ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024 Справа № 914/2054/24

Господарський суд Львівської області у складі судді Березяк Н.Є., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін

справу №914/2054/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», м. Київ,

до відповідача: Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний будинок вчителя», м. Львів,

про: стягнення заборгованості у розмірі 51 474,42 грн

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний будинок вчителя» про стягнення заборгованості у розмірі 51 474,42 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконання відповідачем своїх обов`язків за Договором, в частині своєчасної та повної оплати вартості поставленого природного газу.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 22.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

Згідно довідки про доставку електронного листа ухвала суду від 22.08.2024 доставлена до електронного кабінету відповідача 22.08.2024.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, беручи до уваги, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р ТОВ`ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» визначено постачальником «останньої надії» на ринку природного газу за результатами державного конкурсу.

Згідно з пунктом 418 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 з метою забезпечення своєчасного початку та сталого проходження опалювального періоду 2021/22 року акціонерне товариство «Магістральні газопроводи України», товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», оператори газорозподільних систем мають, зокрема, забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника «останньої надії» обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 року бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.

КЗ ЛОР «Львівський обласний будинок учителя» є Споживачем природного газу, який зареєстрований в Реєстрі споживачів постачальника[1] «останньої надії» ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ», персональний код ідентифікації споживача (ЕІС-код[2]) 56XS00002GLB800W.

Факт включення КЗ ЛОР «Львівський обласний будинок учителя» до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» ТОВ «ГК «Нафтогаз України» та віднесення газу, спожитого цим споживачем, до портфеля постачальника «останньої надії» з наведених підстав підтверджується:

- копією Типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», підписаного уповноваженим представником Постачальника та направленого Споживачеві з ЕІС-кодом: 56XS00002GLB800W на підписання, але не підписаного останнім;

- адвокатським запитом від 11.01.2024 № 119/4.2.1-1825-2024 щодо фактичних обсягів споживання природного газу щодо споживача з ЕІС-кодом: 56XS00002GLB800W за період з 01 січня 2020 по дату видачі довідки;

- листом оператора ГТС від 17.01.2024 № ТОВВИХ-24-824 та інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС- кодом 56XS00002GLB800W;

- оборотно-сальдовою відомістю про об`єми поставленого ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» та його вартість.

У період: з 11.12.2021 по 31.12.2021, з 01.01.2023 по 04.01.2023, з 03.04.2023 по 27.04.2023 та з 02.05.2023 по 02.05.2023 у зв`язку з відсутністю постачальника природного газу на договірних умовах здійснював споживання природного газу з газотранспортної системи з ресурсу ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» як постачальника «останньої надії» на умовах, передбачених Правилами постачання природного газу (далі також Правила постачання), затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496.

Згідно з приписами пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу (далі також Правила постачання), затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI цих Правил, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника; не потребує двостороннього підписання; вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

За договором постачання природного газу постачальник «останньої надії» зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу в розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою Постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається Постачальником відповідно до розділу IV Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення Постачальником на власному сайті (п. 4.1 Типового договору).

З 1 жовтня 2021 р. ціна природного газу, що постачається Постачальником «останньої надії» щоденно розраховується за формулою, наведеною в пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника «останньої надії», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 809.

Цією ж постановою встановлено, що на період постачання з 1 жовтня по 30 листопада 2021 р. граничний розмір ціни природного газу для Бюджетних організацій не може перевищувати 16,8 гривні за 1 куб. метр з урахуванням податку на додану вартість.

Упродовж жовтня листопада 2021 року ціна природного газу, що розрахована за формулою, перевищувала 16,8 грн за 1 куб метр, тому у цей період постачання природного газу застосовується гранична ціна 16,8 грн за 1 куб метр.

З 1 грудня 2021 ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов Типового договору опублікована/оприлюднена на сайті Позивача (https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price) та підтверджується довідкою, виданою ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ».

Об`єм (обсяг) постачання природного газу Споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ / Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу (п. 4.2 Типового договору).

Відповідно до пункту 4.3 Типового договору Постачальник зобов`язаний надати Споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між Постачальником і Споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо якщо Сторонами це окремо обумовлено).

Споживач зобов`язаний оплатити вартість спожитого ним природного газу до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п. 4.4 Типового договору).

