РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.10.2024Справа № 910/829/24 (754/7414/24)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»

(ідентифікаційний код 37356833)

до ОСОБА_1

(ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )

про стягнення заборгованості

в межах справи № 910/829/24

за заявою ОСОБА_1

(ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність боржника фізичної особи

Суддя Омельченко Л.В.

Без виклику (повідомлення) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (ідентифікаційний код 37356833) звернулось до Деснянського районного суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості в сумі 14 115,00 грн.

12.08.2024 з Деснянського районного суду м. Києва до Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи № 754/7414/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (ідентифікаційний код 37356833) до ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості разом з відповідною ухвалою про передачу справи за підсудністю.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.08.2024 матеріали справи № 910/829/24 (754/7414/24) передано судді Омельченку Л.В. для вирішення питання про прийняття до розгляду в межах справи про банкрутство № 910/829/24.

Ухвалою судді Омельченка Л.В. від 26.08.2024 постановлено прийняти до провадження судді Омельченка Л.В. справу № 910/829/24 (754/7414/24) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (ідентифікаційний код 37356833) до ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості до провадження у межах справи № 910/829/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «Споживчий центр» (ідентифікаційний код 37356833) та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) 05.09.2023 укладено Кредитний договір № 05.09.2023-100000214. За цим Договором ТОВ «Споживчий центр» було надано Відповідачу - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) кредит у розмірі 7 500 грн.

Втім, позивач стверджує, що внаслідок невиконання відповідачем своїх обов`язків за вказаним вище договором із повернення кредитних коштів та сплати процентів, обумовлених Договором, у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 14 115,00 грн.

У зв`язку з цим ТОВ «Споживчий центр» просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача 14 115,00 грн заборгованості (7 500 грн - тіло кредиту та 6 615 грн - проценти за користування кредитом).

Відповідач своїм правом надати відзив на позовну заяву не скористався, однак 20.09.2024 від нього надійшла заява про зупинення провадження у справі, обумовлена тим , що на момент розгляду позову у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 910/829/24 затверджено план реструктуризації боргів, в якому позивач ТОВ «Споживчий центр» як кредитор відсутній.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (ідентифікаційний код 37356833) до ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

05.09.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 05.09.2023-100000214. Відповідно до умов зазначеного Договору та Заявки від 05.09.2023 відповідачу було надано кредит у розмірі 7 500,0 грн строком на 42 дні. Також п. 4.5 Договору було визначено та погоджено сторонами Договору орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача - 14 115,0 грн. Кредитний договір № 05.09.2023-100000214, Заявка до нього та Паспорт споживчого кредиту були підписані ОСОБА_1 електронним цифровим підписом 05.09.2023.

Кредит було надано відповідачу на умовах строковості, платності та поворотності (п. 4.1 Договору). Наданий кредит надавався на умовах сплати відповідачем фіксованої незмінної процентної ставки у розмірі 2,1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит ( п. 8 Заявки до Договору).

ТОВ «Споживчий центр» свої обов`язки за Договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі 7 500,0 грн, що підтверджується квитанцією (ID платежу ) від 05.09.2023.

Відповідно до п. 4. Заявки до Договору термін повергнення кредиту - 16.10.2023.

Втім, як вбачається з наданих позивачем доказів та не спростовано відповідачем, останній свої зобов`язання за Кредитним договором № 05.09.2023-100000214 не виконав, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем в сумі 14 115,00 грн (7 500 грн - тіло кредиту та 6 615 грн - проценти за користування кредитом).

Крім того, позивач посилається на ст. 1049 Цивільного кодексу України, відповідно до якої Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи наведене вище, позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу разом з нарахованою йому пенею, розрахунок яких долучає до свого позову.

На підтвердження нарахованого розміру заборгованості позивач надав суду:

- копію Кредитного договору № 05.09.2023-100000214 від 05.06.2023;

- копію Заявки від 05.09.2023;

- копію паспорту споживчого кредиту;

- копію квитанції (ID платежу ) від 05.09.2023;

- розрахунок заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що умови Кредитного договору № 05.09.2023-100000214 від 05.06.2023 відповідачем не виконані, що спричинило виникнення у нього заборгованості перед позивачем в сумі 14 115,00 грн, яка складається з тіла кредиту у розмірі 7 500,0 грн та процентів за користування кредитом у розмірі 6 615 грн. Аналізуючи положення укладеного правочину, суд погоджується із наданим позивачем розрахунком заборгованості та позовними вимогами, оскільки, такі вимоги підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та не були спростовані відповідачем.

Щодо клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі суд зазначає таке.

Відповідно до положень ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках:

1) смерті або оголошення померлою фізичної особи, яка була стороною у справі або третьою особою з самостійними вимогами щодо предмета спору, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво;

2) необхідності призначення або заміни законного представника учасника справи;

3) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції;

3-1) звернення обох сторін з клопотанням про зупинення провадження у справі у зв`язку з проведенням медіації;

4) прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді;

5) об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках:

1) перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі;

2) призначення судом експертизи;

3) направлення судового доручення щодо збирання доказів у порядку, встановленому статтею 84 цього Кодексу;

4) звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги або вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави;

6) прийняття ухвали про тимчасове вилучення доказів державним виконавцем для дослідження судом;

7) перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Отже, як вбачається з наведених норм Закону, відсутність кредиторської заяви з грошовими вимогами до боржника у справі про неплатоспроможність не є підставою для зупинення провадження у справі та жодним чином не перешкоджає її об`єктивному розгляду.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, зважаючи на встановлені судом обставини, наведенні норми законодавства та беручи до уваги, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 ГПК України наявності обставин, які б у своїй сукупності дали б змогу дійти протилежного висновку, то за таких підстав позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (ідентифікаційний код 37356833) до ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) про стягнення боргу в сумі 14 115,00 грн підлягають задоволенню.

Також на підставі ст. 129 ГПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати судового збору в сумі 2 422,4 грн.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства та ст. ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (ідентифікаційний код 37356833) до ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості - задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (ідентифікаційний код 37356833) заборгованість за Кредитним договором № 05.09.2023-100000214 від 05.06.2023 у розмірі 14 115,00 грн (чотирнадцять тисяч сто п`ятнадцять гривень 00 копійок).

3. Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (ідентифікаційний код 37356833) судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом двадцяти днів з дня його проголошення до або через відповідні суди. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Л.В. Омельченко

Повний текст складено 22.10.2024.