ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2024м. ДніпроСправа № 904/2116/24

За позовом Акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Конкорд" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Конкорд" Федорченко Андрія Володимировича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПС СЕРВІС УКРАЇНА"

про стягнення заборгованості за Кредитним договором №50.10.000010 від 22.02.2018

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судових засідань Морозі А.О.

Представники:

Позивача - Бондаренко М.Г.

Відповідача - не прибув

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість за Кредитним Договором № 50.10.000010 від 22.02.2018, що станом на 25.04.2024 становить 4 338 217,03 грн., з яких: 3 440 738,06 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 567 157,20 грн. - пеня за прострочення строків повернення кредиту, 330 321,77 грн. - пеня за прострочення строків погашення процентів.

Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належно на адресу вказану у позові та ЄДР, хоча на адресу суду повернися поштові відправлення № 944, № 995, № 034, № 179 з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Пунктом 5 ч.6 ст. 242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази (ч.1 ст. 232 ГПК України).

Крім того, частиною 6 ст. 6 ГПК України передбачено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

В ході розгляду даної справи Господарським судом Дніпропетровської області, відповідно до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Справа, згідно зі ст. 165 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

За клопотанням Позивача судові засідання проводилися в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні досліджено надані Позивачем докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача господарський суд

ВСТАНОВИВ:

22.02.2018 ПАТ "Акціонерний комерційний банк "КОНКОРД" (далі перейменовано на АТ "Акціонерний комерційний банк "Конкорд") (Банк) та ТОВ "АПС СЕРВІС Україна" (Позичальник) уклали Кредитний Договір № 50.10.000010 (далі Договір), за п. 1.1., в редакції Додаткової угоди № 8 від 13.02.2020, якого Банк на умовах цього Договору, надає Позичальнику грошові кошти у формі відкличної відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 3 500 000,00 грн., а Позичальник зобов`язується повернути кредитні кошти, одержані в рахунок кредитної лінії, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 20 % річних, починаючи з 01.02.2020 та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені цим Договором.

Банк надає Позичальнику кредит на умовах його забезпечення, цільового використання, строковості, відкличності, повернення та плати за користування.

Кінцевий строк повернення повної суми кредиту "19" лютого 2019 року (п. 1.3. Договору в редакції Додаткової угоди № 9 від 20.02.2020).

За ініціювання кредиту, Позичальник сплачує Банку комісію у розмірі 0,5% від ліміту кредитування встановленого у п. 1.1. Договору. Комісія сплачується Позичальником на рахунок № 2601.980.10, відкритий в ПАТ "АКБ "КОНКОРД" в день укладання цього Договору (п. 1.4. Договору).

Днем надання кредиту (його частини) вважається день перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника. Позичальник вважається таким, що отримав кредит, після зарахування Банком кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника, зазначений в п.3.1 Договору (п. 3.2. Договору).

Днем погашення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки Банку:

- кредиту у розмірі фактичної заборгованості;

- нарахованих процентів, комісій, неустойки, інших платежів визначених цим Договором (п. 3.3. Договору).

Відповідно до п. 3.4. Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється у валюті кредиту не рідше одного разу на календарний місяць, починаючи з дня видачі кредиту (його часток) до повного погашення, на суму непогашеної заборгованості за кредитом за такою формулою, що встановлена у пункті 3.4 Договору.

При розрахунку процентів приймається фактична кількість днів у році. При розрахунку строку користування Кредитом враховується день надання Кредиту (його частки) і не враховується день погашення Кредиту (його частки).

Сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно в останній робочий день кожного місяця наступного за звітним, та остаточно при повному погашенні кредиту (в т.ч. достроково, відповідно до п. 8.2 цього Договору) на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ "АКБ "КОНКОРД" код банку 307350 ЄДРПОУ Позичальника 40702954. У разі, якщо день нарахування та сплати процентів припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, проценти нараховуються та сплачується в робочий день, що йому передує.

