ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.10.2024м. СумиСправа № 920/546/24(920/1012/24)

Господарський суд Сумської області у складі головуючого судді Яковенка В.В., за участю секретаря судового засідання Павлючок І.М., розглянувши матеріали справи № 920/546/24(920/1012/24)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Агрохім-Партнер (41000, Сумська область, Шосткинський район, м. Середина-Буда, вул. Вокзальна, 59, код 38397547)

до відповідача: Кофко Ресорсіз СА (Рут де Малану 101, 1221 Шен-Бунжрі, Швейцарія, реєстраційний номер СНЕ-109.282.756

про визнання недійсним контракту,

представники сторін:

позивача: Литвиненко О.О.;

відповідача (в режимі відеоконференції): Мороз І.В.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Агрохім-Партнер звернулось до суду з позовом про визнання недійсним контракту № 606031 від 24.06.2020, сторонами якого визначені COFCO RESOURCES SA (Кофко Ресорсіз СА) та ТОВ Агрохім-Партнер.

Ухвалою від 20.08.2024 суд постановив прийняти позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агрохім-Партнер до розгляду у відокремленому провадженні в межах провадження у справі № 920/546/24 банкрутство ТОВ Агрохім-Партнер; здійснювати розгляд справи № 920/546/24(920/1012/24) у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи; розгляд справи по суті призначити у судове засідання на 19.09.2024.

30.08.2024 позивач подав до суду клопотання про здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

30.08.2024 позивач подав до суду клопотання про витребування доказів, в якому просить суд поновити строк для подання клопотання, витребувати у Кофко Ресорсіз СА оригінали для огляду в судовому засідані всіх документів, які було додано до заяви про визнання кредитором ТОВ Агрохім-Партнер; витребувати у Кофко Ресорсіз СА оригінал контракту № 606031 від 24.06.2020; витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коліжук Олени Олександрівниінформацію щодо нотаріального посвідчення контракту № 606031 від 24.06.2020; витребувати матеріали судової справи №824/268/21 за заявою адвоката Кофко Ресорсіз СА Коваль Дмитра Михайловича про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу (Арбітражного рішення Міжнародної асоціації торгівлі зерном і кормами (ГАФТА) від 28 травня 2021 року у справі №18-368) разом із технічними записом судових засідань для їх огляду, ознайомлення та дослідження в межах справи №920/546/24; витребувати у слідчого відділу Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Сумській області інформацію щодо стану досудового розслідування кримінального провадження №0000154 від 14 січня 2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України.

05.09.2024 до суду надійшла заява відповідача із запереченнями проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

06.09.2024 до суду надійшли заперечення відповідача проти вирішення спору в господарському суді.

09.09.2024 до суду надійшла заява відповідача про застосування строку позовної давності.

09.09.2024 до суду надійшло клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

10.09.2024 до суду надійшов відзив відповідача, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає позов необгрунтованим, який базується на хибній інтерпретації фактів стосовно недійсності контракту.

10.09.2024 до суду надійшло клопотання відповідача про застосування заходів процесуального примусу, в якому просить суд визнати дії позивача зловживанням процесуальними правами; стягнути з позивача в дохід Державного бюджету України за неодноразове зловживання процесуальними правами штраф у розмірі 30028,00 гривень.

16.09.2024 до суду надійшли заперечення позивача щодо клопотання відповідача про закриття провадження у справі та заяви про застосування строку позовної давності.

17.09.2024 до суду надійшли заперечення відповідача щодо клопотання про витребування доказів.

Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що у Сумській області була оголошена повітряна тривога, судові засідання 19.09.2024, 01.10.2024 у справі 920/546/24(920/1012/24) не відбулись.

Ухвалою від 01.10.2024 суд призначив розгляд справи по суті в судове засідання на 22.10.2024.

22.10.2024 до суду надійшло клопотання позивача про витребування доказів.

Розглянувши клопотання відповідача про залишення позову без розгляду та заслухавши доводи представників сторін, суд зазначає наступне.

У позовній заяві позивач посилається на те, що заява Кофко Ресорсіз СА про визнання кредитором ТОВ «Агрохім-Партнер» підтверджена та мотивована невиконанням позивачем контракту № 606031 від 24.06.2020, укладеного між сторонами, проте оспорюваний контракт позивачем не укладався, у зв`язку з чим просить суд визнати недійсним цей контракт.