З грудня 2021 по травень 2023 Споживач у відповідні періоди здійснював споживання природного газу з газотранспортної системи з ресурсу ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» за правилами постачання природного газу Постачальником «останньої надії», а саме:

- за період з 11.12.2021 по 31.12.2021 2,94396 тис. м куб. на суму 175 150,07 грн;

- за період з 01.01.2023 по 04.01.2023 в об`ємі 0,28146 тис. м куб. на суму 12 764,15 грн;

- за період з 03.04.2023 по 27.04.2023 в об`ємі 0,62049 тис. м куб. на суму 19 952,98 грн;

- за період з 02.05.2023 по 02.05.2023 в об`ємі 0,00001 тис. м. куб. на суму 0,29 грн.

Споживач свої зобов`язання з оплати за поставлений природний газ виконував неналежним чином, розрахунки здійснював несвоєчасно та не у повному обсязі.

Так, за природний газ поставлений у період з 11.12.2021 по 31.12.2021 в об`ємі 2,94396 тис. м куб. на суму 175 150,07 грн Споживач не розрахувався у зв`язку з чим постачальник звернувся до суду з позовом про стягнення із Споживача основного боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат (за період прострочення з 01.02.2022 по 31.08.2022).

Господарський суд Львівської області рішенням від 27.03.2023 у справі № 914/3169/22 стягнув з КЗ ЛОР «ЛЬВІВСЬКИЙ ОБЛАСНИЙ БУДИНОК УЧИТЕЛЯ» на користь ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» заборгованість в розмірі 235 591,91 грн, у тому числі:

- 175 150,07 грн заборгованість за основним зобов`язанням;

- 25 864,62 грн пеня (за період прострочення з 01.02.2022 по 31.08.2022);

- 3 051,93 грн 3 % річних (за період прострочення з 01.02.2022 по 31.08.2022);

- 31 525,29 грн інфляційні втрати (за період прострочення з 01.02.2022 по 31.08.2022).

Попри наявність судового рішення Споживач здійснив погашення заборгованості за основним зобов`язанням лише 30.06.2023.

У зв`язку з цим Кредитор наголошує, що сам по собі факт наявності судового рішення про стягнення заборгованості не припиняє зобов`язання за договором і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання зобов`язання.

У зв`язку з тривалим неналежним виконанням зобов`язань з оплати за природний газ поставлений у період з 11.12.2021 по 31.12.2021 на умовах за Типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ», керуючись положеннями статті 625 Цивільного кодексу України, додатково заявляє грошові вимоги за період прострочення з 01.09.2022 по 29.06.2023 щодо сплати інфляційних втрат за невиконання судового рішення, а також 3% річних від простроченої суми у загальному розмірі 24 972,55 грн (розрахунок додається), у тому числі:

- 4 347,56 грн 3% річних (за період прострочення з 01.09.2022 по 29.06.2023);

- 20 434,26 грн інфляційні втрати (за період прострочення з 01.09.2022 по 29.06.2023).

За природний газ поставлений за період з 01.01.2023 по 04.01.2023 в об`ємі 0,28146 тис м куб. на суму 12 764,15 грн Споживач не розрахувався у зв`язку з чим постачальник звернувся до суду з позовом про стягнення із Споживача основного боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат (за період прострочення з 01.03.2023 по 31.10.2023).

Господарський суд Львівської області рішенням від 26.01.2024 у справі № 914/3410/23 стягнув з КЗ ЛОР «ЛЬВІВСЬКИЙ ОБЛАСНИЙ БУДИНОК УЧИТЕЛЯ» на користь ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» заборгованість в розмірі 16 348,20 грн, у тому числі:

- 12 764,15 грн заборгованість за основним зобов`язанням;

- 3 147,83 грн пеня (за період прострочення з 01.03.2023 по 31.10.2023);

- 247,04 грн 3 % річних (за період прострочення з 01.03.2023 по 31.10.2023);

- 189,18 грн інфляційні втрати (за період прострочення з 01.03.2023 по 31.10.2023);

Попри наявність судового рішення Споживач здійснив погашення заборгованості за основним зобов`язанням за згаданий період лише 03.05.2024, тобто з істотним простроченням.

У зв`язку з тривалим неналежним виконанням зобов`язань з оплати за природний газ поставлений за період з 01.01.2023 по 04.01.2023 на умовах за Типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ», керуючись положеннями статті 625 Цивільного кодексу України, додатково заявляє грошові вимоги за період прострочення з 01.11.2023 по 02.05.2024 щодо сплати інфляційних втрат за невиконання судового рішення, а також 3% річних від простроченої суми у загальному розмірі 1 720,05 грн (розрахунок додається), у тому числі:

- 192,69 грн 3% річних (за період прострочення з 01.11.2023 по 02.05.2024);

- 1 257,36 грн інфляційні втрати (за період прострочення з 01.11.2023 по 02.05.2024).