Погашення кредиту здійснюється Позичальником у валюті кредиту у строк, визначений п. 1.3., або достроково, у випадках прямо передбачених даним Договором, на позичковий рахунок, вказаний в п. 5.1. цього Договору.

У разі, якщо Позичальник, у встановлені даним Договором строки, не здійснить погашення процентів та/або кредиту та/або комісій та/або інших передбачених Договором платежів в термін (строк) установлений цим Договором, наступного робочого дня така заборгованість вважається простроченою (п. 3.5. Договору в редакції Додаткової угоди № 8 від 13.02.2020).

У разі прострочення Позичальником строку сплати процентів, комісій відповідно до умов цього Договору протягом 5 календарних днів, у перший робочий день після спливу вказаного 5-денного строку прострочення Банк має право вважати строк повернення Кредиту таким, що настав; та вимагати від Позичальника в цей день погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти, комісії, пеню, неустойку та інші платежі, що вказані у цьому Договорі, розраховані на цей день (за фактичний час користування кредитом або його частиною) (п. 3.6 Договору).

Відповідно до р. 6 Договору Позичальник зобов`язався:

використати кредит на зазначені в Договорі цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих процентів, комісій на умовах, передбачених цим Договором. Самостійно, в порядку передбаченому п.1.4, п. 3.5. цього Договору сплачувати проценти за кредит та комісії (п. 6.1 Договору).

окремо від встановленої процентної ставки за користування кредитом, комісій та інших платежів, передбачених цим Договором, сплачувати Банку неустойку та пеню, передбачені п. 9.2 - п. 9.5 цього Договору, за порушення строків повернення Кредиту (його частки), сплати процентів за Кредит, використання кредитних коштів не за цільовим призначенням та порушення інших умов нього Договору (п. 6.2 Договору).

погасити не пізніше кінцевого строку повернення повної суми кредиту, зазначеного в п. 1.3. цього Договору, заборгованості за кредитом у повному обсязі (п. 6.4. Договору).

У випадку невиконання Позичальником будь-яких своїх зобов`язань за цим Договором, та/або у випадку порушення Позичальником кінцевого терміну повернення заборгованості за кредитом, встановленого пунктом 1.3 та/або і інших випадках, передбачених умовами цього Договору, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, а Позичальник зобов`язаний виконати зазначені зобов`язання в порядку, передбаченому п. п. 7.6, 7.7 цього Договору (п. 7.5. Договору).

Вимога про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, направляється Позичальнику у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 10 (десяти) календарних днів з дати її надіслання Банком за адресою Позичальника, зазначеною в реквізитах цього Договору або адресою, повідомленою Позичальником відповідно до п. 6.14 цього Договору. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище десятиденного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надасться Банку відділенням зв`язку при відправленні Позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення або дата, зазначена на квитанції, наданій Банку службою кур`єрської доставки при відправленні зазначеного листа (п. 7.6. Договору).

За невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе згідно умов Договору зобов`язань, Позивальник на вимогу Банку сплачує Банку неустойку (пеню та штрафи), передбачену цим Договором, а також відшкодовує збитки, понесені Банком.

Сторони домовились, що неустойка у вигляді штрафу стягується з Позивальника за кожен випадок невиконання/не належного виконання взятого на себе, згідно умов цього Договору, зобов`язання. При цьому один день в якому не виконано/не належно виконано зобов`язання дорівнюють одному випадку такого невиконання/не належного виконання.

Сторони домовились, що терміном сплати штрафних санкцій, визначених цим Договором, є п`ятий календарний день з дати отримання (з урахуванням п. 12.9) Позивальником від Банку відповідної вимоги. Сплата штрафних санкцій не звільняє Позивальника від належного виконання зобов`язань за Договором (п. 9.1. Договору).