До початку розгляду справи по суті до суду 06.09.2024 надійшли заперечення відповідача проти вирішення спору в господарському суді, в яких просить суд залишити позов без розгляду.

У цих запереченнях відповідач стверджував, що наявні підстави для залишення позову без розгляду відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України, оскільки до умов контракту № 606031 від 24.06.2020 сторони погодили передачу будь-яких спорів до міжнародного комерційного арбітражу, які під час арбітражного розгляду, так і під час розгляду справи Верховним Судом, було визнано, що контракт (у тому числі й арбітражне застереження) був укладеним та дійсним.

Основними актами, що складають національне законодавство з питань міжнародного комерційного арбітражу, є Конвенція про визнання і приведення у виконання іноземних арбітражних рішень від 10.06.1958 (далі Нью-Йоркська Конвенція), згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, Закон «Про міжнародний комерційний арбітраж», окремі положення Цивільного процесуального кодексу України та ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

Згідно з частиною третьою статті II Нью-Йоркської Конвенції суд України, якщо до нього надходить позов з питання, щодо якого сторони уклали арбітражну угоду, повинен, на прохання однієї зі сторін, направити сторони в арбітраж, якщо не встановить, що згадана угода є недійсною. Закон «Про міжнародний комерційний арбітраж» містить аналогічне положення.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» суд, до якого подано позов у питанні, що є предметом арбітражної угоди, повинен, якщо будь-яка із сторін попросить про це не пізніше подання своєї першої заяви щодо суті спору, залишити позов без розгляду і направити сторони до арбітражу, якщо не визнає, що ця арбітражна угода є недійсною.

Нью-Йоркська конвенція 1958 року передбачає, що кожна договірна держава визнає арбітражну угоду, за якою сторони зобов`язуються передавати до арбітражу всі або будь-які суперечки, які виникають або можуть виникнути між ними у зв`язку з якими-небудь конкретними договірними або іншими правовідносинами, об`єкт яких може бути предметом арбітражного розгляду. Зазначений обов`язок визнання арбітражної угоди вимагає від суду також тлумачити будь-які неточності в тексті арбітражної угоди та розглядати сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності на користь її дійсності, чинності та виконуваності (принцип імунітету та автономії арбітражної угоди).

Чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору (ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України»).

У відповідності до ч. 6 ст. 4 ГПК України угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу) допускається. До міжнародного комерційного арбітражу за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що відповідає вимогам, визначеним законодавством України про міжнародний комерційний арбітраж, крім випадків, визначених законом.

Статтею 22 ГПК України визначено, що спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, крім: 1) спорів про визнання недійсними актів, спорів про державну реєстрацію або облік прав на нерухоме майно, прав інтелектуальної власності, прав на фінансові інструменти, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів про публічні закупівлі з урахуванням частини другої цієї статті; 2) спорів, передбачених пунктами 2 (крім спорів щодо продажу пакетів акцій, що належать державі у статутному капіталі банків), 3, 7-13 частини першої, пунктами 2, 3, 6 частини другої статті 20 цього Кодексу, з урахуванням частини другої цієї статті; 3) інших спорів, які відповідно до закону не можуть бути передані на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.08.2018 у справі № 906/493/16, у разі наявності арбітражної угоди між сторонами спору та поданого стороною відповідно до вимог ГПК України клопотання про припинення провадження господарський суд може продовжити розгляд справи за умови встановлення в передбаченому законом порядку недійсності, втрати чинності або неможливості виконання вказаної угоди не пізніше початку розгляду справи по суті; господарський суд має тлумачити будь-які неточності в тексті арбітражної угоди та розглядати сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності на користь її дійсності, чинності та виконуваності, забезпечуючи принцип автономності арбітражної угоди; суд може визнати угоду такою, що не може бути виконана, внаслідок істотної помилки сторін у назві арбітражу, до якого передається спір (відсилання до неіснуючої арбітражної установи), за умови відсутності в арбітражній угоді вказівки на місце проведення арбітражу чи будь-яких інших положень, які б дозволяли встановити дійсні наміри сторін щодо обрання певної арбітражної установи чи регламенту, за яким має відбуватися арбітражний розгляд.

Цей висновок відповідає режиму сприяння арбітражу, що встановлений Нью-Йоркською Конвенцією та Законом «Про міжнародний комерційний арбітраж», та який ґрунтується на презумпції дійсності арбітражного застереження, також цілям судової реформи 2017 року, адже посилення ролі міжнародного арбітражу було одним з ключових елементів цієї судової реформи.

