ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року Справа № 924/413/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Маціщук А.В.

суддя Філіпова Т.Л.

суддя Василишин А.Р.

секретар судового засідання Захарова М.О.

за участю представників сторін:

прокурора - Мельничук Л.О.

позивача Хмельницької міської ради - не з`явилися

позивача Західного офісу Державної аудиторської служби України - не з`явилися

відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Промгаз Сіті - Шайко С.В.

відповідача Комунального підприємства "Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр" Хмельницької міської ради - не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Промгаз Сіті"

на рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.07.2024 р.

постановлене у м. Хмельницький, повний текст складено 30.07.2024 р.

у справі № 924/413/24 (суддя Грамчук І.В.)

за позовом Окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради та Західного офісу Державної аудиторської служби України

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю Промгаз Сіті

2. Комунального підприємства "Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр" Хмельницької міської ради

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 53850,82 грн.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення від 29.07.2024 р. Господарський суд Хмельницької області задоволив позов Окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради та Західного офісу Державної аудиторської служби України у справі № 924/413/24. Суд ухвалив рішення про визнання недійсними додаткові угоди № 1 від 26.02.2021 р. та № 2 від 11.10.2022 р. до договору про постачання електричної енергії споживачу, які укладені Товариством з обмеженою відповідальністю Промгаз Сіті та Комунальним підприємством "Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр" Хмельницької міської ради, та про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Промгаз Сіті на користь Хмельницької міської ради 53850,82 грн. безпідставно збережених коштів.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Промгаз Сіті" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Вважає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню.

Стверджує, що порядок зміни істотних умов договору передбачений сторонами у договорі не суперечить нормам законодавства України у сфері публічних закупівель, а саме п. 7 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі". Тоді як підставою стало прийняття регулятором ринку Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, постанови від 01.12.2021 р. № 2454 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК "Укренерго" на 2022 рік", тому збільшилась ціна за одиницю товару, яка обраховується за формулами, що викладені у підпункті 5.6.2 пункту 5.6. договору, де визначено розрахунок коливання ціни на ринку та розрахунок визначення середньозваженої ціни на РДН. При цьому коливання ціни на ринку має бути обґрунтовано та підтверджено даними ДП "Оператор ринку", зокрема даними, розміщеними на офіційному сайті http://www.oree.com.ua/.

Звертає увагу, що джерелом фінансування закупівлі є використання не лише бюджетних коштів (кошти загального фонду), а й власних коштів від господарської діяльності підприємства (кошти спеціального фонду).

Вважає, що суд першої інстанції не врахував правові позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладені у постановах від 10.07.2024 р. у справі № 918/654/23, від 21.03.2019 р. у справі № 912/898/18 у подібних правовідносинах щодо участі у справі Держаудитслужби в якості позивача та доводить, що у спірних правовідносинах Держаудитслужба не набула статусу позивача.

Просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.07.2024 р. у справі № 924/413/24 та відмовити у повному обсязі в задоволенні позову Окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради та Західного офісу Державної аудиторської служби України до ТОВ "Промгаз Сіті" та Комунального підприємства "Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр" Хмельницької міської ради про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 53850,82 грн.

Окружна прокуратура міста Хмельницького подала відзив на апеляційну скаргу, у якому вважає, що рішення Господарського суду Хмельницької області у даній справі є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Зазначає, що пропозиція учасника ТОВ «Промгаз Сіті» подана 17.12.2022 р., а постанова НКРЕКП № 2454 була прийнята ще 01.12.2021 р. та оприлюднена на офіційному веб-сайті регулятора 01.12.2021 р., відповідно, така постанова була доступною для ознайомлення учасниками та замовнику ще до подачі пропозиції.

Зауважує, що підняття ціни за додатковою угодою № 2 11.10.2022 р. у порівнянні із базовою ціною, яка визначена у договорі, відбулося більше, аніж на 10 %, чим порушено вимоги п.2 ч.5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а також п.5.6.1. та п.13.6. договору.

Посилається на правову позицію Великої Палати Верховного Суду викладену у постанові від 24.01.2024 р. у справі № 922/2321/22 та доводить, що у разі визнання судом недійсними двох додаткових угод, грошові кошти в сумі 53 850,82 грн є такими, що були безпідставно одержані ТОВ «Промгаз Сіті», підстава їх набуття відпала, а тому ТОВ «Промгаз Сіті» зобов`язаний їх повернути Хмельницькій міській раді, що відповідає нормам 8 статей 216, 1212 ЦК України.

