ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.10.2024 р. Справа № 917/1732/19(917/1459/24)

Суддя господарського суду Полтавської області Білоусов С.М., при секретарі судового засідання Мацко О.В., розглянувши матеріали

за заявою Приватного підприємства "Велідницьке", вул. Центральна, 13, с. Нові Велідники, Овруцький район, Житомирська область, 11144,

про покладання солідарної відповідальності на керівника у справі № 917/1732/19

за заявою Приватного підприємства "Велідницьке", вул. Центральна, 13, с. Нові Велідники, Овруцький район, Житомирська область, 11144,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір`я молокопродукт", вул. Героїв Майдану, 82, офіс 23, м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, 37300,

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Полтавської області знаходиться справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір`я молокопродукт" ().

02.09.2024 року до Господарського суду Полтавської області надійшла заява Приватного підприємства "Велідницьке" про покладання на керівників боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір`я молокопродукт" солідарної відповідальності в порядку та з підстав передбачених частиною шостою статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 04.09.2024 року розгляд заяви Приватного підприємства "Велідницьке" про покладення солідарної відповідальності на керівників по зобов`язанням боржника призначено на 24.09.2024 року на 11:15 та зобов`язано ліквідатора - арбітражного керуючого Васіна Є.Є. надати до суду свої міркування щодо поданої заяви Приватного підприємства "Велідницьке".

19.09.2024 року від ліквідатора Васіна Є.Є. до суду надійшло клопотання № 02-917/1732/19-47 від 18.09.2024 року (вх. № 12397) про перенесення дати засідання щодо вирішення питання про покладання на керівників боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір`я молокопродукт" солідарної відповідальності на іншу дату, оскільки збори комітету кредиторів призначені ліквідатором на 30.09.2024 року.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 24.09.2024 року відкладено розгляд заяви Приватного підприємства "Велідницьке" про покладення солідарної відповідальності на керівників по зобов`язанням боржника на 15.10.2024 року на 10:45 та повторно зобов`язано ліквідатора - арбітражного керуючого Васіна Є.Є. надати до суду свої міркування щодо поданої заяви Приватного підприємства "Велідницьке".

30.09.2024 року до суду від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір`я молокопродукт" арбітражного керуючого Васіна Є.Є. надійшов поточний звіт ліквідатора № 02-917/1732/19-49 від 30.09.2024 року (вх. № 12891), до якого подано протокол зборів комітету кредиторів № 4 від 30.09.2024 року та міркування щодо заяви Приватного підприємства "Велідницьке".

Дослідивши матеріали справи, міркування ліквідатора щодо заяви про покладання солідарної відповідальності, суд виходить з наступного.

Приватним підприємством "Велідницьке" 02.09.2024 року подано до суду заяву про покладення солідарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на керівника та відповідно до якої просив суд:

- з метою дослідження факту загрози неплатоспроможності (майнової кризи) боржника, який потребує дослідження для встановлення підстав для покладання на керівників боржника солідарної відповідальності, зобов`язати ТОВ "Білогір`я молокопродукт" та розпорядника майна Васіна Євгена Євгеновича:

1) надати суду інформацію щодо персональних даних керівників (працівників) боржника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зокрема паспорті дані, РНОКПП, місце проживання, місце реєстрації, засоби зв`язку (email, телефон), кадрові накази тощо;

2) провести аудит боржника за 2016-2019 роки;

3) виконати вимоги пункту 3 частини 2 статті 12 та частини 3 статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства та провести аналіз фінансово-господарського стану ТОВ "Білогір`я молокопродукт", інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника та подати результати зазначеного аналізу до господарського суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію, та надати суду відомості за результатами аналізу фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника;

4) виявити (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства боржника, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства та надати суду відомості за результатами перевірки щодо доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності тощо;

- визнати невиконання керівниками ТОВ "Білогір`я молокопродукт" ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вимог ст. 4 та ст. 6 Кодексу України з процедур банкрутства та ч.3 та ч. 4 ст. 31 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю";

- покласти на вказаних керівників солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів ТОВ "Білогір`я молокопродукт" у справі № 917/1732/19.