Таким чином, Нью-Йоркською Конвенцією, Законом «Про міжнародний комерційний арбітраж» та ГПК України встановлено правило про пріоритет юрисдикції спору, що погоджена сторонами в арбітражній угоді, за умови відповідного клопотання сторони.

За таких обставин господарський суд залишає позов без розгляду на підставі пункту 7 частини першої статті 226 ГПК України, якщо тільки не визнає, арбітражна угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Як встановлено судом, 24.06.2020 між Кофко Ресорсіз СА та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» було укладено контракт № 606031, відповідно до умов якого позивач зобов`язувався поставити українську кормову кукурудзу, а відповідач зобов`язувався прийняти та оплатити відповідний товар.

Відповідно до пункту 12.1. контракту будь-які спори, що виникають із або в рамках даного Контракту, підлягають вирішенню в арбітражі у відповідності GAFTA Arbitration Rules No. 125 («Арбітражними правилами»), в редакції, що діє на дату цього Контракту, при цьому такі правила входять до складу цього Контракту і вважаються таки[ми], про які обидві Сторони вважаються поінформовані. Арбітражний розгляд буде проводитись у Лондоні англійською мовою із застосуванням англійського процесуального права.

Пунктом 12.2. контракту передбачено, що жодна зі Сторін по цьому Контракту, ні жодна особа, яка подає позов від імені будь-якої зі Сторін, не повинні розпочинати будь-яку дію або вчиняти іншу юридичну дію стосовно іншої Сторони стосовно будь-якого спору доки такий спір не буде розглянуто та вирішено арбітром (-ами) або апеляційною інстанцією, залежно від обставин, у відповідності із Арбітражними правилами, і про це не має спеціальної домовленості і не задекларовано, що отримання рішення арбітра (-ів) або апеляційній інстанції, залежно від обставин, може бути передумовою права кожної зі Сторін за цим Контрактом або будь-яких осіб, які подають позов від їхнього імені або вчиняють іншу юридичну дію проти іншої з них стосовно будь-якого такого спору.

Цей Контракт складений і діє відповідно до законодавства Англії та Уельсу (п. 12.3. контракту).

За таких обставин сторони врегулювали свої відносини відповідно до правил іноземної держави, а також Арбітражного регламенту No. 125 Міжнародної асоціації торгівлі зерном і кормами. Отже, всі спори щодо дійсності контракту та виконання повинні вирішуватися міжнародним арбітражем відповідно до Арбітражних правил.

З матеріалів справи вбачається, що оскільки сторони узгодили передачу будь-яких спорів до арбітражу, відповідач ініціював відповідне арбітражне провадження, посилаючись на контрактні умови. Справа під номером 18-368 була передана на розгляд арбітражного трибуналу. За результатами розгляду арбітри винесли мотивоване рішення на користь відповідача.

Презумпцію дійсності цієї арбітражної угоди (застереження) не спростовано.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Як вбачається із згаданої норми, вказане право відповідача може бути реалізоване лише до початку розгляду справи по суті та є абсолютним, тобто не залежить від мотивів позивача чи волі сторін у справі. Положення ст. 226 ГПК України не є диспозитивними та передбачають обов`язок суду залишити позов без розгляду з підстав вказаних у частині першій цієї статті.

Отже, сторони в контракті № 606031 від 24.06.2020 у п. 12.1. передбачили арбітражне застереження, на підставі якого будь-які спори повинні бути вирішені міжнародним арбітражем відповідно до Арбітражних правил.

Ця обставина дає підстави для задоволення заяви відповідача про залишення позову без розгляду на підставі п.7 ч.1 ст. 226 ГПК України.

З урахуванням викладеного, оскільки такий висновок суду нівелює необхідність вирішення інших клопотань, у тому числі взаємовиключних, які заявлені сторонами в межах цієї справи, вони підлягають також залишенню без розгляду.

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 226, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання відповідача про залишення позову без розгляду задовольнити.

2. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агрохім-Партнер до COFCO RESOURCES SA про визнання недійсним контракту залишити без розгляду.

3. Інші клопотання, що заявлені сторонами в межах справи №920/546/24(920/1012/24), залишити без розгляду.

4. Ухвалу надіслати сторонам справи.

Ухвалу складено та підписано 23.10.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в апеляційному порядку, встановленому статтями 255-257 ГПК України.

Суддя В.В. Яковенко