РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.10.2024Справа № 910/8972/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Приватного акціонерного товариства "ПРОМИСЛОВІ РЕГІОНИ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МВО ГРУП"

про стягнення 327 000,00 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст і підстави позовних вимог

Приватне акціонерне товариство "ПРОМИСЛОВІ РЕГІОНИ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МВО ГРУП" про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором перевезення вантажу №07/03-24ПР-1 від 07.03.2024.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2024 дану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

29.07.2024 позивачем подано заяву про усунення недоліків, допущених при поданні до суду даного позову.

Ухвалою від 05.08.2024 Господарський суд міста Києва прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/8972/24, постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Про розгляд справи відповідача було повідомлено ухвалою суду від 05.08.2024, направленою на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також у відповідності до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 05.08.2024 повернута на адресу суду поштовим відділенням зв`язку.

Зі змісту пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, вказана ухвала вручена відповідачу та відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

При цьому, суд зазначає, що не отримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії ухвали про відкриття провадження у справі за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням відповідачем, зумовлене суб`єктивною поведінкою відповідача щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на виконання умов договору про надання послуг з перевезення вантажу №07/03-24ПР-1 від 07.03.2024, позивач надав відповідачу послуги з перевезення вантажу автомобільним транспортом в період з 05.04.2024 по 16.05.2024 на загальну суму 234 000, 00 грн, на підтвердження чого надав акти здачі-прийняття робіт №ОУ-0000066 від 05.04.2024, №ОУ-0000155 від 16.05.2024, №ОУ-0000159 від 16.05.2024.

Позивач зазначив, що після наданих послуг було виставлено відповідачу відповідні рахунки для оплати наданих послуг: №СФ-0000042 від 05.04.2024 на суму 150 000,00 грн, №СФ-0000118 від 15.05.2024 на суму 42 000,00 грн, №СФ-0000120 від 15.05.2024 на 42 000,00 грн.

Оскільки, відповідач оплату наданих послуг здійснив частково у розмірі 15 560,00 грн, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 218 000,00 грн.

У зв`язку із неналежними виконанням відповідачем зобов`язань за договором позивач звернувся до суду з даними позовом про стягнення основного боргу у сумі 218 000,00 грн., а також штрафу у розмірі 109 000,00 грн.

Позиція відповідача

Відповідач у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, не подав до суду відзив на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

07.03.2024 між Приватним акціонерним товариством "ПРОМИСЛОВІ РЕГІОНИ" (надалі - позивач, перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МВО ГРУП" (надалі - відповідач, замовник), укладений договір про надання послуг з перевезення вантажу №07/03-24ПР-1.

У відповідності до п. 1.1., 1.2. договору, даним договором регулюються взаємовідносини, що виникають між замовником та перевізником під час здійснення внутрішніх та міжнародних перевезень вантажів автомобільним транспортом, перевізник бере на себе зобов`язання отримувати ввірений йому для перевезення вантаж транспортним засобом доставляти його до пункту призначення і видавати уповноваженій на одержання вантажу особі, а замовник зобов`язується своєчасно оплачувати послуги перевізника.

У пункті 1.4. договору визначено, що сторони домовились, що перевезення вантажу може здійснюватись без письмової заявки передбаченої п. 1.3 договору, в такому випадку листи, що містять інформацію про пункт завантаження та розвантаження, найменування вантажу надіслані замовником на електронну адресу перевізника або на телефонний номер представника перевізника, в довільній формі, за умови отримання відповіді від перевізника про згоду на перевезення, вважаються заявкою.

Об`єм перевезень та загальна вартість послуг за договором визначається у заявці і сплачується замовником перевізнику шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок перевізника. Розрахунок замовником перевізнику здійснюється на підставі скан-копій рахунків наданих перевізником електронним зв`язком до вивантаження вантажу, якщо інше не вказано заявці. По факту виконаних робіт складаються акти приймання-передачі наданих послуг по договору на виконання транспортних перевезень, якщо інше не зазначено в заявці (п. 4.1., п. 4.2. договору).

Згідно із п. 4.4 договору загальна вартість послуг по перевезенню вантажів, фактично виконаних перевізником за цим договором, по кожній окремій заявці фіксується сторонами в акті приймання-передачі наданих послуг.

Пунктом 4.5 договору визначено, що ціна договору складається з вартості послуг, вказаних в усіх заявках/актах приймання-передачі наданих послуг.

Первинним документом, що підтверджує факт надання послуги є товарно-транспортна накладна з підписом вантажовідправника та вантажоотримувача та/або акт приймання-передачі наданих послуг з підписом замовника та перевізника в оригіналі або надіслані скан-копії на електронну адресу перевізника. (п. 4.6. договору).

Згідно із п 5.1. договору приймання-передача наданих послуг здійснюється шляхом підписання уповноваженими особами сторін акту приймання-передачі наданих послуг, що надається перевізником замовнику.

Відповідно до п 5.3 договору замовник зобов`язаний підписати акт приймання-передачі наданих послуг протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту передачі його перевізником. У випадку не повернення або повернення даного акту без підпису замовника, акт вважається прийнятим без зауважень.

