УХВАЛА

м. Київ

15.10.2024Справа № 910/1956/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Нікітіної В.В., розглянувши

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький рибокомбінат"

на постанови державного виконавця

у справі №910/1956/18

за позовом Заступника керівника Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області

до Запорізької обласної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький рибокомбінат"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Кам`янсько-Дніпровська районна Державна адміністрація

про визнання незаконними та скасування розпоряджень голови Запорізької обласної державної адміністрації від 01.04.2017 №№ 144, 145, 146, додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок від 01.04.2006 №№25,26,27 та повернення земельних ділянок

представники учасників судового процесу:

від Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області: не з`явився

від ТОВ "Запорізький рибокомбінат" (скаржника): не з`явився

від Запорізької обласної державної адміністрації: не з`явився

від Кам`янсько-Дніпровської районної державної адміністрації: не з`явився

від особи чиї дії оскаржуються: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У 2018 році Заступник керівника Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області звернувся з позовом до Запорізької обласної державної адміністрації та Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький рибокомбінат" про визнання незаконними та скасування розпоряджень голови Запорізької обласної державної адміністрації від 01.04.2017р. №№ 144, 145, 146, додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок від 01.04.2006р. №№25,26,27 та повернення земельних ділянок.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.01.2019 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2019 суд скасував рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2019 року у справі № 910/1956/18 та прийняв нове рішення, яким позовні вимоги задовольнив повністю.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.11.2019 у справі № 910/1956/18 касаційні скарги Товариства Запорізької обласної державної адміністрації і Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький рибокомбінат" задоволено частково; постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2019 № 910/1956/18 скасовано, справу передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 суд скасував рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2019 року у справі № 910/1956/18 та прийняв нове рішення, яким позовні вимоги задовольнив повністю.

16.06.2020 на виконання вищевказаної постанови були видані відповідні накази.

31.07.2020 до канцелярії суду надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький рибокомбінат" на постанови державного виконавця, у якій скаржник просить:

- поновити строк на звернення зі скаргою на постанови державного виконавця;

- визнати незаконною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження у ВП№62437357;

- визнати незаконною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору у ВП№62437357;

- визнати незаконною та скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП№62437357.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва №05-23/905 від 31.07.2020 призначено повторний автоматизований розподіл скарги у справі №910/1956/18 у зв`язку з відпусткою судді Спичака О.М.

У результаті повторного автоматизованого розподілу, скарга по справі №910/1956/18, передана на розгляд судді Гулевець О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2020 суд відклав вирішення питання про прийняття скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький рибокомбінат" на постанови державного виконавця Кам`янсько-Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) до повернення матеріалів справи №910/1956/18 до Господарського суду міста Києва.

26.09.2024 матеріали справи 910/1956/18 повернулися до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2024 прийнято до розгляду скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький рибокомбінат" на дії головного державного виконавця Кам`янсько-Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (місто Дніпро) Грибова Андрія Володимировича у виконавчому провадженні №62437357, розгляд скарги призначено на 15.10.2024, зобов`язано державного виконавця Кам`янсько-Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (місто Дніпро) Грибова Андрія Володимировича в строк до 15.10.2024 надати суду належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №62437357.

У судове засідання 15.10.2024 представники стягувача, боржника та державного виконавця не з`явилися.

У відповідності до ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши у судовому засіданні 15.10.2024 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький рибокомбінат" на постанови державного виконавця, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги, з огляду на наступне.

Скарга мотивована тим, що зі змісту постанов, які надійшли на адресу боржника, в тому числі постанови про відкриття виконавчого провадження, вбачається, що останні прийняті державним виконавцем 01.07.2020, однак згідно з інформації з автоматизованої системи виконавчого провадження виконавча дія «Відкриття ВП» здійснена 02.07.2020, що свідчить про невідповідність дати постанови про відкриття виконавчого провадження фактичній даті її створення.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Крім того, в силу приписів частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Стаття 327 Господарського процесуального кодексу України вказує, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення

Як вбачається із матеріалів скарги, стягувач звернувся до Кам`янсько-Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управлянні Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою вих.№32/2-3825вих-20 від 26.06.2020 та наказом Господарського суду м. Києва від 16.06.2020 у справі №910/1956/18 про примусове виконання постанови Північного апеляційного господарського суду у справі № 910/1956/18 від 12.05.2020 (вх. № 6712 від 30.06.2020).