За порушення строків повернення кредиту, строків сплати процентів, комісій та інших платежів, передбачених, зокрема, пп.. 1.3., 1.4, 3.5, 6.4. цього Договору, Позичальник зобов`язується сплатити на користь та на вимогу Банку пеню від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання щодо таких платежів (суми заборгованості за умови цього Договору) в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за весь строк прострочення виконання, на суму невиконаного зобов`язання. День усунення порушення (тобто виконання Позичальником відповідного зобов`язання) не включається у строк, за який нараховується пеня (п. 9.3. Договору).

Будь-які зміни, та доповнення до цього Договору дійсні лише у тому випаду, якщо вони оформлені як додаткові угоди до цього Договору у письмовому вигляді за належними підписали обох сторін, крім випадків, передбачених в цьому Договорі. Такі додаткові угоди будуть невід`ємною частиною цього Договору. Усі усні обмовлення по цьому Договору юридичної сили не мають (п. 12.1. Договору).

Цей Договір набирає чинності з дати його укладання та діє до остаточного виконання сторонами зобов`язань відповідно до умов цього Договору (п. 12.2. Договору).

Сторони домовились, що строк позовної давності за будь-якими вимогами Банку, що випливають з цього Договору, встановлюється тривалістю п`ять років (п. 12.12. Договору).

На виконання умов Договору Позивач перерахував Відповідачеві кредитні кошти, що підтверджується платіжною інструкцією № TR.87065.331.226 від 22.02.2018 у розмірі 3 500 000,00 грн.

За твердженням Позивача, не спростованим Відповідачем, останній частково виконав договірні зобов`язання.

У зв`язку з порушенням Позичальником умов Договору Банк 01.03.2024 направив на адресу Відповідача вимогу № 01.03.2024 від 01.03.2024 про погашення заборгованості за кредитним Договором № 50.10.000010 від 22.02.2018, в загальній сумі 4 272 611,90 грн. (простроченої заборгованості за процентами, простроченої заборгованості за кредитом, пені за прострочення строків погашення процентів). Банк вимагав протягом 10 календарних днів з дати надсилання вимоги, сплатити наявну заборгованість.

За даними Позивача, зазначена вимога залишена Відповідачем без відповіді та задоволення.

Наведене стало причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору в даній справі.

Предметом доказування у справі є обставини, пов`язані з виконанням сторонами зобов`язань за укладеним Кредитним договором № 50.10.000010 від 22.02.2018, обґрунтованість стягуваних сум.

Відносини, що виникли між сторонами у справі, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком (ч. 1 ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

Банківський кредит будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У частинах 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач відзив на позов, доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми суду не надав, доводи Позивача не заперечував і не спростував.

Перевіривши доводи і докази додані до матеріалів справи, суд частково погоджується з Позивачем.

Так, 22.02.2018 ПАТ "Акціонерний комерційний банк "КОНКОРД" (далі перейменовано на АТ "Акціонерний комерційний банк "Конкорд") та ТОВ "АПС СЕРВІС Україна" уклали Кредитний Договір № 50.10.000010, за п. 1.1., в редакції Додаткової угоди № 8 від 13.02.2020, якого Банк на умовах цього Договору, надає Позичальнику грошові кошти у формі відкличної відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 3 500 000,00 грн., а Позичальник зобов`язується повернути кредитні кошти, одержані в рахунок кредитної лінії, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 20 % річних,, починаючи з 01.02.2020 та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені цим Договором.

Банк надає Позичальнику кредит на умовах його забезпечення, цільового використання, строковості, відкличності, повернення та плати за користування.

На виконання умов Договору Позивач перерахував Відповідачеві кредитні кошти, що підтверджується платіжною інструкцією № TR.87065.331.226 від 22.02.2018 у розмірі 3 500 000,00 грн.

За твердженням Позивача, не спростованим Відповідачем, останній частково виконав договірні зобов`язання.

