ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Київ

"24" жовтня 2024 р. Справа № 911/2764/24

Суддя Карпечкін Т.П. розглянувши позовну заяву і додані до неї документи Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Млин Фастів»

про зобов`язання вчинити певні дії

Встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Млин Фастів» про зобов`язання вчинити певні дії.

Подана позовна заява не відповідає вимогам розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

За приписами п.3 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" визначено розміри ставок сплати судового збору за подання позовної заяви.

Частиною 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у даній справі є вимога позивача до відповідача про повернення кукурудзи 3 клас у кількості 1 668 780 кг. та пшениці 4 класу у кількості 589 706 кг.

Частиною 1 ст.163 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що підлягає грошовій оцінці.

Будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Розглянувши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовна вимога позивача про повернення майна в даному випадку має майновий характер, оскільки відповідна вимога може мати вартісну оцінку.

Відтак, виходячи з положень наведених норм Закону України "Про судовий збір", за подання позову у даній справі до сплати підлягає судовий збір у розмірі 1,5% від вартості майна, що підлягає витребуванню.

Оскільки позивач самостійно зазначив вартість кукурудзи 3 клас у кількості 1 668 780 кг., вартість якої 14 823 563, 88 грн. та пшениці 4 класу у кількості 589 706 кг., вартість якої становить 7 046 418, 69 грн., суму судового збору, яку необхідно було сплатити позивачу становить 328 049,74 грн.

Проте, доказів сплати судового збору в порядку та розмірі, визначеному законом, позивачем суду не надано.

Натомість, позивач до позовної заяви надав докази сплати судового збору в розмірі 3 028,00 грн., як за вимогу немайнового характеру.

У відповідності до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, сума судового збору яку потрібно доплатити позивачу становить 325 021, 74 грн.

За таких обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись статтями 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду:

- докази сплати судового збору у розмірі 1,5% від вартості майна, що підлягає поверненню, як за вимогу майнового характеру.

3. На підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України встановити позивачу десятиденний строк на усунення недоліків, перебіг якого, в силу положень ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, розпочинається з дня наступного за днем вручення даної ухвали.

4. Зобов`язати позивача заяву про усунення недоліків разом з доданими до неї документами надіслати відповідачу, докази надіслання надати суду у відповідності до ч. 9 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

5. Довести до відома сторін, що всі документи (заяви, клопотання, скарги, відзиви тощо) подаються через систему "Електронний суд" із застосуванням кваліфікованого електронного підпису після реєстрації своїх офіційних електронних адрес в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаці іній системі. Для осіб, які зареєстровані в системі "Електронний суд", повідомлення, повістки, судові рішення та інші процесуальні документи надсилаються в електронному вигляді автоматично

6. Копію ухвали Господарського суду Київської області надіслати позивачу.

7. Згідно ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

8. Відповідно до приписів ст. 255 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Т.П. Карпечкін