ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. ОдесаСправа № 915/1552/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Принцевської Н.М.;

суддів: Аленіна О.Ю., Ярош А.І.;

Секретар судового засідання (за дорученням головуючого судді): Соловйова Д.В.;

Представники сторін:

Від позивача: Міляєва Ю.Б.;

Від відповідача: не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНТ-Н"

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.05.2024 (повний текст складено 15.07.2024)

по справі №915/1552/23

за позовом Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНТ-Н"

про відшкодування збитків за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в сумі 314 667, 07 грн,

(суддя першої інстанції: Олейняш Е.М., дата та місце ухвалення рішення: 21.05.2024, Господарський суд Миколаївської області, м. Миколаїв)

Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) звернулась до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНТ-Н" (далі ТОВ «ГРАНТ-Н») суму шкоди, заподіяну навколишньому природному середовищу, у вигляді збитків, нанесених державі Україна у розмірі 314 667, 07 грн. на користь держави Україна.

Підставою позову позивачем зазначено недотримання відповідачем вимог природоохоронного законодавства, а саме допущення забруднення земельних ресурсів (скид речовини рідкого походження на земельну ділянку, внаслідок чого площа забрудненої земельної ділянки на 3 майданчиках становить площу 8 кв. м, 37 кв. м та 50 кв. м) на території, згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, яка знаходиться в оренді у ТОВ "ГРАНТ-Н" за адресою вул. Індустріальна поблизу АГК "Зольний", кадастровий номер :12:024:0012, внаслідок чого державі завдано шкоду в сумі 314 667, 07 грн., розмір якої розраховано відповідно до Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 27.10.1997 № 171.

Позовні вимоги обґрунтовано приписами ст. 13, 14 Конституції України, ст. 16, 1166 Цивільного кодексу України, ст. 1, 167, 211 Земельного кодексу України, ст. 1, 35 Закону України "Про охорону земель", ст. 1, 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", Методикою визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 27.10.1997 № 171.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 21.05.2024 позов задоволено, стягнуто з відповідача ТОВ "ГРАНТ-Н" на користь держави Україна на розрахунковий рахунок фонду охорони навколишнього природного середовища отримувача грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності: 314 667, 07 грн. (триста чотирнадцять тисяч шістсот шістдесят сім грн. 07 коп.) - суми шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, у вигляді збитків, нанесених державі Україна; стягнуто з відповідача ТОВ "ГРАНТ-Н" на користь позивача Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) 4 720, 00 грн. (чотири тисячі сімсот двадцять грн. 00 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

В своєму рішенні місцевий господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення, оскільки матеріалами справи доведено склад цивільного правопорушення: протиправну поведінку відповідача ТОВ «ГРАНТ-Н», який є землекористувачем земельної ділянки та несе відповідальність за дотримання законодавства з охорони навколишнього природного середовища, зокрема, забруднення ґрунтів (витікання (скид) речовини рідкого походження на земельну ділянку); наслідки у виді забруднення ґрунтів та завдання збитків в розмірі 314 667,07 грн. внаслідок допущення забруднення земельних ресурсів, що свідчить і про наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою та наслідками, адже шкода виступає об`єктивним наслідком поведінки відповідача через недотримання вимог природоохоронного законодавства; вину суб`єкта господарювання - невжиття своєчасних заходів для запобігання забруднення земельних ресурсів.

Також суд зазначив, що розрахунок розміру збитків виконано позивачем відповідно до положень п. 4.6 Методики № 171, розмір яких (збитків) не спростовано жодними доказами у справі.

25.07.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ТОВ "ГРАНТ-Н" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.05.2024 по справі №915/1552/23.

ТОВ "ГРАНТ-Н" не погоджується з рішенням Господарського суду Миколаївської області від 21.05.2024 за № 915/1552/23 та вважає, що під час ухвалення оскаржуваного рішення Господарським судом Миколаївської області не з`ясовано обставини, що мають значення для справи, обставини визнано встановленими - документально не підтверджені, висновки не відповідають дійсним обставинам, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права,

Апелянт зазначає, що позовні вимоги до відповідача ґрунтуються лише на перебуванні у відповідача у тимчасовому користуванні земельної ділянки з кадастровим номером :12:024:0012, проте будь-яких документів до позовної заяви позивачем не долучено на підтвердження факту, що скид речовини рідкого походження відбувся саме на земельній ділянці з кадастровим номером :12:024:0012.

