ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м.Кропивницький Справа № 912/2333/24

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Закуріна М. К. (надалі - Суд), розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ромірес Сан Ойл»

до Державного підприємства «Дослідне господарство «Елітне» Інституту сільського господарства Степу Національної академії аграрних наук України

про стягнення 83965,90 грн,

за участю:

- третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріуполь Олія Торг»,

- секретаря судового засідання Рудченко І.О.,

- представника позивача адвоката Коваленка В.Ю.,

у с т а н о в и в:

ДІЇ ТА АРГУМЕНТИ ПОЗИВАЧА

17.09.2024 ТОВ «Ромірес Сан Ойл» звернулось із позовом до ДП «ДГ «ЕЛІТНЕ» ІСГС НААН про стягнення 83965,90 грн заборгованості за договором про відступлення права вимоги від 23.04.2024 № 24/0406 за договором поставки від 17.11.2021 № 17/11.

У якості обґрунтування власної позиції ТОВ «Ромірес Сан Ойл» вказало, що:

- 17.11.2021 ТОВ «Маріуполь Олія Торг» та ДП «ДГ «ЕЛІТНЕ» ІСГС НААН уклали договір поставки № 17/11, за яким Товариство зобов`язалось поставити товар, а Підприємство - оплатити його;

- на виконання умов договору ТОВ «Маріуполь Олія Торг» поставило товар за видатковою накладною № 46 від 19.01.2021, а саме шрот соняшниковий у кількості 24,89 тон на суму 233965,90 грн;

- ДП «ДГ «ЕЛІТНЕ» ІСГС НААН здійснило часткову оплату за поставлений товар - 10.02.2022 платіжним дорученням № 13200 на суму 100000 грн та 15.04.2022 платіжним дорученням № 13663 на суму 50000 грн, а всього - 150000 грн;

- за його розрахунками заборгованість за поставлений товар складає 83965,90 грн;

- 23.04.2024 ТОВ «Маріуполь Олія Торг» та ТОВ «Ромірес Сан Ойл» уклали договір про відступлення права вимоги № 24/0406 за договором поставки № 17/11 від 17.11.2022, за яким ТОВ «Маріуполь Олія Торг» передало, а ТОВ «Ромірес Сан Ойл» прийняло право вимоги за зазначеним договором поставки;

- 10.05.2024 ТОВ «Ромірес Сан Ойл» направило ДП «ДГ «ЕЛІТНЕ» ІСГС НААН повідомлення від 26.04.2024 № 24/0426-2 про набуття права вимоги;

- 24.05.2024 за вих. № 98 ДП «ДГ «ЕЛІТНЕ» ІСГС НААН повідомило про відсутність підстав для сплати ТОВ «Ромірес Сан Ойл» заборгованості за договором поставки від 17.11.2022 № 17/11.

ДІЇ ТА АРГУМЕНТИ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ

17.10.2024 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача - ТОВ «Маріуполь Олія Торг», подало заяву, в якій підтримало позовні вимоги в повному обсязі.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ТА РІШЕННЯ

Ухвалою від 20.09.2024 Суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного провадження, залучив ТОВ «Маріуполь Олія Торг» до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача та установив сторонам строки для подачі процесуальних заяв. Зокрема, ДП «ДГ «ЕЛІТНЕ» ІСГС НААН відзив на позов не подало, хоча було обізнано про судовий розгляд, що слідує з довідки про доставку електронного листа, за якою ухвала про відкриття провадження доставлена в його електронний кабінет 20.09.2024 об 11:46 (а.с. 33).

УСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ

17.11.2021 ТОВ «Маріуполь Олія Торг», виступаючи у якості постачальника, та ДП «ДГ «ЕЛІТНЕ» ІСГС НААН, як покупець, уклали договір поставки № 17/11 (а.с. 7-8).

За умовами договору, які впливають на вирішення спору:

- Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність, а Покупець - прийняти та оплатити товар у кількості, за номенклатурою, ціною, строками та умовами поставки відповідно умовам договору на підставі специфікації та/або видаткових накладних (пункт 1.1);

- оплата за товар здійснюється Покупцем в день фактичного надходження товару, до моменту вигрузки автотранспорту, або на умовах, визначених в специфікації (пункт 3.1).

Як слідує зі специфікації № 2 від 17.01.2022 сторони домовились про поставку шроту соняшникового у кількості 25 тон загальною вартістю 234999,90 грн. За пунктом 2 специфікації Покупець сплачує кошти Постачальнику протягом 14 календарних днів з моменту отримання товару, моментом отримання товару є дата підписання видаткової накладної Покупцем про отримання товару (а.с. 9).

