ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року Справа № 915/476/24

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

за участі секретаря судового засідання Табачної О.С.,

з участю представників сторін:

від позивача: не присутній;

від відповідача: не присутній;

В судовому засіданні приймає участь прокурор Левкович А.Є. за посвідченням від 01.03.2023 № 072037;

розглянувши у підготовчому засіданні справу № 915/476/24

За позовом: заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва, 54001, м.Миколаїв, вул. Нікольська, 73, ;

в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради, 54027, вул. Адміральська, 20, м.Миколаїв, ;

до товариства з обмеженою відповідальністю ІРБІС,54030, вул. Спаська, 24, кв. 1, м.Миколаїв;

про стягнення грошових коштів у загальній сумі 2994099 грн. 51 коп.,-

В С Т А Н О В И В:

Заступником керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва (далі прокурор) в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради пред`явлено позов про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) ІРБІС грошових коштів у загальній сумі 2994099 грн. 51 коп. з яких: 2038890 грн. пайова участь; 168543 грн. 81 коп. - 3 % річних; 786665 грн. 70 коп. - суми, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції, з посиланням на те, що у період з 07.12.2010 по 30.06.2021 на підставі декларації про початок будівельних робіт від 07.12.2010 № МК 00530-10 відповідачем здійснено будівництво об`єкту Будівництво житлових будинків з торговим центром по пр. Леніна (з 01.01.2021 пр.Центральний), 172, м.Миколаєва, при цьому до пункту 12 акту про готовність об`єкту до експлуатації від 30.06.2021 внесено дані, що замовник звільняється від сплати коштів пайової участі на підставі пп. 3 п. 13 розділу І Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні (Закон №132-ІХ). За твердженнями прокурора, підстави для звільнення замовників будівництва зазначеного об`єкту від сплати коштів пайової участі відсутні.

Крім того, прокурор просить про стягнення грошових коштів на відшкодування судових витрат, зокрема, з оплати позовної заяви судовим збором.

За такими вимогами ухвалою суду від 06.05.2024 відкрито провадження в даній справі та визначено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, цією ж ухвалою, зокрема, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов, оформленого згідно вимог ст. 165 ГПК України ? п?ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. При цьому, визначено провести розгляд справи №915/476/24 поза межами встановленого ГПК України строку у розумний строк, тривалість якого визначається з урахуванням існування в Україні воєнного стану.

Ухвалою суду від 19.06.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено дану справу до судового розгляду по суті.

На адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.

Зазначену ухвалу суду про відкриття провадження від 06.05.2024, направлено на адресу реєстрації ТОВ ІРБІС у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернуто поштовим відділенням з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою.

За такого суд визнає, що відповідача у порядку ч. 6 ст. 242 ГПК України належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи.

ТОВ ІРБІС подано відзив, зареєстрований у Господарському суді Миколаївської області 11.07.2024 за № 8350/24, але суд його не враховує, тому що його відповідачем подано з порушенням строків, визначених у п.5 резолютивної частини ухвали суду від 06.05.2024, якою відкрито провадження в даній справі, і відповідач звернyвся із клопотанням про продовження цього строку, натомість не викладено поважність обставин та обґрунтувань, які перешкоджали учаснику справи реалізувати своє право на подання відзиву; відсутності за адресою зареєстрованою ТОВ ІРБІС у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також несвоєчасності реєстрації особистого кабінету в системі ЄСІТС, що зумовило подання відзиву з порушеним визначеним судом строку.

При цьому, представник відповідача у судових засіданнях заперечував проти задоволення позовних вимог.

Ураховуючи викладене, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами, у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

У період з 07.12.2010 по 30.06.2021, на підставі дозволу на виконання будівельних робіт від 07.12.2010 № 00530-10, відповідачем здійснено будівництво об`єкта Будівництво житлових будинків з торговим центром за адресою: пр. Леніна (з 01.01.2021 пр. Центральний), 172, м. Миколаїв (перша черга будівництва: житлові будинки).

Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 12.07.2021, на підставі акту готовності об`єкту до експлуатації від 30.06.2021, відповідачу видано сертифікат № ІУ 75, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджує його готовність до експлуатації.

Відомості щодо видачі відповідачу сертифікату № ІУ 75 оприлюднено в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва fhttps://adminconstruction.gov.ua/tech_adminin/optype=search-%D0%86D0%A875/m1).

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначаються договором (ч.ч. 3, 9 ст. 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності).

Пайова участь у. розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури, (ч. 1 ст. 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності).

Відповідно до п.п. 5.8 п. 5 Порядку пайової участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Миколаєва, затверджене рішенням Миколаївської міської ради від 25.08.2011 № 8/22 (зі змінами, далі - Порядок), договором може бути визначена можливість сплати коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста частинами для чого замовник має звернутися із відповідною заявою на ім`я міського голови, такому випадку кошти пайової участі у розвитку інфраструктури міста сплачують частинами за графіком, про що укладається відповідна додаткова угода.

Пунктом 5.2 Порядку передбачено, що договір про пайову участь укладається не пізніше п`ятнадцяти робочих днів з дня реєстрації уповноваженим органом звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

При цьому, кошти пайової участі у розвитку інфраструктури міста перераховуються у терміни, встановлені договором про пайову участь, але до прийняття об`єкта в експлуатацію (абз. 7 ч. 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.п. 5.9 п. 5 Порядку).