Просить залишити без змін рішення Господарського суду Хмельницької області у справі № 924/413/24, а апеляційну скаргу ТОВ «Промгаз Сіті» - без задоволення.

19.09.2024 р. позивач Західний офіс Держаудитслужби подав заяву про розгляд справи № 924/413/24 без його участі та без участі його представника.

Позивач Хмельницька міська рада та відповідач Комунальне підприємство "Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр" Хмельницької міської ради відзиву на апеляційну скаргу не подали і не забезпечили явку представників у судове засідання 08.10.2024 р., тоді як були повідомлені судом про дату, час і місце розгляду справи в установленому порядку, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа /а.с. 94 95 у т.2/.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Визначальним з урахуванням наведених норм є можливість розгляду справи в даному судовому засіданні, а не явка в судове засідання представників сторін.

Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась та додаткові докази судом не витребовувались, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представників позивача Хмельницької міської ради та відповідача Комунального підприємства "Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр" Хмельницької міської ради, за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 08.10.2024 р. представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги. Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши в судовому засіданні пояснення прокурора та представника скаржника, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судом першої інстанції, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

Комунальним підприємством "Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр Хмельницької міської ради на веб-порталі уповноваженого органу було оприлюднено відомості про проведення відкритих торгів із закупівлі електричної енергії (ідентифікатор закупівлі UA-2021-11-18-014629-а) /а.с. 26 у т.1/.

Згідно з поданою 17.12.2021 р. тендерною пропозицією № 17-12/4/8 ТОВ Промгаз Сіті зазначено, що учасник має можливість та погоджується поставити комунальному підприємству 576 000 кВт*год електричної енергії за ціною 3,74 грн. за 1 кВт*год з ПДВ, у т.ч. включаючи тариф на послуги з її передачі. Також, у разі визначення його переможцем торгів, бере на себе зобов`язання виконувати всі умови, що передбачені договором та дотримуватися умов своєї пропозиції протягом 90 днів із дати кінцевого строку подання пропозицій /а.с. 27 28 у т.1/. Аналогічні зобов`язання учасник підтвердив у своїх гарантійних листах щодо ціни, щодо постачання та щодо згоди з проектом договору та його істотними умовами від 09.12.2021 р. /а.с. 29 32 у т.1/.

За результатами процедури відкритих торгів ТОВ Промгаз Сіті визнано переможцем із найнижчою ціновою пропозицією /а.с. 33 у т.1/.

06.01.2022 р. КП Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр/споживач та ТОВ Промгаз Сіті/постачальник уклали договір про постачання (закупівлю) електричної енергії № 1 /а.с. 36 40 у т.1/.

Пунктом 1.4. договору визначено, що цей договір укладений на підставі умов тендерної документації та комерційної пропозиції постачальника, поданої згідно процедури закупівлі (ідентифікатор процедури UА-2021-11-18-014629-а).

Відповідно до п. 2.1. договору постачальник продає споживачу товар - електричну енергію (ДК 021:2015 - 09310000-5 електрична енергія), а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Обсяги закупівлі за договором складають 576 000 кВт/год. (п.2.2. договору).

Ціна договору становить 2154239,00 гри в т.ч. ПДВ та визначається у додатку № 1 до договору Комерційна пропозиція (п.п.5.1, 5.2 договору).

Ціна товару включає в себе вартість послуг оператора системи передачі електричної енергії. Інформація про розмір тарифу на вказані послуги міститься в додатку № 1 до договору (п.п. 5.3 договору). Вказані послуги оплачуються споживачем через постачальника (п.п. 5.4 договору).

Відповідно до п. 5.5 договору сторони домовилися, що фактична ціна поставки визначається щомісяця (розрахунковий період) та змінюється порівняно з базовою ціною шляхом внесення змін до договору у письмовій формі, а саме шляхом підписання актів приймання-передачі товару згідно п. 5.14. договору. У разі зміни складової ціни товару - тарифу на передачу електричної енергії, затвердженого відповідною постановою НКРЕКП, зміна умов договору щодо ціни за одиницю товару в частині тарифу здійснюється шляхом укладання та підписання сторонами додаткової угоди до договору, згідно п. 5.8. договору.

На виконання вимог п.2 ч.5 ст.41 Закону України Про публічні закупівлі зміна ціни за одиницю товару та встановлення щомісячної ціни поставки товару здійснюється, виходячи з коливання ціни товару на ринку, а саме, зміни середньозваженої ціни на ринку на добу наперед (РДН) (п. 5.6 договору).