На переконання апелянта позивач самостійно визначив кадастровий номер земельної ділянки, на який відбувся скид рідкої речовини рідкого походження. Також, акти обстеження від 19.10.2020 та від 21.10.2020, акт відбору проб ґрунтів від 19.10.2020 за № 28, протокол вимірювання показників складу та властивості ґрунтів від 09.11.2020 за № 28 не містять посилання на GPS координати 46.943576, 31.951252 та дані Публічної кадастрової карти України, а також не містять і посилання на вимірювальний пристрій, яким визначались GPS координати (назва, модель, серійний номер) та свідоцтво калібрування вимірювального пристрою, який застосовувався при визначенні GPS координат.

Заявник апеляційної скарги звертає увагу, що підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як: протиправна поведінка боржника, збитки, причинний зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вина. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Крім того, відповідач вказує, що на час складання актів обстеження та акту відбору грунтів не здійснював будь-яку господарську діяльність, в тому числі діяльність, пов`язану зі скидом речовини рідкого походження на земельну ділянку, тому не міг здійснити забруднення земельної ділянки, яка перебуває у тимчасовому користуванні. Обставини справи спростовують вину відповідача за завдання збитків за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Апелянт зазначає, що позивачем ані до позовної заяви, ані до відповіді на відзив не надано документів, що підтверджують причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та завданою шкодою, з огляду на що рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.05.2024 за № 915/1552/23 підлягає скасуванню, а позов Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про відшкодування Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАНТ-Н» збитків за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в сумі 314 667,07 грн. не підлягає задоволенню.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.07.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ГРАНТ-Н" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.05.2024 по справі №915/1552/23; витребувано у Господарського суду Миколаївської області матеріали справи №915/1552/23.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.08.2024 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНТ-Н" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.05.2024 по справі №915/1552/23 призначено на 30.09.2024 року о 11-00 год.

12.08.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНТ-Н" надійшла заява про розгляд справи без участі його представника.

20.08.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНТ-Н" надійшли додаткові поясненя у справі, від Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу відзив на апеляційну скрагу.

У відзиві позивач вказує, що апелянтом не спростовано доводів та доказів позивача, у зв`язку з чим у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

24.09.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.09.2024 задоволено клопотання Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу про проведення судового засідання в режимі відеоконференції по справі №915/1552/23 поза межами приміщення суду, розгляд справи призначено на: 30.09.2024 року о 11-00 год.

В судовому засіданні 30.09.2024 оголошено перерву в судовому засіданні по справі №915/1552/23 до: 14.10.2024 року о 13-45 год.

В судовому засіданні представники сторін підтримали доводи та вимоги, викладені ними письмово, відповідач наполягав на скасуванні рішення суду першої інстанції та задоволенні його апеляційної скарги. Позивач в свою чергу заперечував проти доводів скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.02.2017 між Миколаївською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАНТ-Н" (орендар) укладено Договір оренди землі від 24.02.2017 зі строком дії 10 років, відповідно до умов якого Миколаївська міська рада на підставі рішення Миколаївської міської ради від 18.06.2015 року №48/14, протоколу №1 проведення земельних торгів з продажу права оренди на земельну ділянку комунальної власності від 15.12.2016 року, платіжних доручень №267 від 06.12.2016 року та №274 від 20.12.2016 року про оплату ціни продажу права оренди земельної ділянки передає, а ТОВ "ГРАНТ-Н" приймає в оренду земельну ділянку для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості по вулиці Індустріальній, поблизу АГК в Заводському районі міста Миколаєва (п. 1.1, 1.3 Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 41235 /сорок одна тисяча двісті тридцять п`ять/ кв.м, без права передачі її в суборенду (кадастровий номер: :12:024:0012).