За видатковою накладною № 46 від 19.01.2022 (а.с. 10) та товарно-транспортною накладною № 19/01 від 19.01.2022 (а.с. 11) ТОВ «Маріуполь Олія Торг» поставило ДП «ДГ «ЕЛІТНЕ» ІСГС НААН 24,89 тони шроту соняшникового на загальну суму 233965,90 грн.

Як слідує з акту звірки взаємних розрахунків за період 17.11.2021-23.04.2024, який підписаний лише ТОВ «Маріуполь Олія Торг», заборгованість ДП «ДГ «ЕЛІТНЕ» ІСГС НААН складає 83965,90 грн.

У подальшому, 23.04.2024 ТОВ «Ромірес Сан Ойл», як Цесіонарій, та ТОВ «Маріуполь Олія Торг», як Цедент, уклали договір про відступлення права вимоги № 24/0406 (а.с. 13).

За умовами договору, які впливають на вирішення спору:

- Цедент передає Цесіонарію, а Цесіонарій приймає право вимоги, що належить Цеденту, і стає кредитором за договором поставки від 17.11.2021 № 17/11, укладеним між Цедентом та Державним підприємством «Дослідне господарство «Елітне» Інституту сільського господарства Степу НААНУ (пункт 1.1);

- за цим договором Цесіонарій одержує право (замість Цедента) вимагати від боржника належного виконання зобов`язань за договором поставки від 17.11.2021 № 17/11 на суму в розмірі 11298,33 грн (а.с. 1.2);

- моментом переходу права вимоги за договором, визначеного у п. 1.1 цього договору, до Цесіонарія є дата підписання даного договору (пункт 1.5);

- за згодою сторін даного договору вартість майнових прав, що вказані у п. 1.1 даного договору та є предметом даного договору складає 11298,33 грн (пункт 2.1);

- Цесіонарій має право пред`явити до боржників всі відступлені Цедентом на користь Цесіонарія права вимоги (пункт 3.6).

Поряд з цим, 26.04.2024 за вих. № 24/0426-2 ТОВ «Ромірес Сан Ойл» повідомив ДП «ДГ «ЕЛІТНЕ» ІСГС НААН про набуття права вимоги за договором від 17.11.2021 № 17/11 та зажадав сплати 11298,33 грн (а.с. 15).

У свою чергу, ДП «ДГ «ЕЛІТНЕ» ІСГС НААН листом від 24.05.2024 за вих. № 98 повідомило, що документи, які ТОВ «Ромірес Сан Ойл» направило разом із повідомленням, не містять підтвердження податкової реєстрації ТОВ «Маріуполь Олія Торг» на підконтрольній Україні території, а тому в силу статті 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», у нього відсутні правові підстави для відображення по даних бухгалтерського обліку господарських операцій по договору про відступлення права вимоги від 23.04.2024 № 24/0406 (а.с. 17).

В подальшому, 04.06.2024 за вих. № 24/0604-3 ТОВ «Ромірес Сан Ойл» повторно звернулось до ДП «ДГ «ЕЛІТНЕ» ІСГС НААН щодо сплати 11298,33 грн та повідомило, що оскільки Кабінет Міністрів України не ухвалював рішення про поширення статті 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окуповані території, визначені Переліком, то зміна податкової адреси для юридичних осіб не є обов`язковою, а відмова у зміні податкової адреси не тягне за собою визнання договору нікчемним (а.с. 18).

Крім цього, 27.05.2024 ТОВ «Ромірес Сан Ойл» та ТОВ «Маріуполь Олія Торг» уклали додаткову угоду до договору про відступлення права вимоги № 24/0406, якою погодили внести зміни до договору та виклали пункти в наступній редакції:

- за цим договором Цесіонарій одержує право (замість Цедента) вимагати від боржника належного виконання зобов`язань за договором поставки від 17.11.2021 № 17/11 на суму в розмірі 83965,90 грн (пункт 1.2);

- за згодою сторін даного договору вартість майнових прав, що вказані у п. 1.1 даного договору та є предметом даного договору складає 83965,90 грн (пункт 2.1).

Також, 12.06.2024 за вих. № 24/0612-2 ТОВ «Ромірес Сан Ойл» направило ДП «ДГ «ЕЛІТНЕ» ІСГС НААН претензію та зажадало сплати 83965,90 грн (а.с. 20).