У п. 5.6.1 договору регламентовано порядок та умови збільшення ціни за одинцю товару не більше, ніж на 10 % від базової ціни за одиницю товару пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку, у разі коливання ціни такого товару за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Згідно п. 5.8 договору на виконання п. 7 ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі у разі зміни складової ціни товару - тарифу на передачу електричної енергії, затверджених постановами НКРЕКП, зміна умов цього договору щодо зміни ціни за одиницю товару в частині тарифу здійснюється шляхом укладання та підписання сторонами додаткової угоди до договору та викладенням нової редакції додатку № 1 до договору.

Додаткова угода має містити посилання на дату та номер документу, яким змінено тариф на передачу та/або розподіл електричної енергії, дату (період), з якої такий тариф починає діяти, а також розмір встановленого тарифу у стовпчику 5 таблиці додатку № 1 до договору.

Згідно з п. 13.6. договору істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених умовами цього договору з урахуванням вимог ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі.

Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами, скріплення печатками сторін (за наявності) і діє до 31.12.2022 р. включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань в частині розрахунків (п. 13.1 договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

Згідно з комерційною пропозицією (додаток № 2 до договору) базова ціна товару без ПДВ з тарифом на передачу складає 3,11666 грн за 1 кВт*год. Також у п.1.1. Комерційної пропозиції зазначено, що у відповідності до п. 5.3 договору тариф на передачу електричної енергії, що включений в ціну, за одиницю товару станом на дату проведення аукціону по процедурі, згідно якої укладено цей договір, затверджено постановою НКРЕКП № 2353 від 09.12.2020 р. та становить - 0,29393 коп. без ПДВ /а.с. 41 зв. у т.1/.

26.01.2022 р. із посиланням на п.7 ч.5 ст.41 Закону України Про публічні закупівлі КП Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр та ТОВ Промгаз Сіті уклали додаткову угоду № 1, у п.1 якої зазначено, що у зв`язку із прийняттям постанови НКРЕП № 2454 від 01.12.2021 р. Про встановлення тарифів на послуги з передачі електричної енергії на 2022 рік сторони вирішили додаток № 1 до договору від 06.01.2022 р. викласти у новій редакції.

При цьому додаткова угода до договору розповсюджується на правовідносини, що виникли з 06.01.2022 р. /а.с. 43 у т.1/.

Згідно з додатком № 1 до додаткової угоди № 1 до договору у зв`язку із збільшенням сторонами тарифу на передачу електричної енергії, базова ціна за одиницю товару становить 3,16837 грн/кВт*год без ПДВ, а обсяг поставки товару зменшено до 566600,2287 кВт /а.с. 43 зв. у т.1/.

Відповідно до додаткової угоди № 2 від 11.10.2022 р. сторони на підставі п.2 ч.5 ст.41 Закону України Про публічні закупівлі погодили підняти ціну за одиницю товару у зв`язку із її збільшенням на ринку, до 3,10216 грн/кВт/год без ПДВ без тарифу на передачу. Також, за цією додатковою угодою зменшено обсяги постачання товару за договором до 542615,73 к/Вт/год. Додаткова угода та договору розповсюджується на правовідносини, що виникли з 01.09.2022 р. /а.с. 44 у т.1/.

TOB "Промгаз Сіті" на виконання договору поставлено 363914 кВт*год електричної енергії на загальну суму 1414886,27 грн., що підтверджено актами приймання-передачі, які підписані сторонами, а саме:

- згідно акту № 34 за січень 2022 року 27022 кВт*год на суму 102738,83 грн. з ПДВ /а.с. 46 у т.1/;

- згідно акту № ПГС00000137 за лютий 2022 року - 34640 кВт*год на суму 131702,81 грн. з ПДВ /а.с. 47 зв. у т.1/;

- згідно акту № ПГС00000223 за лютий 2022 року - 4093 кВт*год на суму 15561,77 грн. з ПДВ /а.с. 48 зв. у т.1/;

- згідно акту № ПГС00000299 за березень 2022 року - 32807 кВт*год на суму 124733,65 грн. з ПДВ /а.с. 49 зв. у т.1/;

- згідно акту 568 за квітень 2022 року - 44203 кВт*год на суму 168061,75 грн. з ПДВ /а.с. 50 зв. у т.1/;