У зв`язку з порушенням Позичальником умов Договору Банк 01.03.2024 направив на адресу Відповідача вимогу № 01.03.2024 від 01.03.2024 про погашення заборгованості за кредитним Договором № 50.10.000010 від 22.02.2018, в загальній сумі 4 272 611,90 грн. (простроченої заборгованості за процентами, простроченої заборгованості за кредитом, пені за прострочення строків погашення процентів). Банк вимагав протягом 10 календарних днів з дати надсилання вимоги, сплатити наявну заборгованість.

За даними Позивача, зазначену вимогу Відповідач залишив без відповіді та задоволення.

На момент розгляду справи доказів погашення боргу за кредитом Відповідач не надав.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги порушення Відповідачем договірних зобов`язань щодо своєчасного повернення кредитних коштів, наявності права у Банка вимагати дострокового повернення кредиту і усіх належних на нього платежів у випадку порушення договірних зобов`язань Позичальником, суд вважає, що строк повернення кредиту настав, тому вимога про стягнення 3 440 738,06 грн. - простроченої заборгованості за кредитом підлягає задоволенню.

Перевіривши розрахунки Позивача, за допомогою "Юридична інформаційно-пошукова система "Законодавство", судом встановлено, що розрахунки пені за прострочення строків погашення процентів проведено правильно, нарахування пені за прострочення строків повернення кредиту проведено неправильно.

Щодо нарахування пені за прострочення строків повернення кредиту, суд бере до уваги, що згідно з ч. 4, 6 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України.

Згідно зі ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі сплином якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Статтею 252 ЦК України передбачено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

У п. 9.3. Договору сторони погодили, що за порушення строків повернення кредиту, строків сплати процентів, комісій та інших платежів, передбачених, зокрема, пп.. 1.3., 1.4, 3.5, 6.4. цього Договору, Позичальник зобов`язується сплатити на користь та на вимогу Банку пеню від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання щодо таких платежів (суми заборгованості за умови цього Договору) в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за весь строк прострочення виконання, на суму невиконаного зобов`язання. День усунення порушення (тобто виконання Позичальником відповідного зобов`язання) не включається у строк, за який нараховується пеня

З наведеного вбачається, що п. 9.3. Договору не містить ні іншого строку, відмінного від встановленого ч. 6 ст. 232 ГК України, який є меншим або більшим шести місяців, ні вказівки на подію, що має неминуче настати, ні зазначенням "до дати фактичного виконання", тощо.

Відтак, умову, передбачену у п. 9.3. укладеного сторонами у цій справі Договору, неможливо визнати такою, що встановлює інший строк нарахування штрафних санкцій, ніж передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування ч. 6 ст. 232 ГК України у подібних правовідносинах викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.08.2021 у справі № 910/13575/20, від 15.11.2019 у справі №904/1148/19 та від 12.12.2019 у справі № 911/634/19.

Так, за перерахунком суду пеня за прострочення строків повернення кредиту за період з 22.02.2021 по 22.08.2021 становить 253 917,81 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у розмірі: 3 440 738,06 грн. - простроченої заборгованості за кредитом, 253 917,81 грн. -строків повернення кредиту, 330 321,77 грн. - пені за прострочення строків погашення процентів, решта позовних вимог не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати у справі слід покласти на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АПС СЕРВІС УКРАЇНА" (52070, Дніпропетровська обл., Дніпровський район, с. Новоолександрівка, вул. Степова, буд. 1, код 40702954) на користь Акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Конкорд" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Конкорд" Федорченко Андрія Володимировича (49000, м. Дніпро, пл. Троїцька, 2, код 34514392) 3 440 738,06 грн. - простроченої заборгованості за кредитом, 253 917,81 грн. - пені за прострочення строків повернення кредиту, 330 321,77 грн. - пені за прострочення строків погашення процентів, 60 374,67 грн. - судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України.

Повне судове рішення складене 28.10.2024.

Суддя С.Г. Юзіков