учасника Товариства не з`явився, що підтверджується актом від 03.02.2023 складеним та підписаним директором Товариства ОСОБА_1, представником позивача ОСОБА_2 та фізичною особою ОСОБА_3 .

Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 № 14-рп/2004, від 16.10.2007 № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 № 2-рп/2008 зазначив, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Незважаючи на те, що право на працю безумовно є правом, а не обов`язком, для належної реалізації свого права на звільнення за власним бажанням керівник (директор) товариства має не тільки написати заяву про звільнення за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України та подати/надіслати її всім учасникам товариства, а й за власною ініціативою, як виконавчий орган товариства, скликати загальні збори учасників товариства, на вирішення яких і поставити питання щодо свого звільнення.

У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими. Аналогічну позицію висловив Верховний Суд від 24.12.2019 у постанові № 758/1861/18.

Передбачений ч. 1 ст. 38 КЗпП України порядок розірвання трудового договору з ініціативи директора передбачає попередження ним про це власника або уповноваженого органу письмово за два тижні та ініціювання скликання загальних зборів учасників. У випадку вчинення директором відповідних дій, на учасників товариства покладено обов`язок розглянути заяву директора про звільнення та прийняти відповідне рішення про таке звільнення. При цьому на особу, яка ініціює питання проведення загальних зборів, покладено обов`язок належного повідомлення інших учасників товариства про скликання зборів у порядку, встановленому чинним законодавством та статутом підприємства.

Матеріалами справи підтверджено, що 19.01.2023 позивачем було направлено на адресу третьої особи заяву про звільнення з посади директора Товариства з 03.02.2023 за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України, а також 30.01.2023 виконавчим органом Товариства на виконання вимог п. 8.13. Статуту Товариства, було здійснено направлення повідомлення про скликання Загальних зборів учасників Товариства на 03.02.2023, о 09-00 год., з винесенням на розгляд Єдиного учасника Товариства питання порядку денного про розгляд заяви директора ОСОБА_1 про звільнення та припинення повноважень директора. Вказані докази свідчать про дотримання ОСОБА_1 вимог закону щодо реалізації свого права на припинення трудових відносин із товариством.

Однак, невирішення загальними зборами учасників товариства питання про звільнення за власним бажанням працівника з посади директора є порушенням прав позивача.

Відтак, обраний позивачем спосіб захисту його порушеного права як визнання трудових відносин з відповідачем припиненими є правомірним, оскільки, позивачем вичерпано процедурні можливості реалізувати своє право на припинення трудових відносин.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога в частині визнання трудових відносин між позивачем та відповідачем припиненими з 03.02.2023, у зв`язку зі звільненням із займаної посади на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України, є доведеною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про зобов`язання внести відповідні зміни (провести реєстраційну дію) до відомостей про керівника відповідача, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", у тому числі щодо зобов`язання вчинення реєстраційних дій.

За змістом п. 3 ч. 5 ст. 25 "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої цієї статті, проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру (крім випадків, передбачених пунктами 1 та 2 цієї частини).

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 в справі № 910/7164/19.

У постанові Верховного Суду у складі Колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.02.2020 у справі № 914/393/19 зроблено висновок, що як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

При цьому, оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам необхідно виходити з його ефективності. Це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

За приписами ч. 2 ст. 5 ГПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити (пункт 8.5 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі N 910/6642/18).

Отже, виходячи із вище викладеного, можна дійти висновку, що процедура звільнення директора із займаної посади внаслідок припинення трудових відносин з товариством має супроводжуватись виключенням директора з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 24.12.2019 у справі №758/1861/18 зазначив, що факт припинення повноважень директора як посадової особи законодавець пов`язує із моментом внесення відповідного запису до ЄДРПОУ.

Враховуючи зазначене, у зв`язку із прийняттям судом рішення щодо визнання припиненими трудових відносин позивача з відповідачем, суд дійшов висновку також і про задоволення вимоги позивача в частині виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про ОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Анкор Персонал Україна".

Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Отже, з огляду на викладене вище, суд вважає, що наявні підстави для визнання припиненими трудових відносин ОСОБА_1 з 03.02.2023, у зв`язку зі звільненням позивача із посади директора на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України та виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про ОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Анкор Персонал Україна", відтак, позов підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

2. Визнати припиненими трудові відносини ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з Товариством з обмеженою відповідальністю "Анкор Персонал Україна" (ідентифікаційний код 36218922, місцезнаходження: 01033, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 31) з 03 лютого 2023 року у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 із займаної посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Анкор Персонал Україна" (ідентифікаційний код 36218922) на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

3. Виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, зокрема з розділу: "Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо:", відомості про ОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Анкор Персонал Україна" (ідентифікаційний код 36218922).

4. Стягнути з Товариством з обмеженою відповідальністю "Анкор Персонал Україна" (ідентифікаційний код 36218922, місцезнаходження: 01033, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 31) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 5 368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн 00 коп.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 28.10.2024

Суддя Сергій СТАСЮК