- згідно акту № 890 за травень 2022 року - 43815 кВт*год на суму 166586,56 грн. з ПДВ /а.с. 52 у т.1/;

- згідно акту № 971 за червень 2022 року - 27454 кВт*год на суму 104381,32 грн. з ПДВ /а.с. 53 у т.1/;

- згідно акту № ПГС00000735 за липень 2022 року - 27826 кВт*год на суму 106795,67 грн. з ПДВ /а.с. 54 зв. у т.1/;

- згідно акту № ПГС00000829 за липень 2022 року - 3 кВт*год на суму 11,41 грн. з ПДВ /а.с. 55 зв. у т.1/;

- згідно акту № 1164 за серпень 2022 року - 28798 кВт*год на суму 109491,26 грн. з ПДВ /а.с. 56 зв. у т.1/.

- згідно акту № 1337 за вересень 2022 року - 31704 кВт*год на суму 131170,86 грн. з ПДВ /а.с. 58 зв. у т.1/.

- згідно акту № 1471 за жовтень 2022 року - 42605 кВт*год на суму 176272,22 грн. з ПДВ /а.с. 60 у т.1/.

- згідно додаткового акту № ПГС000001185 за жовтень 2022 року - 2 кВт*год на суму 8,28 грн. з ПДВ /а.с. 64 у т.1/.

- згідно акту № 1598 за листопад 2022 року - 18942 кВт*год на суму 78369,88 грн. з ПДВ /а.с. 62 у т.1/.

КП Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр сплатило TOB "Промгаз Сіті" загалом 1414886,27 грн на підставі платіжних доручень № 35 від 24.02.2022 р. на суму 102738,83 грн /а.с. 47 у т.1/; № 61 від 15.03.2022 р. на суму 131702,81 грн /а.с. 48 у т.1/; № 4098 від 08.04.2022 р. на суму 15561,77 грн /а.с. 49 у т.1/; № 4117 від 12.04.2022 р. на суму 124733,65 грн /а.с. 50 у т.1/; № 121 від 24.05.2022 р. на суму 157537,69 грн /а.с. 51 у т.1/; № 120 від 24.05.2022 р. на суму 10524,06 грн /а.с. 51 зв. у т.1/; № 145 від 17.06.2022 р. на суму 166586,56 грн /а.с. 52 зв. у т.1/; № 171 від 12.07.2022 р. на суму 104381,32 грн /а.с. 54 у т.1/; № 4776 від 11.08.2022 р. на суму 105795,67 грн /а.с. 55 у т.1/; № 4830 від 17.08.2022 р. на суму 11,41 грн /а.с. 56 у т.1/; № 226 від 20.09.2022 р. на суму 109491,26 грн /а.с. 58 у т.1/; № 261 від 25.10.2022 р. на суму 131170,86 грн /а.с. 59 зв. у т.1/; № 284 від 14.11.2022 р. на суму 176272,22 грн /а.с. 61 зв. у т.1/; № 320 від 20.12.2022 р. на суму 68104,82 грн /а.с. 63 у т.1/; № 5607 від 15.12.2022 р. на суму 10265,06 грн /а.с. 63 зв. у т.1/; № 5489 від 30.11.2022 р. на суму 8,28 грн /а.с. 64 зв. у т.1/.

У позовній заяві прокурор пояснює, що метою звернення до суду з позовом є захист інтересів держави, порушених унаслідок укладення додаткових угод до договору про постачання електричної енергії споживачу. Доводить, що обставини вчинення та наслідки оспорюваних правочинів не відповідають правовій природі здійснення публічних закупівель, яка заснована на чесній конкуренції в господарській діяльності учасників тендерів та замовників, та, крім того, порушує інтереси держави та суспільства, оскільки розпорядження бюджетними коштами відбувається всупереч принципам максимальної економії, ефективності та результативності їх витрачання.

Підставою реалізації прокурором представницьких функцій згідно зі ст. 23 Закону "Про прокуратуру" стала усвідомлена пасивна поведінка позивачів.

Так, листами Окружної прокуратури міста Хмельницького від 01.11.2023 р. № 55-6478вих-23 та від 01.11.2023 р. № 55-6477вих-23 /а.с. 65 68, 70 72 у т.1/ до Хмельницької міської ради та Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області відповідно прокурор просив повідомити про вжиті заходи до повернення надміру сплачених коштів за договором.

