ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________УХВАЛА
"28" жовтня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/1690/24(523/4100/24)
Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О.А., розглянувши справу № 916/1690/24(523/4100/24):
до відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
про: стягнення 77 671,29 грн.
з підстав заборгованості з опалення та гаряче водопостачання
В порядку ч. 13 ст. 8, ч. 2, 5 ст. 252 ГПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи. Суд дослідив матеріали справи та вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення.
12.03.2024 року КП "Теплопостачання міста Одеси" звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання в розмірі 77 671,29 гривень та понесені судові витрати.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 01.04.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи № 523/4100/24 за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24.07.2024 року цивільну справу № 523/4100/24 за позовом КП "Теплопостачання міста Одеси" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання в розмірі 77 671,29 гривень передано на розгляд Господарському суду Одеської області.
26.08.2024 року справа №523/4100/24 надійшла до Господарського суду Одеської області та відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду справу передано на розгляд судді Демешину О. А.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.08.2024 року справа №523/4100/24 прийнята до провадження Господарського суду Одеської області у складі судді Демешина О. А., справі призначено № 916/1690/24(523/4100/24), суд ухвалив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст. 247- 252 ГПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами та встановив відповідачу строк на подання відзиву на позов із врахуванням вимог ст.165 ГПК України та ч.1 ст.251 ГПК України - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
03.09.2024 року суд отримав відзив - відповідач позов не визнав.
Позов ґрунтується на тому, що Позивач - Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в якій мешкає боржник ОСОБА_1 за особовим рахунком (№ НОМЕР_2 ) якого на 01.08.2023 р. існує заборгованість в сумі 77 671,29 грн., що свідчить про невиконання споживачем комунальної послуги свого зобов`язання по сплаті наданих послуг та порушенні прав комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси».
Так, Позивач вказує, що за правилами ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірник договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі).
Індивідуальний договір вважається укладений зі споживачем, якщо протягом ЗО днів з дні опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.
Текст такого договору було розміщено 04.10.2021 року на офіційному сайті КП «Теплопостачання міста Одеси» www.teplo.od.ua.
З наведеного Позивач робить висновок, що станом на 05.11.2021 року типові договори з індивідуальними споживачами про надання послуги з постачання теплової енергії вважаються укладеними з відповідною категорією споживачів, зокрема з Відповідачем.
Згідно ст.ст. 68, 162 ЖК України та ст. 45 п. 5 «Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затв. пост. КМ України від 21.08.2019 р. № 830, споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором.
Проте, як стверджує Позивач, свої зобов`язання Відповідач не виконав, в наслідок чого, станом на 01.08.2023 р., виникла заборгованість в сумі 77 671,29 грн. Тому, посилаючись на ст.ст. 11, 525, 526 ЦКУ, ст. 68, 162 ЖК України та ст. 45 п. 5 «Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затв. пост. КМ України від 21.08.2019 р. № 830, Позивач просить суд стягнути з Відповідача на свою користь 77 671,29 грн. заборгованості з опалення та гаряче водопостачання.
Відповідач не погодившись із позовом, зазначив, що він не є співвласником вищевказаної квартири з вересня 2015 року та не проживає в ній, а стосовно вимог з серпня 2009 року по вересень 2015 року відповідачем заявлено про сплив строку позовної давності.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він забезпечує тепловою енергією квартиру АДРЕСА_1 , в якій проживає та зареєстрований відповідач, особовий рахунок № НОМЕР_2 . За даним особовим рахунком станом на 01.08.2023 року існує заборгованості в сумі 77 671,29 гривень.
Як вбачається, розрахунок нарахувань та оплат, який додано до позовної заяви, містить заборгованість за користуванням послугами з теплопостачання в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 за період з серпня 2009 року по липень 2023 року.
При цьому, період нарахування заборгованості в судовому наказі не вказано, а посилання на судовий наказ відсутнє в позовній заяві. Між тим, з наданого позивачем розрахунку боргу судом встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 за теплову енергію у розмірі 16 373,34 грн., яка була стягнута з боржника по судовому наказу, виникла в період з серпня 2009 року по березень 2014 року.
За приписами ст. 95 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент видачі судового наказу) Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.
Відповідно до п. 3 ч. 1. ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу. Пунктом 2 частини 1 статті 175 ГПК України встановлено що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
Суд звертає увагу сторін, що відповідно ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.
Керуючись п. 3 ч.1 ст. 231, ст. 234, 235 ГПК України, суд
Ухвала набрала законної сили 28.10.2024р.

та може бути оскаржена в порядку ст.ст.253-259 ГПК України.

Суддя О.А. Демешин

3