ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2024 р. м. Київ Справа № 911/1357/24

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Метал», Волинська обл., Луцький р-н., с. Липини

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроукрсітігрін», Київська обл., Бучанський р-н., смт. Бородянка

про стягнення 532363,34 грн.

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Захід-Метал» звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроукрсітігрін», в якому позивач (з урахуванням уточненої позовної заяви) просить стягнути 532363,34 грн. Зі змісту уточненої позовної заяви вбачається, що до вказаної суми входить борг у сумі 483522,13 грн., також позивачем нараховано 4509,59 грн. 3 % річних, 1067,04 грн. інфляційних втрат та 43264,64 грн. пені.

Позовні вимоги (з урахуванням уточненої позовної заяви) обґрунтовано тим, що відповідачем порушено зобов`язання зі сплати поставленого позивачем товару у строк, встановлений п. 2.1. Договору купівлі-продажу № 4-з від 25.07.2023 р., укладеного між позивачем та відповідачем, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у сумі 483522,13 грн. Враховуючи наявну заборгованість відповідача, позивачем на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано 4509,59 грн. 3 % річних, 1067,04 грн. інфляційних втрат та на підставі п. 5.3. договору - 43264,64 грн. пені.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.06.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено відповідачу строк протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для надання до суду: заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін; відзиву на позов з документальним обґрунтуванням його висновків.

13.08.2024 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій він просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроукрсітігрін» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Метал» 232363,34 грн. Позивач посилається на те, що 08.08.2024 р. на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Метал» відповідно до платіжної інструкції № 213 від 08.08.2024 р. надійшли кошти від Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроукрсітігрін» у розмірі 300000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.08.2024 р. заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог залишено судом без розгляду на підставі ч. 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України сторонами до суду не подано.

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 165 ГПК України, та відзив до суду не надіслав, хоча про розгляд справи в порядку ч. 5 ст. 252 ГПК України відповідач був належним чином повідомлений відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, що підтверджується поверненням рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 865.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності суд

ВСТАНОВИВ:

25.07.2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Захід-Метал» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Євроукрсітігрін» (покупець) було укладено договір № 4-з купівлі-продажу.

Відповідно до п. 1.1 договору продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар, а покупець прийняти і оплатити його на умовах цього договору.

Згідно з п. 1.2 договору товаром за цим договором є брухт та відходи кольорових металів.

Пунктом 1.3 договору встановлено, що ціна товару за цим договором вказується в накладних на відвантаження товару. Загальна сума цього договору визначається сумою всіх накладних на поставки за цим договором.

Кількість товару, що поставляється за цим договором, вказується в товарно-супровідних документах (п. 1.5 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору покупець за цим договором здійснює оплату товару на умовах відстрочення платежу на 30 календарних днів з моменту отримання товару.

Згідно з п. 3.1 договору поставка товару здійснюється протягом 15 робочих днів з моменту отримання замовлення на окрему партію товару.

Пунктом 3.3 договору встановлено, що приймання-передача товару оформляється актом приймання із зазначенням найменування продавця, кількості та джерел походження товару. В акті повинна бути відмітка про вибухову безпеку, а в разі потреби про дезактивацію і очищення товару від шкідливих речовин. На підтвердження поставки товару продавець зобов`язаний надати: акт про походження брухту кольорових металів, паспорт товару, посвідчення про вибухонебезпечність брухту та відходів кольорових металів, посвідчення про дезактивацію та знешкодження від шкідливих речовин (при необхідності).

Відповідно до п.4.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін.

Даний договір укладено строком на 1 календарний рік. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору за один місяць до закінчення строку його чинності договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік на тих самих умовах, які були передбачені цим договором (п. 4.2 договору).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України).

На виконання умов договору № 4-з від 25.07.2023 р. купівлі-продажу позивачем було передано, а відповідачем прийнято товар у загальній кількості 38366 кг на загальну суму 2256747,52 грн, а саме: брухт свинцю (Металобрухт ДСТУ 3211/ГОСТ 1639 Свинець 3), що підтверджується видатковою накладною № 91 від 27.07.2023 р. у сумі 1098106,88 грн, видатковою накладною №13 від 28.01.2024 р. у сумі 1158640,64 грн та товарно-транспортними накладними № Р91 від 27.07.2023 р. та № Р13 від 28.01.2024 р.