За природний газ поставлений за період з 03.04.2023 по 27.04.2023 в об`ємі 0,62049 тис м куб. на суму 19 952,98 грн Споживач не розрахувався.

Споживач також не розрахувався за природний газ поставлений у період з 02.05.2023 по 02.05.2023 в об`ємі 0,00001 тис м куб. на суму 0,29 грн.

На виконання пункту 3 Типового договору Постачальник направив на адресу Споживача відповідні рахунки на оплату поставленого природного газу, однак останній оплату не здійснив.

На день складання позовної заяви сумарна заборгованість з оплати за поставлений природний газ за періоди з 03.04.2023 по 27.04.2023 та з 02.05.2023 по 02.05.2023 становить 19 953,27 грн.

Відтак у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх обов`язків за Типовим договором постачання природного газу постачальником «останньої надії» в частині своєчасної та повної оплати за поставлений природний газ позивач звернувся з даним позовом до суду з матеріально правовою вимогою про стягнення заборгованості в розмірі 51 474,42 грн, з яких: - 19 953,27 грн заборгованість за основним зобов`язанням; - 4 102,15 грн пеня; - 5 079,22 грн 3% річних; - 22 339,78 грн інфляційні втрати.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтовані та підлягають до задоволення частково.

При ухваленні рішення, суд виходив з наступного.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема договори та інші правочини.

Позивач, у розумінні Закону України «Про ринок природного газу», є постачальником природного газу, а відповідач споживачем.

Приписами частини першої статті 12 Закону України від 09.04.2015 № 329-VIII «Про ринок природного газу» передбачено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У силу положень статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною першою статті 193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Положеннями частини другої статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору розрахунків за отриманий природний газприродний газ поставлений за період з 03.04.2023 по 27.04.2023 в об`ємі 0,62049 тис м куб. на суму 19 952,98 грн Споживач не розрахувався.

Споживач також не розрахувався за природний газ поставлений у період з 02.05.2023 по 02.05.2023 в об`ємі 0,00001 тис м куб. на суму 0,29 грн.

На виконання пункту 3 Типового договору Постачальник направив на адресу Споживача відповідні рахунки на оплату поставленого природного газу, однак останній оплату не здійснив.

На день складання позовної заяви сумарна заборгованість з оплати за поставлений природний газ за періоди з 03.04.2023 по 27.04.2023 та з 02.05.2023 по 02.05.2023 становить 19 953,27 грн.

З врахуванням встановлених судом обставин та поданих доказів суд дійшов висновків належного виконання умов Договору позивачем та порушення відповідачем порядку оплати поставленого природного газу за Договором, встановлення факту наявності заборгованості станом на час подання позову у розмірі 19 953, 27грн.

Згідно з частиною першою статті 611 Цивільного кодексу України, статтями 174, 216, 218 Господарського кодексу України, порушення умов зобов`язання тягне за собою настання правових наслідків, встановлених договором або законом.

Відповідно до статей 549-551 Цивільного кодексу України та пункту 4.5 Типового договору, у разі порушення Споживачем строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Нарахування пені здійснюється, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим договором.

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України також передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з оплати за природний газ поставлений у періоди з 03.04.2023 по 27.04.2023 та з 02.05.2023 по 02.05.2023 на умовах за Типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ», керуючись положеннями статті 625 Цивільного кодексу України, додатково заявив грошові вимоги за період прострочення з 16.06.2023 по 09.05.2024 щодо сплати пені, інфляційних втрат а також 3% річних від простроченої суми у загальному розмірі 5 019,28 грн, у тому числі:

- 4 102,15 грн пеня (за період прострочення з 16.06.2023 по 09.05.2024);

- 538,97 грн 3% річних (за період прострочення з 16.06.2023 по 09.05.2024);

- 378,16 грн інфляційні втрати (за період прострочення з 16.06.2023 по 09.05.2024).

Суд, здійснивши власний розрахунок пені, з врахуванням положень ч. 6 ст. 232 ГК України, 3% річних та інфляційних втрат, в межах заявленого періоду, встановив, що розрахунок здійснено арифметично вірно. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині.