Земельна ділянка передається в оренду для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. (п. 5.1. Договору)

Відповідно до п. 5.3 договору умови збереження стану об`єкта оренди:

- орендар зобов`язується дотримуватись вимог чинного законодавства, екологічної безпеки землекористування;

- при здійсненні діяльності, пов`язаної з порушенням поверхневого шару ґрунту, орендар зобов`язаний здійснити знімання, складування, зберігання поверхневого шару ґрунту.

Згідно з п.п. б) п. 9.1. договору орендодавець має право вимагати від орендодавця, зокрема, додержання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, державних стандартів, норм і правил, проектних рішень, місцевих правил забудови населених пунктів.

26.11.2020 замовником будівництва ТОВ "ГРАНТ-Н" зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт за № МК23, назва об`єкт будівництва "Нове будівництво посту охорони по вул. Індустріальній поблизу АГК в Заводському районі м. Миколаєва", площа забудови 26, 4 кв. м., що підтверджується інформацією ЄДЕССБ.

01.03.2021 в ЄДЕССБ зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкту "Нове будівництво посту охорони по вул. Індустріальній поблизу АГК в Заводському районі м. Миколаєва" від 01.03.2021 за номером МК20.

20.09.2023 на замовлення ТОВ "ГРАНТ-Н" виготовлено технічний паспорт на виробничу будівлю за адресою: Миколаївська обл., Миколаївський район, Миколаївська територіальна громада, м. Миколаїв (станом на 01.01.2021), вул. Індустріальна, 1-Н.

19.10.2020 виїздом на місце за зверненням Чернова М. А. фахівцями Державної екологічної інспекції у Миколаївській області проведено обстеження та складено акт обстеження від 19.10.2020, в якому зафіксовано, що: "під час огляду земельної ділянки, розташованої у Заводському районі м. Миколаєва, поблизу автокооперативу "Зольний" та ТОВ "Екотранс", зафіксовано місце скиду рідкої речовини невідомого походження з металевої труби на земельну ділянку. Рідка речовина парувала, в місці скиду утворилося багно. Під час проведення заходу відібрані проби води та ґрунту. В ході обстеження здійснювалося відео- та фотофіксація".

В цей же день за результатами відбору проб ґрунтів з метою підтвердження факту забруднення ґрунту на території Заводського району, м. Миколаєва, поблизу автогаражного кооперативу та ТОВ "Екотранс", про що складено Акт відбору проб ґрунтів № 28 від 19.10.2020. Так, співробітниками екоінспекції було відібрано проби ґрунту у наступних місцях:

- проба № 1 - земельна ділянка на відстані 2 м на південь від автогаражного кооперативу "Зольний" та вздовж вул. Індустріальній, точка 1 (фонова проба);

- проба № 2 - земельна ділянка на відстані 10 м на південь від автогаражного кооперативу "Зольний" та вздовж вул. Індустріальної, місце імовірного забруднення, точка 2.

До акту відбору проб додається схема відбору проб, складена державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Миколаївської області головного спеціаліста Проневич І. О.

21.10.2020 виїздом на місце за зверненням Чернова М. А. фахівцями Державної екологічної інспекції у Миколаївській області проведено обстеження та складено акт обстеження від 21.10.2020, в якому зафіксовано, що відповідно до звернення на «гарячу лінію» Державної екологічної інспекції у Миколаївській області від 19.10.2020 ОСОБА_1 співробітниками ДЕІ у Миколаївській області було здійснено виїзд стосовно витікання (скиду) невідомої речовини з інтервалом кожні 10 хв. Під час огляду території та земельної ділянки, розташованій у Заводському районі м. Миколаєва, поблизу АГК Зольний та ТОВ Екотранс зафіксовано місце скиду рідкої речовини невідомого походження на земельну ділянку. Речовина мала температуру 40 градусів по Цельсію та виділялась пара. В місці скиду утворилось багно зі специфічним запахом. Під час проведення заходу було здійснено відбір проб ґрунту та води з труби та водойму. Даний акт обстеження є продовженням встановлення площі імовірного забруднення від 19.10.2020 в зв`язку з настанням темної пори доби. В ході обстеження здійснювалась фото- та відеофіксація. Інспекторами було здійснено заміри території, де виявлено забруднення. Площа ймовірного забруднення складає 87 кв. м. Заміри проводились рулеткою вимірювальною металевою (зав. № 6001, свідоцтво про калібрування № UA04№03237 від 24.09.2020).

