РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.10.2024Справа № 910/7338/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ГРЕЙНСВАРД

до Акціонерного товариства Українська залізниця

про стягнення 360 091,80 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю ГРЕЙНСВАРД (позивач) з позовом до Акціонерного товариства Українська залізниця про стягнення 360 091,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачеві нараховано збір за зберігання вантажів в заявленому до стягнення розмірі, у той час як згідно з позицією Верховного Суду такий збір не підлягає нарахуванню за час накопичення вагонів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 відкрито провадження у справі № 910/7338/24 за правилами спрощеного позовного провадження, а також встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

Копія вказаної ухвали отримана позивачем та відповідачем 25.06.2024 о 18:25 год., а відтак відповідно до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України вважається врученою сторонами 26.06.2024.

08.07.2024 відповідачем подано відзив на позов.

11.07.2024 позивачем подано відповідь на відзив.

11.10.2024 позивачем подано додаткові пояснення.

Зважаючи на належне повідомлення учасників справи про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику) представників сторін, а також наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також заперечення на такі вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

06.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю Грейнсвард (замовник, позивач) та Акціонерним товариством Укрзалізниця (перевізник, відповідач) шляхом прийняття в цілому пропозиції був укладений договір № 43-41564379/2020-001 про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі - договір), предметом якого є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних із організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі також - послуг) і проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до п. 1.5 договору договір є публічним, за яким залізниця бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

12.06.2023 Залізницею оприлюднено нову редакцію Договору, яка введена в дію з 12.06.2023.

Відповідно до п. 8.1 Договору сторони домовились про використання електронного документообігу. Для організації електронного документообігу використовуються власні інформаційні системи Залізниці.

Пунктом 8.8 Договору передбачено, що у випадку судового розгляду справи чи виникненні претензійної практики використовується візуальне відображення електронних документів на папері.

Також згідно з п. 9.4 Договору зміни (доповнення) до Договору Залізниця здійснює шляхом викладення в новій редакції Договору в цілому або окремих його частин та їх оприлюднення на веб-сайті http://uz-cargo.com/ з накладенням КЕП.

Зміни до Договору, в тому числі ставки плати, коефіцієнти та інші умови платежів, вступають в дію через 30 календарних днів від дня їх оприлюднення або пізніше, якщо це вказано в повідомленні про оприлюднення. Зміни до Договору, які зменшують розмір провізних платежів, ставок, коефіцієнтів та інших розрахункових величин, також можуть вступати в дію раніше ніж 30 календарних днів від дня їх оприлюднення.

Пунктом 9.6 Договору сторони погодили, що умови Договору мають пріоритет (вищу силу) над іншими правочинами укладеними між Сторонами. У випадку наявності суперечностей між Договором та такими іншими правочинами, виконанню підлягатимуть умови, встановлені Договором.

Відповідно до п. 12.1 Договір діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається Залізницею в повідомленні про оприлюднення Договору, здійсненого на веб-сайті http://uz-cargo.com/, та діє до його припинення. Дата введення в дію не може бути раніше 30 днів з дня оприлюднення Договору.

Згідно з п. 4.1 Договору розрахунки за цим Договором здійснюються через філію «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» АТ «Укрзалізниця».

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що оплата послуг здійснюється в національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний у розділі 15 Договору.

На виконання п. 2.3.3 Договору для проведення розрахунків і обліку сплачених сум для Товариства відкрито особовий рахунок з наданням коду платника № 2829531.

Згідно з п. 2.3.4 Договору Залізниця зобов`язана вести облік попередньої оплати, нарахованих і сплачених сум за здійснені перевезення і надані послуги, пов`язані з перевезенням вантажу, та надавати Товариству відповідні розрахункові документи в електронній формі.

Відповідно до п. 4.5 Договору щодобово, упродовж періоду виконання Договору, Залізниця надає Товариству переліки перевізних документів в електронному вигляді, які відображають облік коштів, перерахованих та витрачених Позивачем на виконання Договору за звітну добу.

Як встановлено судом під час розгляду даної справи, 13.06.2023 позивачем (надалі Товариством) відвантажено, а відповідачем (далі Залізницею) прийнято до перевезення 54 контейнери зерна кукурудзи зі станції Хоростків Львівської залізниці на станцію Ізмаїл (експ), що підтверджується перевізним документом № 36033470 та Відомістю вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною № 36033470.

З Переліку № 20230615 від 15.06.2023 вбачається, що станцією Хоростків Львівської залізниці на підставі Накопичувальної картки № 14060216 від 14.06.2023 нараховано, зокрема: - плату за організацію перевезень і накопичення власного рухомого складу в сумі 77 039,10 грн з ПДВ; - збір за зберігання вантажів у вагонах (у т.ч. у контейнерах) у сумі 360 091,80 грн ПДВ.