Крім того, за наслідком розгляду справи № 914/3169/22 Господарським судом Львівської області було винесено рішення від 27.03.2023 стягнуто з КЗ ЛОР «ЛЬВІВСЬКИЙ ОБЛАСНИЙ БУДИНОК УЧИТЕЛЯ» на користь ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» заборгованість в розмірі 235 591,91 грн, у тому числі: 175 150,07 грн заборгованість за основним зобов`язанням; 25 864,62 грн пеня (за період прострочення з 01.02.2022 по 31.08.2022); 3 051,93 грн 3 % річних (за період прострочення з 01.02.2022 по 31.08.2022); 31 525,29 грн інфляційні втрати (за період прострочення з 01.02.2022 по 31.08.2022).

Споживач здійснив погашення заборгованості за основним зобов`язанням лише 30.06.2023

У зв`язку з тривалим неналежним виконанням зобов`язань з оплати за природний газ поставлений у період з 11.12.2021 по 31.12.2021 на умовах за Типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ», керуючись положеннями статті 625 Цивільного кодексу України, позивач додатково заявив грошові вимоги за період прострочення з 01.09.2022 по 29.06.2023 щодо сплати інфляційних втрат за невиконання судового рішення, а також 3% річних від простроченої суми у загальному розмірі 24 972,55 грн, у тому числі:

- 4 347,56 грн 3% річних (за період прострочення з 01.09.2022 по 29.06.2023);

- 20 434,26 грн інфляційні втрати (за період прострочення з 01.09.2022 по 29.06.2023).

Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення 4 347,56 грн 3% річних за запропонований період, встановив, що такий здійснено арифметично вірно. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині.

Щодо вимоги про стягнення 20 434,26 грн інфляційних втрат, суд встановив, що розрахунок здійснено арифметично невірно. Здійснивши власний розрахунок, судом встановлено, що до задоволення підлягає стягнення інфляційних втрат в розмірі 18 857,05 грн.

За наслідком розгляду справі № 914/3410/23 рішенням Господарського суду Львівської області рішенням від 26.01.2024 стягнуто з КЗ ЛОР «ЛЬВІВСЬКИЙ ОБЛАСНИЙ БУДИНОК УЧИТЕЛЯ» на користь ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» заборгованість в розмірі 16 348,20 грн, у тому числі: 12 764,15 грн заборгованість за основним зобов`язанням; 3 147,83 грн пеня (за період прострочення з 01.03.2023 по 31.10.2023); 247,04 грн 3 % річних (за період прострочення з 01.03.2023 по 31.10.2023); 189,18 грн інфляційні втрати (за період прострочення з 01.03.2023 по 31.10.2023);

Попри наявність судового рішення Споживач здійснив погашення заборгованості за основним зобов`язанням за згаданий період лише 03.05.2024, тобто з істотним простроченням.

У зв`язку з тривалим неналежним виконанням зобов`язань з оплати за природний газ поставлений за період з 01.01.2023 по 04.01.2023 на умовах за Типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ», керуючись положеннями статті 625 Цивільного кодексу України, додатково заявив грошові вимоги за період прострочення з 01.11.2023 по 02.05.2024 щодо сплати інфляційних втрат за невиконання судового рішення, а також 3% річних від простроченої суми у загальному розмірі 1 720,05 грн, у тому числі:

- 192,69 грн 3% річних (за період прострочення з 01.11.2023 по 02.05.2024);

- 1 257,36 грн інфляційні втрати (за період прострочення з 01.11.2023 по 02.05.2024).

Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення 192,69 грн 3% річних за запропонований період, встановив, що такий здійснено арифметично вірно. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині.

Щодо вимоги про стягнення 1257,36 грн інфляційних втрат, суд встановив, що розрахунок здійснено арифметично невірно. Здійснивши власний розрахунок, судом встановлено, що до задоволення підлягає стягнення інфляційних втрат в розмірі 335,38 грн.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати на підставі статей 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, судовий збір покладається на відповідача в розмірі 2292,08 грн.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 247-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний будинок учителя» (ідентифікаційний код 02597404, місцезнаходження: вул. Коперніка, буд. 42, м. Львів, Львівська область, 79000) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (ідентифікаційний код: 40121452; місцезнаходження вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116) кошти у сумі 48 705,23 грн, з яких: 19 953,27 грн заборгованість за основним зобов`язанням; 4 102,15 грн пеня; 5 079,22 грн 3% річних; 19570,59 грн інфляційні втрати, та 2292,08 грн судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV Господарським процесуальним кодексом України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Березяк Н.Є.