ОЦІНКА УСТАНОВЛЕНИХ ОБСТАВИН ТА ПОЛОЖЕНЬ ЗАКОНОДАВСТВА

Щодо договору від 17.11.2021 № 17/11, укладеного між ТОВ «Маріуполь Олія Торг» та ДП «ДГ «ЕЛІТНЕ» ІСГС НААН

Установлені судом обставини наявності укладеного між ТОВ «Маріуполь Олія Торг» та ДП «ДГ «ЕЛІТНЕ» ІСГС НААН договору, свідчать про виникнення між ними майново-господарських зобов`язань, у силу яких у відповідності до приписів статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша (управнена) сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За частиною 1 статті 175 того ж Кодексу майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Умовами укладеного договору сторони визначили (серед інших умов): предмет договору, порядок, місце та строки поставки товару.

Зміст та умови договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (майново-господарських зобов`язань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України), які виникли між сторонами на підставі вказаного договору (правочину), з огляду на вказані правові положення, свідчать, що за своєю юридичною природою між ними укладений договір поставки.

Зокрема, згідно з приписами частини 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник) зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Поряд з цим, за частиною 2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Отже, за укладеним договором ТОВ «Маріуполь Олія Торг» зобов`язалося поставити товар, а ДП «ДГ «ЕЛІТНЕ» ІСГС НААН - оплатити його протягом 14 календарних днів з моменту отримання, яким є дата підписання видаткової накладної про отримання товару.

Щодо виконання ТОВ «Маріуполь Олія Торг» та ДП «ДГ «ЕЛІТНЕ» ІСГС НААН умов договору поставки

На виконання умов договору ТОВ «Маріуполь Олія Торг» поставила ДП «ДГ «ЕЛІТНЕ» ІСГС НААН товар на загальну суму 233965,90 грн за видатковою накладною № 46 від 19.01.2022, чим виконало взяті на себе зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Умовами укладеного договору поставки (пункт 2 специфікації) Сторони визначили, що оплата здійснюється протягом 14 календарних днів з моменту отримання товару, моментом отримання товару є дата підписання видаткової накладної Покупцем про отримання товару. Так, ТОВ «Маріуполь Олія Торг» поставило товар за видатковою накладною № 46 від 19.01.2022.

З огляду на викладене, з 03.02.2022 у ДП «ДГ «ЕЛІТНЕ» ІСГС НААН виник обов`язок з оплати вартості поставленого товару, а у ТОВ «Маріуполь Олія Торг» - право отримати плату за поставлений товар.

Проте, ДП «ДГ «ЕЛІТНЕ» ІСГС НААН до визначеного строку вартість поставленого товару сплатило не у повному обсязі, при цьому оплата здійснювалась з порушенням строків, а саме 10.02.2022 платіжним дорученням № 13200 на суму 100000 грн та 15.04.2022 платіжним дорученням № 13663 на суму 50000 грн, а всього - 150000 грн. Таким чином, заборгованість за поставлений товар складає 83965,90 грн.

Статтею 193 ГК України встановлені загальні правила виконання господарських зобов`язань, за якими суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1); кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2); не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань (частина 7).

Окреслені у статті 193 ГК України правила та принципи господарювання, які корелюються із загальними засадами цивільного законодавства, вказаними у пункті 6 статті 3 ЦК України (справедливість та добросовісність) та засадами зобов`язань, визначеними у частині 3 статті 509 ЦК України (добросовісність, розумність, справедливість), означають, що цивільні права мають здійснюватися, а обов`язки виконуватися не тільки відповідно до їх призначення, а й справедливо та добросовісно, з урахуванням правил господарювання, з метою досягнення загальногосподарського інтересу.

Отже, зобов`язання, які виникли між сторонами, мали ґрунтуватися на засадах добросовісності та справедливості; кожна із сторін повинна була вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, з урахуванням інтересів другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. І напроти, відсутність потрібної турботливості може вказувати на вину боржника, котра відіграє роль суб`єктивної умови відповідальності.

За таких обставин Суд висновує, що на час вирішення спору ДП «ДГ «ЕЛІТНЕ» ІСГС НААН порушило взяті на себе зобов`язання та не здійснило оплату товару у визначені строки, у зв`язку з чим виникла заборгованість у сумі 83965,90 грн.

Щодо договору про відступлення права вимоги

За частинами 1 та 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, а підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статей 513, 514, 516 Цивільного Кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

У справі Суд установив, що за договором відступлення права вимоги від 23.04.2024, ТОВ «Маріуполь Олія Торг» передало ТОВ «Ромірес Сан Ойл», а те прийняло право вимоги, що належить ТОВ «Маріуполь Олія Торг», і стало кредитором за договором поставки від 17.11.2021 № 17/11, укладеним між ТОВ «Маріуполь Олія Торг» та Державним підприємством «Дослідне господарство «Елітне» Інституту сільського господарства Степу НААНУ.

Разом з цим, положеннями статті 204 ЦК України установлена презумпція правомірності правочину, зокрема, він є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним.