В обґрунтування заяви Приватне підприємство "Велідницьке" зазначає, що з 2016 року наявні ознаки банкрутства. Однак, відповідно до п. 2 ст. 4 Кодексу України з процедур банкрутства, керівники боржника не надіслати засновникам (учасникам), відомості щодо наявності ознак банкрутства.

Також п. 6 статті 34 Кодексу передбачено, що боржник зобов`язаний у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі, якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності), та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Однак, це теж не було виконано.

Крім того, як вказує заявник, у 2018 р. (VKURSI.PRO https://vkursi.pro/)) активи боржника зменшились на 74,97%, а 2019 р. на 91,69%.

Обов`язок керівника щодо звернення до суду із заявою про банкрутство виникає у момент, коли добросовісний та сумлінний керівник, який перебуває у подібних обставинах, у рамках стандартної управлінської практики, враховуючи масштаб діяльності боржника, мав об`єктивно визначити наявність факту загрози неплатоспроможності останнього.

Бездіяльність керівника, який ухиляється від виконання покладеного на нього КУзПБ обов`язку щодо подання заяви боржника про власне банкрутство, є протиправною, винною, спричинює майнові втрати кредиторів і публічно-правових утворень, порушує як приватні інтереси суб`єктів цивільних правовідносин так і публічні інтереси держави. Аналогічні висновки наведені в постановах Верховного Суду від 09.06.2022 у справі № 904/76/21, від 06.10.2022 у справі № 903/988/20.

За змістом наведених норм суб`єкт солідарної відповідальності пов`язується з особою керівника Боржника (як одноосібний орган управління), а з набранням чинності з 15.04.2023 змін, що були внесені Законом України № 2971-IX від 20.03.2023 в положення частини шостої статті 34 КУзПБ, з органами управління боржника (які можуть бути як одноосібний, так і колективний орган управління).

Крім цього, суб`єктом солідарної відповідальності (одноосібним або колективним) також може бути особа (особи), що за законом, статутом, рішенням власників тощо виконує обов`язки керівника (органів управління) та, відповідно, діє від імені Боржника у правовідносинах з третіми особами.

При цьому, належний суб`єкт солідарної відповідальності у справі про банкрутство за правилами частини шостої статті 34 КУзПБ визначається тією особою (особами), яка була або одноосібним керівником, або які були у складі колегіального органу управління як на момент виникнення обставин загрози неплатоспроможності боржника, так і протягом періоду, коли ці обставини залишались незмінними стосовно боржника, зокрема, до моменту, коли справа про банкрутство була ініційована кредитором (або боржником з порушенням встановленого частиною шостою статті 34 КУзПБ місячного строку).

Наведений висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, сформульованим в постанові від 04.07.2023 у справі № 911/293/21 (911/682/22) (пункт 7.8), згідно з яким у разі, якщо суди, досліджуючи обставини справи по банкрутство, встановлять, що обставини загрози неплатоспроможності юридичної особи тривали певний час (більше одного місяця), протягом цього часу керівника боржника було замінено на іншого, або ці заміни відбувались неодноразово, а повноваження кожного із призначених керівників юридичної особи, що весь цей час перебувала в стані загрози неплатоспроможності, тривали більше одного місяця й жодний із них, після спливу, зокрема місяця перебування на посаді керівника юридичної особи, не подав до суду заяви боржника про банкрутство, то це є підставою для встановлення судом порушення положень абзацу першого частини шостої статті 34 КУзПБ щодо кожного із відповідних керівників як передумови для покладення солідарної відповідальності.

У своїх письмових поясненнях ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір`я молокопродукт" арбітражний керуючий Васін Є.Є. вказує на те, що 30.09.2024 року відбулися збори комітету кредиторів ТОВ "Білогір`я молокопродукт", на яких комітет кредиторів більшістю голосів (96,86%) вирішив не покладати солідарну відповідальності на керівників банкрута ТОВ "Білогір`я молокопродукт" ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (Протокол збору комітету кредиторів № 4 від 2024 року).

