ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
СУДОВИЙ НАКАЗ
18.09.2024 Справа № 908/2451/24
м. Запоріжжя Запорізької області
Суддя Господарського суду Запорізької області Проскуряков Кирило Валеріанович розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» про видачу судового наказу
Боржник: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )
про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2021 в сумі 8 183,07 грн.
13.09.2024 через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» про видачу судового наказу щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2021 в сумі 8 183,07 грн.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2024 вказану заяву передано для розгляду судді Проскурякову К.В.
Згідно зі статтею 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
В обґрунтування заяви ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» посилається на неналежне виконання ФОП ОСОБА_1 умов договору про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2021 щодо своєчасної оплати вартості електричної енергії за грудень 2023 в сумі 7 762,74 грн.
Як вбачається з цієї заяви, стягувач зазначає, що між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання та ФОП ОСОБА_1 укладено договір про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2021 шляхом подання споживачем електропостачальнику заяви-приєднання. В порушення умов договору в частині оплати вартості електричної енергії та п. 4.12 ПРРЕЕ у Боржника виник борг за спожиту електричну енергію за грудень 2023 в сумі 7 762,74 грн. У зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання стягувачем на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховано 3% річних в сумі 125,35 грн. та інфляційні втрати в сумі 294,98 грн.
На підтвердження наявності господарських правовідносин між сторонами, стягувачем надано суду письмовий договір про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2021, отже спір стосується грошової вимоги та заявлена до стягнення з боржника загальна сума заборгованості в розмірі 8 183,07 грн. не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Крім того, ні у заяві, ні в додатках до неї не міститься клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, а отже суд приходить до висновку про можливість розгляду вказаної заяви в порядку наказного провадження.
Відповідно до ч. 4. ст. 152 ГПК України суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
У п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань зазначено, що місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) є АДРЕСА_1 .
Розглянувши вказану заяву, судом не виявлено підстав передбачених ст. 152 Господарського процесуального кодексу України для відмови у видачі судового наказу, отже заявлені вимоги підлягають задоволенню.
На підставі ст.ст. 16, 205, 526, 530, 625, 610-612, 629, 640 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 2, 3, 193, 230, 232, 275 Господарського кодексу України, Закону України «Про ринок електричної енергії», Правила роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП України від 14.03.2018 №312, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» про видачу судового наказу підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 147, 148, 154, 155 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
2. Копію судового наказу та копію заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами надіслати на поштову адресу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (боржника).
3. Оригінал судового наказу після набрання ним законної сили надіслати стягувачу.
Дата набрання судовим наказом законної сили: 14 жовтня 2024.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання: 14 жовтня 2027.
Дата видачі судового наказу стягувачу: 21 жовтня 2024.
Суддя К.В. Проскуряков
Суд роз`яснює, що згідно із приписами п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 157 ГПК України, боржник має право протягом 15 днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд в письмовій формі.
Згідно із ч. 1 ст. 159 ГПК України, у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом 5 днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.