За твердженнями позивача зазначеними у позові, не спростованими відповідачем, договір про пайову участь з Миколаївською міською радою не укладено, що випливає з листа останньої від 21.03.2024 № 1687/02.02; відповідач до Миколаївської міської ради упродовж 10 днів після 01.01.2020 із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва не звернувся; до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва у сумі 2038890 грн. відповідач не оплатив, внаслідок чого виник борг, на який позивачем у відповідні періоди прострочень здійснено нарахування 168543 грн. 81 коп. 3 % річних та 786665 грн. 70 коп. - сума, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Господарським законодавством визначено, що суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони (ст. 193 ГК України).

Пунктом 2 Прикінцевих те перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» (далі-Перехідні положення, Закону) передбачено, що протягом 2019-2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (далі - пайова участь) у такому розмірі та порядку: 1) розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом): для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва (п. 3 пункту 2 Перехідні положення).

Усні доводи ТОВ ІРБІС про те, що прокурором обрав невірний спосіб захисту про стягнення заборгованість зі сплати пайової участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Миколаєва, суд відхиляє, оскільки не виконання зобов`язання відповідача сплатити визначені суми пайової участі на підставі закону є результатом поведінки відповідача.

Судом відхиляються доводи відповідача про те, що прокурор звернувся передчасно щодо сплата пайової участі першої черги будівництва об`єкту, а не об`єкту в цілому, так як п.п. 4 п. 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні визначено, що пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію. Актом готовності об`єкта до експлуатації від 30.06.2021 - об`єкт будівництва за найменуванням Будівництво житлових будинків з торговим центром за адресом: прос. Леніна.172 м. Миколаїв (Перша черга будівництва: Житлові будинки), який розташований у м. Миколаєві (станом на 01.01.2021) проспект Центральний, 172, введено до експлуатації.

Суд визнає, що не сплата замовником на підставі п. 12 акту про готовність об`єкту до експлуатації від 30.06.2021 пайової участі з посиланням на пп. 3 п. 13 розділу І Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні, є без достатньої правової підстави, оскільки ст. 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, яка регулювала сплату коштів пайової участі, виключено.

Відповідно до сертифікату № ІУ75 та п. 6 акту готовності об`єкту до експлуатації від 22.04.2021 загальна площа квартир за результатами технічної інвентаризації житлового будинку за адресою: м. Миколаїв, пр-т Центральний, 172 складає 7272,4 м2.

Вартість 1 м2 загальної площі квартир будинку (з урахуванням ПДВ), грн (з урахуванням ПДВ), згідно наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 20.05.2021 №119 «Про показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України» станом на 01.04.2021 по Миколаївській області складає 14018 грн/м2.

Отже, згідно з п.п.1 п.2 Прикінцевих те перехідних положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні, розмір пайової участі складає 2038890 грн: 14018 тис. грн. (вартість 1 м2 загальної площі квартир будинку) х 2% (ставка пайової участі для житлових будинків).

Частиною 3 ст. 11 Цивільного кодексу України, передбачено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ст.1212 ЦК України).

Ураховуючи викладене, суд визнає, що вимога про стягнення з відповідача величини за пайовим внеском в сумі 2038890 грн., на підставі закону, є обґрунтованою і підлягає задоволенню тому, що ТОВ ІРБІС не виконано зобов`язання за Прикінцевими те перехідними положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», щодо внесення пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Миколаєва.

Суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача нарахувань на суму прострочення оплати по пайовому внеску: 3 % річних та суми пайового внеску з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 11 ЦК України встановлено, зокрема, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Отже, у ТОВ ІРБІС виник обов`язок на підставі наведеного вище законодавства щодо перерахування до відповідного місцевого бюджету пайової участі (коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту) від моменту прийняття об`єкта в експлуатацію, з 30.06.2021.

Так, чинним законодавством передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Суд погоджується і з поданими позивачем розрахунком 3 % річних у сумі 168543 грн. 81 коп. нараховані на суму за період з 01.07.2021 01.04.2024, а також суми 786665 грн. 70 коп., на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції у період липень 2021 року-квітень 2024 року, і визнає, що вимоги про стягнення зазначених сум належить задовольнити.

Інші аргументи сторін не можуть слугувати підставою для зміни висновку суду, оскільки стосуються з`ясування обставин, вже встановлених судом.

Отже, позов належить задовольнити повністю.

Визначаючи розмір судових витрат, суд виходить із наступного. Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 129 ГПК України). Витрати прокурора на оплату позовної заяви судовим збором за платіжною інструкцією від 23.04.2024 № 613 (внутрішній номер 341738045) у сумі 35929 грн. 20 коп., належить відшкодувати за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позов заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ІРБІС (54030, вул. Спаська, 24, кв. 1, м.Миколаїв, ідентифікаційний код 13853276) на користь Миколаївської міської ради (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, ідентифікаційний код 26565573) грошові кошти у загальній сумі 2994099 грн. 51 коп. з яких: 2038890 грн. пайова участь; 168543 грн. 81 коп. - 3 % річних; 786665 грн. 70 коп. - суми, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ІРБІС (54030, вул. Спаська, 24, кв. 1, м.Миколаїв, ідентифікаційний код 13853276) на користь Миколаївської обласної прокуратури (54001, м. Миколаїв, вул. Спаська, буд. 28; ідентифікаційний код 02910048; р/р UA0000340, Банк ДКСУ м. Києва, МФО 820172) грошові кошти на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 35929 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оформлене відповідно до статті 238 цього Кодексу, рішення підписано 21.10.2024.

Суддя С.М.Коваль.