09.11.2020 відділом інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Миколаївській області проведено вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів, відібраних на території Заводського району, м. Миколаєва, поблизу автогаражного кооперативу Зольний та ТОВ Екотранс, про що складено Протоколи № 28 та № 29 вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів від 09.11.2020.

Відповідно до п. 3 Протоколів при вимірюванні застосовані такі основні засоби вимірювальної техніки:

- фотометр фотоелектричний КВК-3, зав. № 9201630, свідоцтва № 41/114 від 17.04.2021;

- ваги електронні А-500 «AXIS», зав. № 8099, свідоцтво № 65/1 023 до 27.11.2020;

- ваги електронні АВТ 220-4М, зав. WB06B0003, свідоцтво № 65/1 022 до 27.11.2020;

- іономір лабораторний типу «И-160М», зав. № 750014, свідоцтво № 41/115 до 17.04.2021.

В додатках до протоколів відображено результати вимірювань, зокрема, показники перевищення речовин по трьом земельним ділянкам площею 8 кв. м., 37 кв. м. та 50 кв.м., з яких відбирались проби.

20.10.2020 Держекоінспекція у Миколаївській області звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області з листом № 4/04-05/3067 від 20.10.2020, в якому просила надати вичерпну інформацію про користувача (власника) земельної ділянки, що знаходиться на території м. Миколаєва, GPS координати 46.943576. 31.951252 та відповідно до даних Публічної кадастрової карти України кадастровий номер: :12:024:0012, показники облікових одиниць вищевказаної земельної ділянки ІКК є наступними: 1) район: м. Миколаїв; 2) КОАТУУ:; 3) зона: 12; 4) квартал: 024 та надати письмову довідку щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки грн./кв.м. з метою визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок забруднення земель.

Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 30.10.2020 № 14-0.4-7582/2-20 на земельну ділянку з кадастровим номером :12:024:0012 комунальної власності, яка знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Індустріальна, поблизу АГК, площею 4,1235 га, категорія земель землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, цільове призначення 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємства переробної, машинобудівної та іншої промисловості, в реєстрі речового права на нерухоме майно зареєстровано договір оренди з Товариством з обмеженою відповідальністю ГРАНТ-Н, дата державної реєстрації речового права 24.02.2017, строк дії речового права до 24.02.2027; нормативна оцінка 1 кв. м зазначеної земельної ділянки станом на 01.01.2020 з урахуванням коефіцієнта індексації становить 875,90 грн.

13.11.2020 Державна екологічна інспекція у Миколаївської області звернулася з листом № 4/04-05/3321 від 13.11.2020 до директора ТОВ ГРАНТ-Н, яким запропонувала останньому прибути 19.11.2020 о 10:00 до Державної екологічної інспекції у Миколаївської області для надання пояснень щодо несприятливої екологічної ситуації (забруднення земельних ресурсів на території, яка знаходиться в оренді ТОВ ГРАНТ-Н) за адресою: м. Миколаїв, вул. Індустріальна, поблизу АГК Зольний, кадастровий номер :12:024:0012. На підтвердження факту направлення листа на адресу відповідача позивачем подано суду квитанцію поштового відправлення та конверт поштового відправлення з довідкою про причини повернення (за закінченням терміну зберігання) (ідентифікатор поштового відправлення 430).

23.02.2021 Держекоінспекція звернулася до ТОВ ГРАНТ-Н з претензією № 25 від 23.02.2021, в якій вимагала відшкодувати збитки в розмірі 314 667, 07 грн. шляхом перерахування грошових коштів до державного бюджету.

До претензії додано розрахунки розміру шкоди, зумовленої забрудненням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства (при наявності інформації про забруднюючу речовину за результатами інструментально-лабораторного контрою) ТОВ ГРАНТ-Н від 11.12.2020, а саме:

- шкода, завдана земельній ділянці площею 8 кв.м., становить 28 904, 70 грн.;

- шкода, завдана земельній ділянці площею 37 кв. м., становить 121 531, 12 грн.;

- шкода, завдана земельній ділянці площею 50 кв. м., становить 164 231, 25 грн.