Крім того, на виконання п. 3.3 договору № 4-з від 25.07.2023 р. позивачем та відповідачем складені акти приймання брухту та відходів кольорових металів у загальній кількості 38366 кг, що підтверджується актом приймання № 1 від 27.07.2023 р. брухту та відходів кольорових металів у кількості 18688 кг та актом приймання № 3 від 28.01.2024 р. брухту та відходів кольорових металів у кількості 19678 кг. Вказані акти підписані позивачем та відповідачем, та скріплені печатками.

Як вже зазначалось, відповідно до п. 2.1 договору покупець за цим договором здійснює оплату товару на умовах відстрочення платежу на 30 календарних днів з моменту отримання товару.

Таким чином, у відповідача винило зобов`язання з оплати поставленого позивачем товару на підставі видаткової накладної № 91 від 27.07.2023 р. у сумі 1098106,88 грн у строк до 28.08.2023 р. (26.08.2023 р. та 27.08.2023 р. вихідні дні), а на підставі видаткової накладної № 13 від 28.01.2024 р. у сумі 1158640,64 грн у строк до 27.02.2024 р.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Проте відповідачем лише частково оплачений поставлений позивачем товар на загальну суму 2073225,39 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 11.09.2023 р. № 5 на суму 965231,00 грн, платіжною інструкцією від 27.09.2023 р. № 829 на суму 100000,00 грн, платіжною інструкцією від 06.10.2023 р. № 37 на суму 32875,88 грн, платіжною інструкцією від 13.11.2023 р. № 143 на суму 175118,51 грн, платіжною інструкцією від 15.03.2024 р. № 365 на суму 350000,00 грн, платіжною інструкцією від 09.04.2024 р. № 421 на суму 100000,00 грн, платіжною інструкцією від 02.05.2024 р. № 494 на суму 50000,00 грн та платіжною інструкцією від 08.08.2024 р. № 213 на суму 300000,00 грн.

Таким чином, товар, поставлений на підставі видаткової накладної № 91 від 27.07.2023 р. у сумі 1098106,88 грн, відповідачем оплачений повністю, а товар, поставлений на підставі видаткової накладної № 13 від 28.01.2024 р. у сумі 1158640,64 грн, відповідачем оплачений частково у сумі 975118,51 грн.

Отже відповідач є таким, що прострочив зобов`язання з оплати позивачу вартості поставленого на підставі видаткової накладної № 91 від 27.07.2023 р. товару з 29.08.2023 р., а оплати поставленого на підставі видаткової накладної № 13 від 28.01.2024 р. товару з 28.02.2024 р.

Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем позивачу 183522,13 грн (2256747,52 грн - 2073225,39 грн).

Згідно з приписами статтей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, заборгованість відповідача за поставлений позивачем на підставі договору № 4-з від 25.07.2023 р. купівлі-продажу товар становить 183522,13 грн.

Звертаючись із даним позовом, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 483522,13 грн.

Судом встановлено, що відповідач після відкриття провадження у справі (18.06.2024 р.) сплатив позивачу 300000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 08.08.2024 р. № 213 на суму 300000,00 грн.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки відповідачем після відкриття провадження у цій справі було частково погашено заборгованість за договором, то провадження у справі в частині стягнення 300000,00 грн боргу підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

З огляду на те, що решта заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 183522,13 грн за поставлений товар на підставі договору договору № 4-з від 25.07.2023 р. купівлі-продажу на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 183522,13 грн боргу підлягає задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 4509,59 грн 3 % річних та 1067,04 грн інфляційних втрат.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 4509,59 грн 3 % річних, з яких: 1373,27 грн, нарахованих на заборгованість у сумі 985522,13 грн, за період з 28.02.2024 р. по 15.03.2024 р.; 1298,21 грн, нарахованих на заборгованість у сумі 633528,13 грн, за період з 16.03.2024 р. до 09.04.2024 р.; 1005,82 грн, нарахованих на заборгованість у сумі 533522,13 грн, за період з 10.04.2024 р. до 02.05.2024 р.; 832,29 грн, нарахованих на заборгованість у сумі 483522,13 грн, за період з 03.05.2024 р. до 23.05.2024 р.