У відповідь на лист Хмельницька міська рада листом від 06.11.2023 р. № 5461-02-24-23 повідомила прокурора, що нею заходи судового захисту не вживалися. Також зазначила, що у Хмельницької міської ради відсутні належні докази для звернення до суду/а.с. 69 у т.1/.

Листом від 14.11.2023 р. № 6542-23 Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області повідомило прокурора про відсутність правових підстав для здійснення моніторингу спірній процедурі закупівлі /а.с. 73 у т.1/.

Листом від 05.04.2024 р. № 55-2361вих-24 55-1252-24 Окружна прокуратура міста Хмельницького повідомила Хмельницьку міську раду та Західний офіс Державної аудиторської служби України про намір звернення до суду з позовом до ТОВ «Промгаз Сіті» про визнання недійсними додаткових угод № 1 від 26.01.2022 р. та № 2 від 11.10.2022 р. до договору № 1 від 06.01.202 р. та стягнення коштів за товар, який не був поставлений згідно договору про закупівлю електричної енергії у сумі 53850,82 грн. /а.с. 78 у т.1/. Позивачі на таке повідомлення не відреагували.

Позивачі є належними органом місцевого самоврядування та органом державної влади, до компетенції яких віднесені відповідні повноваження у спірних правовідносинах.

Так, у статті 143 Конституції України визначено, що місцеві органи самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально- економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки та збори відповідно до закону; утворюють, реорганізовують та ліквідують комунальні підприємства, організації, установи. Відтак, завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності.

Відповідно до норм ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до повноважень міської ради належить, зокрема розгляд прогнозу місцевого бюджету, затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього; затвердження звіту про виконання відповідного бюджету; прийняття рішень щодо здійснення місцевих запозичень, щодо передачі коштів з відповідного місцевого бюджету.

Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади (пункти 4, 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08.04.1999).

Хмельницька міська рада є засновником Комунального підприємства "Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр Хмельницької міської ради" та власником його майна. Міська рада фінансує і контролює діяльність цього комунального підприємства, і з урахуванням вищенаведеного суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що рада є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів місцевого бюджету, а тому є належним позивачем у цій справі.

Відповідно до висновків викладених у постанові КАС ВС від 14.03.2018 р. у справі № 815/1216/16 комунальні підприємства створені органом місцевого самоврядування на основі комунального майна та здійснюють свою діяльність від імені територіальної громади, а тому всі прибутки, які отримано комунальними підприємствами від своєї діяльності є також власністю територіальної громади, тобто є бюджетними коштами (комунальним майном). Враховуючи те, що засновником та власником КП «Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр Хмельницької міської ради» відповідно до статуту є Хмельницька міська рада /а.с. 80 85 у т.1/, укладенням додаткових угод до договору про постачання електричної енергії споживачу порушені матеріальні інтереси останньої, оскільки з урахуванням додаткових угод КП «Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр Хмельницької міської ради» здійснено надмірну сплату коштів в розмірі 53850,82 грн.

З огляду на вищезазначене Хмельницька міська рада є органом, який наділений повноваженнями щодо розпорядження коштами місцевого бюджету. Правомірне та раціональне використання бюджетних коштів становить інтерес територіальної громади в особі Хмельницької міської ради. Отже, прокурор у справі, яка розглядається, правильно визначив позивачем Хмельницьку міську раду.

Разом з тим, відповідно до частин 1, 4 статті 7 Закону України "Про публічні закупівлі" уповноважений орган здійснює регулювання та реалізує державну політику у сфері закупівель у межах повноважень, визначених цим Законом. Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про публічні закупівлі" моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи. Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.

Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 р. № 43, визначено, що Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Згідно з підпунктами 3, 4, 9 пункту 4 цього Положення Держаудитслужба реалізує державний фінансовий контроль через здійснення державного фінансового аудиту, перевірки закупівель, інспектування (ревізії), моніторингу закупівель; здійснює контроль, зокрема, за дотриманням законодавства про закупівлі; вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства; передає в установленому порядку правоохоронним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю у разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь.

Відповідно до пунктів 8 та 10 частини 1 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право, зокрема порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Отже, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного та місцевих бюджетів, і в разі виявлення порушень законодавства має право пред`явити обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. З урахуванням наведеного Західний офіс Держаудитслужби є належним органом, уповноваженим державою, здійснювати функції щодо реалізації державної політики у сфері закупівель у спірних правовідносинах.