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження»).

01.07.2020 головним державним виконавцем Кам`янсько-Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управлянні Міністерства юстиції (м. Дніпро) Грибовим А.В. відкрито виконавче провадження №62437357 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 16.06.2020 у справі № 910/1956/18.

Таким чином, головним державним виконавцем 01.07.2020 було правомірно прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №62437357 на підставі статей 24-27 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

Інформація повинна містити відомості про час її розміщення.

Згідно з частиною 4 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

Пунктом 1 розділу II Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 за № 2432/5 (далі - Положення; у редакції, чинній станом на 01.07.2020), вхідна кореспонденція, в тому числі виконавчі документи, приймається й опрацьовується відповідальною особою органу державної виконавчої служби (приватним виконавцем, помічником або відповідальною особою приватного виконавця) і реєструється у Системі в день її надходження. У разі наявності технічних підстав, що унеможливлюють роботу Системи, реєстрація вхідної кореспонденції здійснюється невідкладно після відновлення функціонування Системи.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4 розділу IV Положення державний або приватний виконавець (далі - виконавець) після отримання виконавчого документа у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», приймає рішення про відкриття виконавчого провадження чи про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень.

До Системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.

Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії.

У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення.

Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється.

У разі тимчасової відсутності доступу до Системи (через перебої в електропостачанні тощо), як виняток, допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання Системи з подальшим обов`язковим внесенням таких документів до системи в день усунення причин, що перешкоджали доступу до неї.

Таким чином, за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження здійснюється реєстрація документів виконавчого провадження та фіксування виконавчих дій. Внесення виконавчого документу до системи після дати його вчинення допускається законодавством та не спростовує факту прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження №62437357, постанови про стягнення виконавчого збору у ВП №62437357 та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №62437357 саме 01.07.2020.

Також скаржник посилався на те, що зміст в оскаржуваних постановах, прийнятих державним виконавцем, не відповідає фактичному змісту самого виконавчого документа.

Поряд з тим, скаржником не обґрунтовано жодних обставин, які б свідчили про порушення його прав оскаржуваними рішеннями державного виконавця, також матеріалами виконавчого провадження №62437357 не підтверджено наявність ймовірних порушень прав скаржника. При цьому, суд відзначає, що описка у даті набрання чинності виконавчого документа та адрес розташування земельної ділянки, допущена державним виконавцем у спірних постановах, не позбавляє обов`язку боржника виконати відповідне рішення суду та жодним чином не змінює суті постанов та не свідчить про порушення прав скаржника.

Посилання скаржника на те, що заяви про примусове виконання судового наказу була подана Заступником керівника Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області Кузьминою А.С., а не стягувачем - Запорізькою обласною державною адміністрацією, що в свою чергу виключає можливість розгляду заяви стягувача державним виконавцем, судом відхиляються, оскільки згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді.

З огляду на встановлені вище обставини, враховуючи положення Закону України "Про виконавче провадження", суд дійшов висновку, що постанови прийняті державним виконавцем Кам`янсько-Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управлянні Міністерства юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні №62437357 у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" та у межах повноважень, наданих державному виконавцю цим Законом.

Будь-яких інших правових підстав для скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №62437357 скаржником не наведено.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи встановлені вище обставини, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький рибокомбінат" на постанови державного виконавця визнається судом необґрунтованою.

Статтею 343 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький рибокомбінат" на постанови державного виконавця.

Керуючись статтями 233-235, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький рибокомбінат" на постанови державного виконавця - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 21.10.2024.

Суддя О.В. Гулевець