Наданий позивачем розрахунок 3 % річних є неправильним. Позивачем неправильно визначено суму заборгованості відповідача станом на 28.02.2024 р. та станом на 16.03.2024 р. Крім того, позивачем не враховано, що день фактичної сплати заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення 3 % річних.

Відповідно до правильного розрахунку, здійсненого судом, сума 3% річних, нарахованих на заборгованість у сумі 983522,13 грн за період з 28.02.2024 р. по 14.03.2024 р. становить 1289,87 грн; нарахованих на заборгованість у сумі 633522,13 грн, за період з 15.03.2024 р. по 08.04.2024 р. становить 1298,20 грн; нарахованих на заборгованість у сумі 533522,13 грн, за період з 09.04.2024 р. по 01.05.2024 р. становить 1005,82 грн; нарахованих на заборгованість у сумі 483522,13 грн, за період з 02.05.2024 р. по 23.05.2024 р. становить 871,93 грн, а всього 4465,82 грн, які і підлягають стягненню з відповідача.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 1067,04 грн інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість у сумі 533522,13 грн за квітень 2024 р.

Оскільки наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат є арифметично правильним, то суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 1067,04 грн інфляційних втрат підлягає задоволенню.

Також позивач просить стягнути 43264,64 грн пені.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 5.3 договору за прострочення оплати покупець сплачує продавцю пеню в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від суми боргу за кожен день прострочення.

Позивач просить стягнути 43264,64 грн пені, з якої 13705,76 грн пені, нарахованої на заборгованість відповідача у сумі 985522,13 грн, за період з 28.02.2024 р. по 15.03.2024 р.; 12549,40 грн пені, нарахованої на заборгованість відповідача у сумі 633528,13 грн, за період з 16.03.2024 р. до 09.04.2024 р.; 9518,85 грн пені, нарахованої на заборгованість відповідача у сумі 533522,13 грн, за період з 10.04.2024 р. до 02.05.2024 р.; 7490,63 грн пені, нарахованої на заборгованість відповідача у сумі 483522,13 грн, за період з 03.05.2024 р. до 23.05.2024 р.

Наданий позивачем розрахунок пені є неправильним. Як вже зазначалось, позивачем неправильно визначений залишок заборгованості відповідача станом на 28.02.2024 р. та станом на 16.03.2024 р., а також не враховано, що день фактичної сплати заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення пені. Крім того, позивачем здійснено нарахування пені, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, хоча п. 5.3 договору передбачено нарахування пені у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення.

Відповідно до правильного розрахунку, здійсненого судом, сума пені, нарахованої на заборгованість відповідача у сумі 983522,13 грн за період з 28.02.2024 р. по 14.03.2024 р. становить 6449,33 грн; нарахованої на заборгованість відповідача у сумі 633522,13 грн, за період з 15.03.2024 р. по 08.04.2024 р. становить 6274,64 грн; нарахованої на заборгованість відповідача у сумі 533522,13 грн, за період з 09.04.2024 р. по 01.05.2024 р. становить 4774,01 грн; нарахованої на заборгованість відповідача у сумі 483522,13 грн, за період з 02.05.2024 р. по 23.05.2024 р. становить 3923,67 грн, а всього 21421,65 грн, яка і підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а в частині позовної вимоги про стягнення 300000,00 грн боргу, в якій провадження у справі закрито, судовий збір покладається судом на відповідача відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, оскільки в цій частині спір також виник внаслідок неправильних дій відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 231, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроукрсітігрін» (07809, Київська обл., Бучанський р-н, селище міського типу Бородянка(з), вул. Вокзальна, будинок 2, код 40165275) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Метал» (45601, Волинська обл., Луцький р-н, село Липини, вул. Миру, будинок 7, корпус 2, квартира 2, код 39708565) 183522,13 грн (сто вісімдесят три тисячі п`ятсот двадцять дві грн 13 коп.) боргу, 4465,82 грн (чотири тисячі чотириста шістдесят п`ять грн 82 коп.) 3 % річних, 1067,04 грн (одна тисяча шістдесят сім грн 04 коп.) інфляційних втрат, 21421,65 грн (двадцять одна тисяча чотириста двадцять одна грн 65 коп.) та 7657,15 грн (сім тисяч шістсот п`ятдесят сім грн 15 коп.) судового збору.

2. Провадження у справі в частині стягнення 300000,00 грн боргу закрити.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 23.10.2024 р.

Суддя О.О. Рябцева