Отже, прокурор обґрунтував наявність інтересів держави порушенням законності у сфері публічних закупівель; правильно визначив органи, уповноважені державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; підтвердив наявність підстав для представництва інтересів держави у справі, оскільки позивачі не вжили заходів для усунення порушень Закону України «Про публічні закупівлі» та оскарження відповідної угоди; письмово повідомив Хмельницьку міську раду та Західний офіс Держаудитслужби про стверджуване порушення як наявність підстав для представництва в суді до звернення з цим позовом у порядку частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Звертаючись до компетентних органів до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор надав їм можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентними органами жодних заходів протягом розумного строку після повідомлення прокурора про стверджуване порушення, про що вони повідомили прокуратуру відповідними листами, кваліфікується як бездіяльність відповідних органів та є достатньою підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Таким чином, прокурор дотримався порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру».

Задоволивши позов суд першої інстанції виснував, що додаткові угоди № 1 від 26.01.2022р. та № 2 від 11.10.2022 р., якими внесено зміни до істотних умов основного договору № 1 від 06.01.2022 р., укладені сторонами з порушенням вимог законодавства у сфері публічних закупівель, а тому підлягають визнанню недійсними. Враховуючи визнання спірних додаткових угод недійсними суд першої інстанції також виснував про обгрунтованість позовних вимог про стягнення з ТОВ «Промгаз Сіті» 53850,82 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 628, статтею 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Так, згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з частиною другою ст. 189 Господарського кодексу України та ст. 632 ЦК України ціна є істотною умовою господарського договору.

Згідно з частиною першою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до пункту 7 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 7, ч. 5 ст. 33, ч. 4 ст. 46 Закону України "Про ринок електричної енергії" на ринку електричної енергії державному регулюванню підлягають, зокрема тарифи на послуги з передачі електричної енергії та тарифи на послуги з розподілу електричної енергії, які оприлюднюються відповідними операторами в порядку та строки, визначені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Колегією суддів встановлено, що 06.01.2022 р. КП Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр та ТОВ Промгаз Сіті уклали договір про постачання (закупівлю) електричної енергії № 1 /а.с. 36 40 у т.1/.

Ціна договору становить 2154239,00 гри в т.ч. ПДВ (з них - кошти місцевого бюджету - 1794239,00 грн) та визначається у додатку № 1 до договору Комерційна пропозиція (п. п.5.1, 5.2 договору).

Умовами п. 5.5 договору сторони узгодили, що у разі зміни складової ціни товару - тарифу на передачу електричної енергії, затвердженого відповідною постановою НКРЕКП, зміна умов договору щодо ціни за одиницю товару в частині тарифу здійснюється шляхом укладання та підписання сторонами додаткової угоди до договору, згідно п. 5.8. договору.

Отже, станом на момент підписання договору про закупівлю від 06.01.2022 р. сторонами погоджені істотні умови - предмет, кількість, ціна, строк виконання зобов`язань за договором відповідно до вимог ст. 180 Господарського кодексу України та Закону України "Про публічні закупівлі".

Додаткову угоду № 1 КП Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр та ТОВ Промгаз Сіті уклали 26.01.2022 р. Сторони погодили збільшити тариф на передачу електричної енергії до 0,34564 грн. за 1 кВт*год. із посиланням на набрання чинності 01.01.2021 р. постановою НКРЕКП від 01.12.2020 р. № 2545 /а.с. 43 у т.1/.

Колегія суддів звертає увагу, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, постановою № 2454 від 01.12.2021 р. "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК «Укренерго» на 2022 рік» встановила Приватному акціонерному товариству «Національна енергетична компанія «Укренерго» тариф на послуги з передачі електричної енергії на рівні 345,64 грн/Мвт-год (без урахування податку на додану вартість), визначивши, що постанова набирає чинності з 01 січня 2021 року, але не раніше дня, наступного за днем її оприлюднення на офіційному веб-сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Постанова оприлюднена на веб-сайті Регулятора 01.12.2021 р.

Отже, постанова НКРЕКП від 01.12.2021 р. № 2454, з посиланням на яку сторони договору збільшили тариф на розподіл електричної енергії, прийнята і оприлюднена 01.12.2021 р., тобто - до подання відповідачем у процедурі закупівлі UA-2021-11-18-014629-a своїх тендерних пропозицій 17.12.2021 р.

