УХВАЛА

15 жовтня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/16768/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратової І. Д. - головуючої, суддів: Баранця О. М., Губенко Н. М.,

за участю секретаря судового засідання - Омельчук А. В.,

за участю представників:

позивача - Нестерової О. В. (адвоката),

відповідача - Лакути Г. В. (адвоката),

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Натан Констракшн"

про прийняття додаткової постанови з розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу з розгляду касаційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2024

(суддя Чинчин О. В.)

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2024

(головуюча Сітайло Л. Г., судді: Буравльов С. І., Шапран В. В.)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Натан Констракшн"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про зобов`язання внести зміни.

ВСТАНОВИВ:

1. У жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Натан Констракшн" (далі - Товариство, позивач) звернулося до суду з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - Залізниця, відповідач) про зобов`язання внести зміни до особового рахунку Товариства № НОМЕР_1 шляхом відображення (відновлення/збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 957 048 грн як попередню оплату за майбутні перевезення.

2. 06.03.2024 Господарський суд міста Києва ухвалив рішення, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2024, про задоволення позову.

3. Залізниця оскаржила ці судові рішення і в касаційній скарзі просила їх скасувати й ухвалити нове рішення - про відмову у позові.

4. У відзиві на касаційну скаргу Товариство зазначило, що документи про понесення витрат на правову допомогу будуть надані протягом п`яти днів з моменту винесення рішення.

5. 24.09.2024 Верховний Суд прийняв постанову про залишення без задоволення касаційної скарги Залізниці, а оскаржуваних судових рішень - без змін.

6. 30.09.2024 Товариство звернулося до Верховного Суду із заявою про прийняття додаткової постанови з розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу за представництво інтересів у суді касаційної інстанції і стягнення із Залізниці 13 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з касаційним розглядом цієї справи. Просило також розглянути цю заяву у порядку письмового провадження за відсутності його представника.

7. 09.10.2024 від Залізниці надійшло клопотання про відмову або зменшення заявленого Товариством розміру витрат на професійну правничу допомогу з тих підстав, що заявник не зробив про це заяву у визначений законом строк, а крім того вважає його неспівмірним з виконаною роботою у суді касаційної інстанції.

8. Розглянувши заяву Товариства та заперечення Залізниці на таку заяву, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення зави позивача з огляду на таке.

9. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

10. Згідно з частинами першою, другою статті 124 цього ж Кодексу разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

11. Частиною восьмою статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

12. Отже, відшкодування судових витрат здійснюється у разі подання разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат та наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

13. На відміну від розгляду справи (у порядку загального провадження) у суді першої й апеляційної інстанцій (статті 218, частина сьома статті 270 ГПК України), судове засідання в яких передбачає стадію судових дебатів, розгляд справи в судовому засіданні у суді касаційної інстанції за змістом статті 301 цього ж Кодексу (порядок розгляду касаційної скарги) не передбачає проведення судових дебатів.

14. Тому, якщо справа у суді касаційної інстанції розглядається з повідомленням учасників справи, заява про відшкодування судових витрат у суді касаційної інстанції, за винятком витрат щодо сплаченого судового збору, має бути зроблена до закінчення проведення судового засідання в цьому суді, а відповідні докази - надані цією стороною або до закінчення судового засідання або протягом п`яти днів після ухвалення рішення (касаційним судом). Подібні висновки щодо питання відшкодування судових витрат викладені у постанові Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 927/26/18 та в ухвалах Верховного Суду від 03.03.2021 у справі № 908/1238/18, від 07.04.2020 у справі № 910/2022/19, від 31.05.2022 у справі № 922/1045/21, від 05.10.2021 у справі № 910/2891/20.

15. Крім того, у додатковій постанові від 17.12.2021 у справі № 10/5026/290/2011 (925/1502/20) Верховний Суд зазначив, що право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку з розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

16. Натомість позивач не виконав вимоги процесуального закону, оскільки у відзиві на касаційну скаргу він не надав попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, а заяву про відшкодування судових витрат у суді касаційної інстанції він подав після закінчення розгляду справи Верховним Судом, тобто з порушення установленого процесуальним законом строку.

17. Водночас посилання Товариства у відзиві на касаційну скаргу про те, що документи про понесення витрат на правову допомогу будуть надані протягом п`яти днів з моменту винесення рішення не можуть розцінюватися, як заява про відшкодування йому цих витрат, адже вона не містить ані попереднього (орієнтовного) розрахунку, ані суми, ані обґрунтування.

18. Слід звернути увагу на те, що попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач планує понести в суді касаційної інстанції, не містить й перша заява, зроблена позивачем у позові, адже зазначення лише про те, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу складає 2 000 грн на годину також не може бути розцінений, як заява позивача, позаяк у ній не визначені суми цих витрат у судах першої, апеляційної й касаційної інстанціях, їх обґрунтування. Крім того, представник позивача, який був присутнім у судовому засіданні у суді касаційної інстанції, не заявляв усно про відшкодування судових витрат у суді касаційної інстанції до закінчення судового засідання.

19. У силу приписів частин першої та четвертої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

20. Разом з тим Товариство не дотрималося установленого процесуальним законом порядку реалізації принципу відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, не подало відповідної заяви та попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат у встановлені частиною восьмою статті 129 ГПК України строки.

21. Тож у касаційного суду відсутні підстави для ухвалення додаткової постанови у цій справі, а тому у задоволенні відповідної заяви Товариства, поданої 30.09.2024, тобто після прийняття Верховним Судом постанови від 24.09.2024, слід відмовити.

Керуючись статтями 129, 234, 235, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Натан Констракшн" у прийнятті додаткової постанови у справі № 910/16768/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуюча І. Кондратова

Судді О. Баранець

Н. Губенко