Факт направлення претензії та отримання 02.05.2021 претензії відповідачем підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення (ідентифікатор поштового відправлення 179).

Відповідачем не подано суду доказів відшкодування шкоди, завданої земельним ресурсам, у зв`язку з чим Інспекція звернулась до суду з відповідним позовом.

Оцінюючи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, перевіривши дотримання судом норм процесуального права, в контексті встановлених обставин, судова колегія дійшла наступних висновків.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави (ст. 16 Конституції України).

Відповідно до ст.ст. 66, 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Згідно з ч. 3 ст. 16 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державними органами управління в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та інші державні органи, до компетенції яких законами України віднесено здійснення зазначених функцій.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, належить, зокрема контроль за додержанням органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами вимог законодавства України про охорону земель.

Частиною 1 статті 20-2 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища встановлено, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить: а) організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов; г) пред`являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища; вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Положенням про Державну екологічну інспекцію України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 № 275, визначено, що Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи. Згідно пункту 1 розділу ІІ Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого Наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07 квітня 2020 року №230, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2020 за №350/34633, Державна екологічна інспекція відповідної області (далі - Інспекція) є територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується. Інспекція є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується.

Таким чином, Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) є уповноваженим державою органом на здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища та звернення до суду з позовною заявою про стягнення завданих державі збитків, внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства.

Позивачу надано право згідно з чинним законодавством здійснювати (проводити) заходи державного нагляду (контролю), у тому числі, юридичних осіб, щодо дотримання законодавства про використання та охорону земель.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Статтею 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

У статті 35 Закону України «Про охорону земель» наведено вимоги до власників і землекористувачів, у тому числі орендарів, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності, за змістом якої вказані особи зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; забезпечувати захист земель від пожеж, ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям; уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про охорону земель» господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад установлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється.

Згідно з положеннями статті 56 Закону України «Про охорону земель» юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такого заходу відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини заподіювача шкоди.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому, у деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, в свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Відповідно до ст.ст. 66, 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Статтею 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» в порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Пунктом «б» статті 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» унормовано, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.

У відповідності до приписів ст.ст. 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 149, ст. 151 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів. Суб`єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

Пунктом 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Апеляційний суд зауважує, що відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Підстави відповідальності за заподіяння шкоди, у тому числі пов`язаної з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, передбачені статтею 1166 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для відшкодування завданої шкоди за правилами ст. 1166 Цивільного кодексу України необхідно довести такі елементи: 1. Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. 2. Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). 3. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. 4. Вина особи, що завдала шкоду.

Згідно із ст. 1166 Цивільного кодексу України як у випадку невиконання договору, так і за зобов`язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, чинне законодавство виходить з принципу вини контрагента або особи, яка завдала шкоду.

Окрім застосування принципу вини, при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою. Встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності шкоди. При цьому, доведенню підлягає те, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. А відтак, доводячи склад цивільного правопорушення у діях відповідача, відповідач мав довести, що його поведінка була неправомірною та протиправною. Протиправною поведінкою є різновид правової поведінки, що характеризується як соціальне відхилення від норми, зловживання правом та правопорушенням. Протиправною поведінка вважається тоді, коли суб`єкт права свідомо порушує норму права.

Таким чином, аналіз наведених вище норм матеріального права дає підстави для висновку, що для наявності підстав для відшкодування шкоди необхідною є наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки; наявності шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини правопорушника. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Як зазначалося раніше, 24.02.2017 між Миколаївською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАНТ-Н" (орендар) укладено договір оренди землі від 24.02.2017 зі строком дії 10 років, відповідно до умов якого Миколаївська міська рада передала, а ТОВ "ГРАНТ-Н" прийняло в оренду земельну ділянку загальною площею 41235 кв.м. (кадастровий номер: :12:024:0012) без права передачі її в суборенду для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості по вулиці Індустріальній, поблизу АГК в Заводському районі міста Миколаєва (п. 1.1, 1.3, 2.1, 5.1 договору).