Згідно з п. 1.3 Договору контейнерний поїзд поїзд, сформований з вантажних вагонів, в які завантажено не менше 50 контейнерів у 20-футовому еквіваленті, якщо в технології його організації не обумовлене інше; маршрутний поїзд вантажний поїзд, одночасно пред`явлений до перевезення Замовником, який відповідає установленій Перевізником масі та/або довжині та прямує без переробки на одну станцію призначення/вихідну станцію.

Також на підставі Відомості № 14060028 станцією Хоростків Львівської залізниці нараховано плату за користування вагонами у сумі 534 259,44 грн з ПДВ.

При цьому згідно з п. 14 Договору невід`ємною частиною Договору є додатки, зокрема, Додаток 1-4 «Умови накопичення вагонів».

Відповідно до п. 14.1 Договору у випадку, якщо додатками до Договору визначені умови інші, ніж в основному тексті Договору, такі умови додатків мають переважну силу над умовами основного тексту Договору.

Так, приписами Додатку 1-4 «Умови накопичення вагонів» встановлено, зокрема: на окреме замовлення Перевізник надає послуги Замовнику з накопичення порожніх та/або з вантажем власних вагонів Перевізника та/або вагонів Замовника на коліях загального користування станцій накопичення для відправлення їх групами, маршрутними поїздами або контейнерними поїздами на станції призначення (далі накопичення вагонів) (п. 1).

Станціями накопичення можуть бути станції відправлення та/або станції на шляху прямування вагонів до станції призначення (п. 2).

Відповідно до п. 5 вказаного додатку на станціях накопичення на шляху прямування Перевізник контролює накопичення вагонів відповідно до заявки Замовника для подальшого формування поїзду та відправлення на станцію призначення.

Згідно з п.п. 6, 7 додатку початком накопичення вагонів є: на шляху прямування порожніх та/або з вантажем прибуття вагонів на станцію накопичення; на станції відправлення момент фактичної передачі Замовником вагонів Перевізнику. Часом закінчення накопичення вагонів є: на шляху прямування порожніх та/або з вантажем формування поїзду з таких вагонів; на станції відправлення приймання останнього вагону Перевізником.

Пунктом 8 додатку визначено, що час перебування вагонів на коліях загального користування станції накопичення відображається в акті загальної форми ГУ-23.

За послугу з накопичення вагонів замовник сплачує:

- плату за вільним тарифом «Організація перевезень і накопичення власного рухомого складу» відповідно до Додатку 1-1 до Договору. При нарахуванні такої плати 1 вагоно-доба розраховується з округленням неповної доби (24 години від початку накопичення) до повної (24 години до закінчення накопичення) (п. 9.1);

- за затримку вагонів Замовника: платежі пов`язані з затримкою вантажу на шляху прямування з вини Замовника згідно з Збірником тарифів та Правилами перевезення вантажів (п. 9.2);

- за затримку власних вагонів Перевізника: платежі пов`язані з затримкою вантажу на шляху прямування з вини Замовника згідно з Збірником тарифів та Правилами перевезення вантажів та п. 3.4. Договору (п. 9.3).

Нарахування платежів відбувається на станції накопичення за накопичувальною карткою ФДУ-92, відомістю плати за користування вагонами ГУ-46 з коду платника Замовника, яким замовлено надання такої послуги (п. 10).

Перевізник не несе відповідальності за втрату якості вантажу під час надання послуги з накопичення вагонів (п. 11).

Відповідно до п. 1.4 Договору надання послуг за цим договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.

Таким чином, як вказується позивачем, належним доказом на підтвердження замовлення та надання послуги з накопичення вагонів є накопичувальна картка.

При цьому, як вказує позивач у позові, згідно з правовою позицією, викладеною в постановах у справах № 915/5/23 та № 915/305/22, суд фактично дійшов висновку про те, що збір за зберігання не підлягає нарахуванню за час накопичення вагонів.

З огляду на вказане, за твердженням позивача, Верховний Суд скаргу Залізниці залишив без задоволення, а рішення апеляційного суду без змін, яким відмовлено у задоволенні позову Залізниці про стягнення збору за зберігання при накопиченні вагонів.

Втім, як вказує позивач, Залізницею на підставі Накопичувальної картки № 14060216 від 14.06.2023 крім плати за організацію перевезень і накопичення власного рухомого складу також нараховано та списано збір за зберігання вантажів у вагонах (у т.ч. у контейнерах) у розмірі 360 091,80 грн з ПДВ.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначив, що оскільки завантажені вагони, забрані на прохання вантажовласника із під`їзної колії, простоювали на місцях загального користування до оформлення документа на контейнерний поїзд, керуючись вимогами Додатку 1-4 до Договору ТОВ «Грейнсвард» нараховано плату за організацію перевезень і накопичення власного рухомого складу в розмірі 300 076,50 грн без ПДВ, що з ПДВ становить 360 091,80 грн, та включено у накопичувальну картку № 14060216 від 14.06.2023.