Пунктом 6.3.8 передбачено, що замовник зобов`язаний своєчасно оплачувати вартість наданих транспортних послуг в порядку, передбаченому цим договором.

Згідно п. 7.4. договору в разі не оплати замовником суми цього договору в погоджені сторонами терміни, замовник сплачує перевізнику штраф в розмірі 50 % від загальної суми заборгованості.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2024 року (п. 8.1. договору).

Згідно із наданою позивачем копією заявки вих. № 0404 від 07.03.2024 відповідач просив надати спеціалізований автомобільний транспортний засіб для перевезення вантажу згідно ТТН за маршрутом Київ-Тарасівка, Донецька область.

На підтвердження виконання послуг із перевезення вантажу за замовленням №0404 від 07.03.2024 у загальному розмірі 150 000, 00 грн, позивачем надано Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг): №ОУ-0000066 від 05.04.2024 та виставлено рахунок №СФ-0000042 від 05.04.2024.

Згідно копії заявки вих. №1505 від 15.05.2024 відповідач просив надати спеціалізований автомобільний транспортний засіб для перевезення вантажу згідно ТТН за маршрутом Балівка Дніпропетровська область - Тарасівка Донецька область.

На підтвердження виконання послуг із перевезення вантажу за замовленням №1505 від 15.05.2024 у загальному розмірі 42 000, 00 грн, позивачем надано Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг): №ОУ-0000155 від 16.05.2024 та виставлено рахунок №СФ-0000118 від 15.05.2024.

Згідно копії заявки вих. №1605 від 16.05.2024 відповідач просив надати спеціалізований автомобільний транспортний засіб для перевезення вантажу згідно ТТН за маршрутом Балівка Дніпропетровська область - Тарасівка Донецька область.

На підтвердження виконання послуг із перевезення вантажу за замовленням №1605 від 16.05.2024 у загальному розмірі 42 000, 00 грн, позивачем надано Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг): №ОУ-0000159 від 16.05.2024 та виставлено рахунок №СФ-0000120 від 15.05.2024.

26.06.2024 позивач направив відповідачу претензію вих. № 2024-06-26 від 26.06.2024 про сплату заборгованості за договором №07/03-24ПР-1 від 07.03.2024.

Позивач зазначає, що відповідач частково виконав свої зобов`язання щодо оплати перевезення у сумі 15 560, 00 грн, що підтверджується журналом-ордером і відомістю по рахунку за період 07.03.2024 по 02.07.2024.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором №07/03-24ПР-1 від 07.03.2024, позивач у позові зазначає, що у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 218 000,00 грн.

У зв`язку із неналежними виконанням відповідачем зобов`язань за договором позивачем нараховано штраф у розмірі 109 000,00 грн на підставі п. 7.4. договору.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України, за загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України).

На підтвердження виконання послуг із перевезення вантажу у загальному розмірі 234 000,00 грн, позивачем надано Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000066 від 05.04.2024, Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000155 від 16.05.2024, Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000159 від 16.05.2024.

Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) з боку відповідача підписані без зауважень.

У відповідності до ч. 1 ст. 916 Цивільного кодексу України, за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Нормами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до п. 4.2. договору сторони погодили, що розрахунок замовником перевізнику здійснюється на підставі скан-копій рахунків наданих перевізником електронним зв`язком до вивантаження вантажу, якщо інше не вказано заявці.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи викладене вище, оскільки відповідач частково сплатив заборгованість на надані позивачем послуги перевезення у сумі 15 560, 00 грн, а матеріалами справи підтверджується невиконане зобов`язання за договором у сумі 218 000,00 грн, доказів оплати вказаної суми заборгованості відповідачем не надано, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 218 000,00 грн.

В пункті 1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" визначено, що з урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

У зв`язку із простроченням відповідачем грошового зобов`язання позивачем нарахований штраф у розмірі 109 000,00 грн на підставі п. 7.4. договору.

За змістом з ч. 2 ст. 217 ГК України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

За приписами ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно із ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідальність у вигляді штрафу за порушення строків оплати за надані послуги перевезення передбачена у п. 7.4. договору, відповідно до якого сторони погодили, що в разі не оплати замовником суми цього договору в погоджені сторонами терміни, замовник сплачує перевізнику штраф в розмірі 50 % від загальної суми заборгованості.

Розрахунок штрафу у сумі 109 000,00 грн. є арифметично вірним, у зв`язку із чим суд задовольняє вимоги у цій частині.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ВИСНОВКИ СУДУ

Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд задовольняє позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "ПРОМИСЛОВІ РЕГІОНИ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "МВО ГРУП" повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись статями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МВО ГРУП" (03039, місто КИЇВ, провулок РУСЛАНА ЛУЖЕВСЬКОГО, будинок 14, корпус 7, офіс 32/10, ідентифікаційний код 43232260) на користь Приватного акціонерного товариства "ПРОМИСЛОВІ РЕГІОНИ" (49005, ДНІПРОПЕТРОВСЬКА область, місто ДНІПРО, вулиця ЧЕРНИШЕВСЬКОГО, будинок 11, квартира 3, ідентифікаційний код 30720390) заборгованість у сумі 218 000,00 грн., штраф у сумі 109 000,00 грн та судовий збір у розмірі 4905,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 23.10.2024.

Суддя О.В. Гулевець