Таким чином, саме відповідач є землекористувачем вищевказаної земельної ділянки (ст. 93 ЗК України) та несе відповідальність за забруднення земель (ст. 211 ЗК України).

З нявних матеріалів справи вбачається, що відповідачем допущено забруднення земельних ресурсів, а саме витікання (скид) речовини рідкого походження на земельну ділянку за адресою вул. Індустріальна у Заводському районі м. Миколаєва, поблизу АГК "Зольний" та ТОВ "Екотранс", внаслідок чого площа забрудненої земельної ділянки на 3 майданчиках становить площу 8 кв. м, 37 кв. м та 50 кв. м. При цьому, відбір проб ґрунту відбувався до моменту встановлення особи, у користуванні якої перебуває дана земельна ділянка, в подальшому позивачем було запрошено директора ТОВ "ГРАНТ-Н" 19.11.2020 на розгляд справи та надання пояснень з визначеного питання, на який представник відповідача не з`явився.

Місця скиду речовини, а також місця відбору проб встановлено працівниками держекоінспекції під час обстеження території та відбору проб, заміри проводились рулеткою вимірювальною металевою (зав. № 6001, свідоцтво про калібрування № UA04№03237 від 24.09.2020), що відображено в актах обстеження, актах відбору проб від 19.10.2020, від 21.10.2020. Так, в актах відбору проб працівниками держекоінспекції зафіксовано місце відбору та прив`язка до місцевості ділянок, на яких допущено забруднення, зокрема, відстані в метрах та напрямок відображено відносно нерухомих об`єктів. Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 30.10.2020 № 14-0.4-7582/2-20, наданої на запит позивача, на земельну ділянку з кадастровим номером :12:024:0012 комунальної власності, яка знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Індустріальна, поблизу АГК, площею 4,1235 га, категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, цільове призначення - 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємства переробної, машинобудівної та іншої промисловості, в реєстрі речового права на нерухоме майно зареєстровано договір оренди з Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАНТ-Н".

Факт витікання (скиду) речовини рідкого походження на земельну ділянку зафіксовано державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища та складено акти відбору проб ґрунтів № 28 від 19.10.2020. Результати вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів зафіксовано у протоколах № 28 від 09.11.2020, № 29 від 09.11.2020 відповідно, які були виконані відділом інструментально-лабораторного контролю Миколаївської області Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області).

Посилання відповідача на неможливість встновлення місця скиду рідкої речовини до уваги не приймаються, оскільки матеріалами справи підтверджується, що факт відбору ґрунту та обстеження відбувалось саме на земельній ділянці з кадастровим номером :12:024:0012, яка перебуває у тимчасовому користуванні відповідача.

Крім того, доводи апелянта щодо нездійснення господарської діяльності також відхиляються, оскільки суд першої інстанції при прийнятті рішення врахував наступне: 1) в оренду відповідачу передано земельну ділянку загальною площею 41 235 кв.м. для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості; 2) відповідно до повідомлення про початок виконання будівельних робіт за № МК23 від 26.11.2020, декларації про готовність до експлуатації об`єкту від 01.03.2021, технічного паспорту на виробничу будівлю площа забудови об`єкта будівництва (посту охорони) становить 26, 4 кв. м., що є значно меншим за розмір орендованої земельної ділянки; 3) матеріали справи не містять доказів передачі в суборенду земельної ділянки, крім того, умовами договору оренди прямо передбачено заборону на передачу земельної ділянки в суборенду; 4) матеріали справи не містять жодних доказів, що відповідачем не здійснювалась підприємницька діяльність у спірний період, що земельна ділянка площею 41 235 кв.м. не використовувалась з метою, з якою надавалась в оренду.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи, що в актах відбору проб зафіксовано місця скиду речовини з прив`язкою на місцевості до об`ктів нерухомого майна, тобто місце розташування земельних ділянок, на який допущено забруднення, є визначеним на місцевості, враховуючи відсутність будь-яких доказів (зокрема, висновку експерта), які б спростовували факт скиду речовини саме на земельній ділянці з кадастровим номером :12:024:0012, суд дійшов висновку, що обставина забруднення земельної ділянки з кадастровим номером :12:024:0012 є доведеною.