Також ліквідатор зазначив, що не володіє персональними даними, а ні ОСОБА_1 , а ні ОСОБА_2 , жоден з них своїх даних не передавав, а тому виконати вимогу заявника, щодо передачі персональних даних керівників неможливо.

Щодо проведення аудиту за 2016-2019 роки, проведення аналізу фінансово- господарської діяльності боржника ліквідатор вказує, що у нього відсутні будь-які документи (бухгалтерські, фінансові, тощо), які стосуються фінансово-господарської діяльності ТОВ "Білогір`я молокопродукт". Попередній арбітражний керуючий не передавав документи та їхнє місце знаходження не відоме. Під час проведення ліквідаційної процедури ліквідатором було направлено запити до попереднього арбітражного керуючого Сиволобова М.М. та до голови ліквідаційної комісії Завалці С.А. Однак, голова ліквідаційної комісії відповіді не направив, а арбітражний керуючий актом прийому-передачі передав низку документів, які стосувались проведення ліквідаційної процедури ним, але жодного документа, які стосуються фінансового-господарської діяльності ним передано не було.

Отже, проведення аудиту боржника чи аналізу фінансово-господарського стану за 2016 2019 роки є не можливим, як і не можливо виявити ознаки фіктивного банкрутства боржника, доведення до банкрутства або приховування стійкої фінансової неспроможності.

Щодо порушення керівниками пункту 6 ст. 34 Кодексу України з процедури банкрутства, яка зобов`язує боржника в місячний строк звернутись до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі, ліквідатор вказує на те, що з відкритих джерел таких як https://opendatabot.ua Бабін В.М. був директором ТОВ "Білогір`я молокопродукт" з 27.09.2016 року по 08.04.2019 року, а ОСОБА_1 з 08.04.2019 року.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 10.10.2019 року прийнято заяву про порушення провадження у справі про банкрутства ТОВ "Білогір`я молокопродукт".

Отже, вимоги п. 6 ст. 34 Кодексу України з процедури банкрутства керівники ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не могили виконати, оскільки Кодекс набрав чинності 21.10.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював і Конституційний Суд України. Зокрема, згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, за загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до події, факту застосовується закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.

Висновок щодо застосування ч. 1 ст. ст. 58 Конституції України, викладений у постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 р. у справі № 3-1085гс15.

Статтею 5 Цивільного кодексу України визначено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Конституційний Суд України в абз. 3 п. 4 мотивувальної частини рішення від 11.10.2005 № 8-рп/2005 та в абз. 1 пп. 2.1. п. 2 мотивувальної частини рішення від 31.03.2015 № 1-рп/2015 зазначив, що складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.

Юридична визначеність дає можливість учасникам суспільних відносин завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх легітимних очікуваннях (legitimate expectations), зокрема у тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право буде реалізоване (Рішення Конституційного Суду України від 05.06.2019 № 3-р(І)/2019).

Отже правова визначеність гарантує, що однакові відносини, які склались в один і той же проміжок часу, не будуть врегульовані у різний спосіб.

Згідно з п. 3.1. рішення Конституційного Суду України від 29.06.2010 № 17-рп/2010 принцип правової визначеності передбачає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці є допустимим за умови передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права має базуватися на критеріях, які дадуть змогу передбачити юридичні наслідки своєї поведінки.

Можливість покладення солідарної відповідальності на керівника боржника у випадку існування загрози неплатоспроможності визначена ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства який введений в дію 21.10.2019 року, а отже в силу положень ст. 58 Конституції України, зазначена норма закону не може бути застосована до правовідносин, що мали місце до набрання чинності цим законом.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для покладення на керівника боржника солідарної відповідальності за незадоволення вимог кредиторів відповідно до ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 34 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 3, 12, 170, 216, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Приватного підприємства "Велідницьке" про покладення солідарної відповідальності на керівників по зобов`язанням боржника - відмовити.

2. Копію ухвали надіслати заявнику та ліквідатору - арбітражному керуючому Васіну Є.Є.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом України з процедур банкрутства.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу складено та підписано 17.10.2024 року.

Суддя Білоусов С. М.