Таким чином на момент подання тендерної пропозиції та укладення договору постанова НКРЕКП від 01.12.2021 р. № 2454 щодо тарифу на передачу електричної енергії уже була оприлюднена, її зміст та строк набрання чинності були у доступі, тому зважаючи на визначений умовами закупівлі період постачання електричної енергії - 2022 рік, тарифи згідно з постановою могли бути враховані скаржником при визначенні базової ціни товару в пропозиції та договорі з огляду на принципи добросовісності, відкритості та прозорості.

Натомість скаржник як учасник ринку електричної енергії (електропостачальник), будучи обізнаним із положеннями постанови НКРЕКП щодо рівня тарифу на передачу електричної енергії, часу початку дії такого тарифу, подав тендерну пропозицію, що враховувала нижчий тариф на передачу, який передбачувано діяв лише до кінця 2021 року. Таким чином, досягнуто переваг перед іншими учасниками аукціону щодо визначення найбільш економічно вигідної цінової пропозиції.

Колегія суддів відзначає, що вказаною постановою встановлено тариф на послуги з передачі електричної енергії саме НЕК «Укренерго», а не відповідачу ТОВ «Промгаз Сіті» у цій справі. Крім того, на момент укладення сторонами договору про постачання електричної енергії споживачу було відомо про прийняття НКРЕКП постанови № 2454 від 01.12.2021 р., тому підписуючи договір та погоджуючи його істотні умови, відповідач повинен був оцінити можливість виконання зобов`язання щодо поставки електричної енергії станом на 06.01.2022 р., а тому укладення 26.01.2021 р. додаткової угоди № 1 та посилання на збільшення тарифу на послуги з передачі електричної енергії постановою НКРЕКП № 2454 від 01.12.2021 р. вже після підписання договору не є поважною підставою для внесення відповідних змін та не може бути розцінено як добросовісна поведінка сторін, яка забезпечує реалізацію принципів максимальної економії, ефективності та пропорційності.

Передбачена умовами договору про постачання електричної енергії споживачу зміна умов цього договору у випадку зміни регульованих цін (тарифів) і нормативів, які є складовими ціни електричної енергії, а саме, у випадку зміни регульованих цін (тарифів) на послуги з передачі та/або розподілу електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП, що включені у вартість товару з цим договором, не доводить виникнення у відповідача права змінити вартість електричної енергії, що поставляється ним за договором, у зв`язку із коливанням цін на ринку. При зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну, постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику при проведенні процедури закупівлі, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції). Таких доказів відповідачем надано не було та відповідних обставин судами не встановлено. Виключно зміна регульованих цін (тарифів) і нормативів, які є складовими ціни електричної енергії не може бути беззаперечною підставою для автоматичного перегляду (збільшення) погодженої сторонами ціни за одиницю товару.

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 07.03.2024 р. у справі № 910/401/23, правовідносини у якій є подібними до правовідносин у цій справі, та які колегія суддів враховує відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст. 236 ГПК України.

Колегія суддів оцінює як необґрунтовані посилання скаржника на ту обставину, що на день подання тендерної пропозиції відповідачем ще не набрала чинності постанова НКРЕКП № 2454 від 01.12.2021 р., оскільки, як зазначено вище, відповідач об`єктивно мав знати про прийняту постанову НКРЕКП від 01.12.2021 р. № 2454, якою було збільшено тариф на розподіл електричної енергії та мав би застосовувати її при формуванні тендерної пропозиції. У контексті наведеного критично оцінюються доводи відповідача про те, що договір укладений за цінами, які діяли на момент подання тендерної пропозиції та проведення аукціону, тоді як умови поставки передбачались не на момент подання тендерної пропозиції та проведення аукціону у 2021 році, а на 2022 рік.

Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підстав для збільшення ціни не було і умови додаткової угоди № 1 від 26.01.2022 р. не відповідають вимогам п. 7 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", відповідно, - підлягає визнанню недійсною згідно зі ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Щодо визнання недійсною додаткової угоди № 2 від 11.10.2022 р. колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Отже, у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

В іншому випадку не досягається мета Закону України «Про публічні закупівлі», яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 р. у справі № 922/2321/22. Такий правовий висновок враховується колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст. 236 ГПК України.

Колегією суддів встановлено, що КП Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр та ТОВ Промгаз Сіті, пославшись на коливання ціни на електричну енергію, уклали додаткову угоду № 2 від 11.10.2022 р. до договору, якою визначено, що ціна за 1 кВт/год спожиту електричну енергію за становить 3,4478 грн./кВт*год без ПДВ та починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з вересня 2022 /а.с. 44 у т.1/. Отже, такою додатковою угодою збільшено ціну за одиницю товару на 10,6 % від ціни товару, визначеної у договорі (3,1166 грн./кВт*год без ПДВ).