Судова колегія звертає увагу, що в даному випадку протиправна поведінка відповідача полягає у недотриманні екологічних нормативів під час використання земельних ресурсів, що призвело до перевищення гранично допустимого скиду забруднюючих речовин та осідання їх у грунті.

Вина відповідача полягає у забрудненні земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства та невжитті заходів, спрямованих на уникнення шкідливого результату, внаслідок чого заподіяно шкоду, а причинний зв`язок - у заподіянні вказаної шкоди саме протиправною поведінкою (бездіяльністю) відповідача.

У зв`язку з допущенням забруднення земельних ресурсів Держекоінспекцією розраховано розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення відповідачем законодавства про охорону земель, який становить 314 667, 07 грн.

Так, для визначення порядку розрахунку розмірів відшкодування шкоди суб`єктами господарювання та фізичними особами в процесі їх діяльності через забруднення земель хімічними речовинами, їх засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 27.10.1997 № 171 затверджено Методику визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства (далі - Методика).

Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 Методики ця Методика встановлює порядок розрахунку розмірів відшкодування шкоди органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання та фізичними особами, через забруднення земель хімічними речовинами, їх засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами, допущеного внаслідок дії чи бездіяльності і поширюється на всі землі України незалежно від їх категорії та форм власності.

Методика застосовується під час встановлення розмірів шкоди від забруднення (засмічення) земель будь-якого цільового призначення, що сталося внаслідок несанкціонованих (непередбачених проектами, дозволами) скидів (викидів) речовин, сполук і матеріалів, внаслідок порушення норм екологічної безпеки у разі зберігання, транспортування та проведення вантажно-розвантажувальних робіт, використання пестицидів і агрохімікатів, токсичних речовин, виробничих і побутових відходів; самовільного розміщення промислових, побутових та інших відходів.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.3, 3.4, 4.1 Методики землі вважаються забрудненими, якщо в їх складі виявлені негативні кількісні або якісні зміни, що сталися в результаті господарської діяльності чи впливу інших чинників. При цьому зміни можуть бути зумовлені не тільки появою в зоні аерації нових шкодочинних речовин, яких раніше не було, а і збільшенням вмісту речовин, що перевищує їх гранично допустиму концентрацію, які характерні для складу незабрудненого ґрунту або у порівнянні з даними агрохімічного паспорта (для земель сільськогосподарського призначення). Факти забруднення (засмічення) земель встановлюються уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства шляхом оформлення актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення та засмічення земель. Визначення обсягу забруднення земельних ресурсів у кожному випадку є самостійним завданням через різноманітність геоморфологічних, геологічних та гідрологічних умов. За наявності інформації про кількість (об`єм, маса) забруднюючої речовини, яка проникла у певний шар землі, визначаються площа, глибина просочування. Розміри шкоди обчислюються уповноваженими особами, що здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства, на основі актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення земель, протягом шести місяців з дня виявлення порушення.

Колегія суддів апеляційної інстанції, беручи до уваги, що відповідач в загальному порядку не спростував факт порушення ним природоохоронного законодавства (на підтвердження якого в матеріалах справи містяться відповідні документи), враховуючи обґрунтованість розрахунків позивача, які відповідачем також не спростовані, беручи до уваги наявність усіх елементів складу правопорушення у діях відповідача, що є підставою для застосування до відповідача визначеної міри відповідальності, погоджується з висновками місцевого господарського суду про обґрунтованість і правомірність позовних вимог про стягнення з відповідача на користь держави підлягають збитки у загальному розмірі 314 667, 07 грн.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують вірних висновків місцевого господарського суду та не впливають на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Апелянтом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції в зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНТ-Н" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.05.2024 по справі №915/1552/23 задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.05.2024 по справі №915/1552/23 залишається без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНТ-Н" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.05.2024 по справі №915/1552/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.05.2024 по справі №915/1552/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 286 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 21.10.2024 року.

Головуючий суддя: Н.М. Принцевська

Судді: О.Ю. Аленін

А.І. Ярош