Загальні вимоги, необхідні для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України. За частиною 1 цієї статті правочин не може суперечити законодавству.

Законодавством також установлені підстави для визнання правочину недійсним. А саме, за змістом статті 215 ЦК України: підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) (серед інших) вимог, які встановлені частиною 1 статті 203 цього Кодекс (частина 1); недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин); у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (частина 2).

Відтак, за вказаних правових норм недійсним є правочин, який укладений з порушенням діючого законодавства, а у випадку, коли законом передбачена недійсність правочину він є нікчемним.

Так, 15.04.2014 Верховна Рада України прийняла Закон «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII, у статті 13 якого встановлені особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території.

При цьому, абзацом 1 частини 2 статті 13 встановлюється норма, згідно з якою здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України, а абзацом 2 визначено, що правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним. На такі правочини не поширюється дія положення абзацу 2 частини 2 статті 215 ЦК України.

Частина 1 статті 13 вказує, що положення цієї статті застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої пунктами 1 і 2 частини 1 статті 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 частини 1 статті 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями. В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені пунктом 3 частини 1 статті 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у пункті 3 частини 1 статті 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями.

Відповідно до абзаців 1 та 2 статті 1 Закону № 1207-VII тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія тимчасово окупованих російською федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях (пункт 1 частини 1 статті 3 Закон №1207-VII).

Згідно з частиною 3 статті 1 Закону №1207-VII дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 3 цього Закону, визначаються у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Кабінет Міністрів України своєю постановою від 06.12.2022 № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» установив, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

За статтею 93 ЦК України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

У справі Суд встановив, що місцезнаходженням ТОВ «Маріуполь Олія Торг» є: 87506, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Будівельників, б. 141А, оф. 8.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 (із змінами), вся територія Маріупольського району (за винятком с. Заїченко, с. Пікузи) (UA0070889) Донецької області є тимчасово окупованою територією з 05.03.2022.

Отже, положення Закону №1207-VII, зокрема особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території, визначені статтею 13 вказаного Закону, розповсюджується на ТОВ «Маріуполь Олія Торг».

Верховний Суд неодноразово робив висновки щодо застосування статті 13 Закону №1207-VII.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 26.09.2023 у справі №913/527/21 дійшов висновку про нікчемність додаткового договору від 22.04.2014 про внесення змін та доповнень до кредитного договору від 20.04.2007 № 0420/03 в силу закону, а саме статті 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», а відтак про відсутність підстав для визнання його недійсним.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, передаючи справу №910/3831/22 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, в своїй ухвалі від 29.05.2023 відмовив у задоволенні клопотання про здійснення процесуального правонаступництва з огляду на нікчемність договору стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням якого є тимчасово окупована територія.

В подальшому, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.02.2024 у справі №910/3831/22 (пункти 25-26) послалася на вказану вище ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.05.2023 в частині розгляду клопотання про здійснення процесуального правонаступництва та результатів вирішення цього питання на підставі статті 13 Закону №1207-VII.

Отже, Верховний Суд у вказаних справах, застосовуючи положення статті13 Закону №1207-VII, дійшов висновку, що господарська діяльність суб`єктів, місцезнаходженням яких є тимчасово окупована територія, знаходиться поза межами правового регулювання України, а вчинені ними правочини є нікчемними, а отже не створюють юридичних наслідків, тобто, не «породжують» (змінюють чи припиняють) цивільних прав та обов`язків.

ВИСНОВКИ

На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів, обставин справи та вказаних правових положень, Суд уважає, що договір про відступлення права вимоги № 24/0406 за договором поставки № 17/11 від 17.11.2022 є нікчемним в силу закону, а відтак не створює юридичних наслідків, не породжує цивільних прав та обов`язків, а відтак позовні вимоги про стягнення заборгованості не підлягають задоволенню.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судовими витратами у справі є витрати ТОВ «Ромірес Сан Ойл» на сплату судового збору у сумі 3028 грн, сплачені платіжною інструкцією № ПН228 від 13.09.2024.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 129 ГПК України судовий збір покладається у разі відмови у позові на позивача, а тому сплачена сума судового збору відноситься на ТОВ «Ромірес Сан Ойл».

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України,

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення Суд склав - 24.10.2024

Суддя М.К. Закурін

Копії рішення направити:

- ТОВ "Ромірес Сан Ойл" та ДП "ДГ "ЕЛІТНЕ" ІСГС НААН в електронній формі до електронних кабінетів;

- ТОВ "Маріуполь Олія Торг" на адреси електронної пошти: oliy.torg@gmail та .