Оскільки відповідно до норм пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору додаткова угода № 2 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 06.01.2022 р. № 1 суперечить наведеним вище нормам ЦК України та Закону України «Про публічні закупівлі», тому правомірно визнана недійсною судом першої інстанції згідно з ч.1 ст.203 ЦК України.

Визнані недійсними додаткові угоди № 1, 2 не породжують правових наслідків, тому оплата за поставлену в період січня - листопада 2022 року електроенергію (363914 кВт*год) має розраховуватись за ціною, визначеною у договорі 3,1166 грн./кВт*год без ПДВ (3,7399 грн./ кВт*год з ПДВ). Відповідно, за поставлену протягом цього періоду електричну енергію Комунальне підприємство Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр мало сплатити кошти у сумі 1361035,45 грн. із розрахунку 3,7399 х 363914.

Решта сплаченої суми 53850,82 грн є такими, що безпідставно одержані відповідачем, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути позивачу відповідно до статей 216, 1212 ЦК України.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що прокурор, обґрунтовуючи позовну вимогу про стягнення, застосував норму ч.1 ст.670 ЦК України замість ст.1212 ЦК України, при цьому помилкове застосування зазначеної норми не призвело до ухвалення неправильного по суті рішення.

Такий висновок узгоджується з позицією Великої Палатою Верховного Суду, викладеною у постанові від 24.01.2024 р. у справі № 922/2321/22, яку враховано колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст. 236 ГПК України.

Обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia (такий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 р. у справі № 904/5726/19). Колегія суддів виходить із того, при вирішенні спору суд в межах своїх процесуальних функціональних повноважень та в межах позовних вимог встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки ін.) правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законодавець указує саме на "норму права", що є значно конкретизованим, аніж закон. Більше того, з огляду на норми Господарського процесуального кодексу України така функціональність суду носить імперативний характер. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходить своє відображення в судовому рішенні, зокрема у його мотивувальній й резолютивній частинах.

Колегія суддів відхиляє як необґрунтовані твердження скаржника про те, що відсутні підстави для стягнення коштів саме в дохід місцевого бюджету. Судом встановлено, що відповідно до статуту КП Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр, затвердженого рішенням Хмельницької міської ради від 10.11.2023 р. № 16, засновником підприємства є Хмельницька міська територіальна громада в особі Хмельницької міської ради. Майно підприємства є комунальною власністю і закріплюється за ним на праві оперативного управління (п. 9.1 статуту). Управління охорони здоров`я Хмельницької міської ради здійснює контроль за ефективним використанням та збереженням майна і коштів підприємства, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства (п. 6.5.5 статуту).

Відповідно до вимог ст. 29 Закону України "Про місцеве самоврядування в України" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад; встановлення порядку та здійснення контролю за використанням прибутків підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до п. 35 ч. 1 ст. 64 БК України частина чистого прибутку (доходу) комунальних унітарних підприємств та їх об`єднань належить до доходів загального фонду бюджетів сільських, селищних, міських територіальних громад.

Отже, доходи підприємства від господарської діяльності є комунальною власність територіальної громади.

З урахуванням викладеного, колегія суддів висновує, що комунальне підприємство у спірних правовідносинах діє як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня (отримувач бюджетних коштів) та є замовником товару (електричної енергії) в обсязі та в межах видатків, що визначені місцевою радою (розпорядником бюджетних коштів вищого рівня), а безпідставно сплачені бюджетні кошти за електричну енергію в подальшому будуть перераховані до доходів загального фонду місцевого бюджету Рівненської міської ради, з якого фактично були витрачені, оскільки іншого порядку повернення коштів не визначено.

З приводу решти доводів скаржника, викладених в його скарзі, колегія суддів азначає, що такі аргументи були почуті, враховані судами першої та апеляційної інстанції, натомість рішення є вмотивованим, і судом першої інстанції зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч.4 ст.11 ГПК України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України", "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.

За результатом перегляду рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.07.2024 р. у справі № 924/413/24 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і немає підстав для його скасування чи зміни. Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно зі ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Промгаз Сіті" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.07.2024 р. у справі № 924/413/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Справу № 924/413/24 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений 28.10.2024 р.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.