При цьому представник платника підписав вказану накопичувальну картку без зауважень.

Крім того, відповідач вказує, що вважає безпідставним застосування до спірних правовідносин правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 09.04.2024 року у справі № 915/5/23, оскільки суди враховують висновки Верховного Суду щодо застосування норм прав у подібних правовідносинах.

Проте, за твердженням відповідача, правовідносини у справах не тотожні, оскільки в даному випадку відправник вантажив вагони із значною затримкою, з 02.06.2023 до 13.06.2023, мав можливість розмістити частину вагонів на певний час на під`їзній колії, завантаження вагонів відбувалося у порушення вимог Договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії із затримкою, позивач у листі надав гарантію сплати збору за зберігання вантажу, підписав акти загальної форми та накопичувальну картку без зауважень.

Звертаючись з даним позовом, позивач вказує про безпідставність списання з особового рахунку ТОВ Грейнсвард коштів у сумі 360 091,80 грн за зберігання вантажу, оскільки затримка вагонів відбулась не з вини позивача, а внаслідок їх накопичення для формування маршрутного поїзда, що, на переконання позивача, не може вважатись одностороннім порушенням зобов`язань зі сторони замовника послуги.

Так, приписами частин першої та другої ст. 306 ГК України (надалі - ГК України) передбачено, що перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ст. 307 ГК України).

Відповідно до ст. 908 ЦК України, перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з частиною першою ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною першою ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з частиною першою ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Загальні умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються Законом України Про транспорт, Законом України Про залізничний транспорт, Статутом залізниць України (далі Статут), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України Про залізничний транспорт нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Згідно зі ст. 10 Закону України Про залізничний транспорт розрахунки відправників і одержувачів вантажу, вантажобагажу і пошти з підприємствами залізничного транспорту загального користування за перевезення, додаткові збори за вантажні операції і користування рухомим складом, а також за штрафи, пеню, неустойки здійснюються в порядку, передбаченому Статутом, іншими актами законодавства України та міжнародними договорами.

Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту (ст. 2 Статуту).

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (п. 3 Статуту).

Статтею 6 Статуту визначено, що накладна це основний перевізний документ встановленої форми, складений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Згідно з пунктами 22, 23 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Оформлення накладної має здійснюватися відповідно до Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2020 № 644 (далі Правила № 644), згідно з пунктом 1.1 яких на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред`явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542 (далі Правила № 542).

Відповідно до Правил № 644 накладна може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням ЕЦП). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії, яка обов`язково надається на станцію відправлення одночасно з накладною у паперовому вигляді.

Перевезення вантажів на особливих умовах здійснюються за окремими договорами. При цьому сторони вправі передбачати у договорах додаткову відповідальність за виконання зобов`язань щодо перевезень вантажів (п. 63 Статуту).

Пунктом 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334 (надалі Правила № 334), визначено, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства; відмови вантажовласника від підписання: облікової картки виконання плану перевезень вантажів, накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами (контейнерами); в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

Відповідно до п. 8 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25 лютого 1999 року № 113 (далі Правила № 113), у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Пунктом 3 вказаних Правил визначено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними проводиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі пам`яток про подавання/збирання вагонів форми ГУ-45, повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, актів про затримку вагонів форми ГУ-23, актів загальної форми ГУ-23. Пам`ятки про видачу/приймання контейнерів, повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами оформляються в електронному або паперовому вигляді. На вимогу вантажовласника йому надається копія пам`ятки про подавання/забирання вагонів, пам`ятки про видачу/приймання контейнерів.

Відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами. Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватись працівником станції і вантажовідправником (абзаци 1-4 п. 4 Правил № 113).

Згідно з абзацами 5, 6 п. 4 Правил № 113 час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника; час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у пам`ятці про подавання/забирання вагонів, яка оформляється після закінчення приймально-здавальних операцій; пам`ятка підписується відповідальною особою станції і вантажовласник.

Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надається вантажовласнику (п. 2.6 Правил № 644).

Статтею 46 Статуту передбачено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Відповідно до п. 3 зазначених Правил для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, у разі затримки вагонів на станції призначення через вину відправника, складаються акти загальної форми.

Згідно з п. 8 Правил № 644 збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки.

Приписами п. 9 Правил № 644 встановлено, що за зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки. Якщо вантаж для відправлення завозиться на місця загального користування частинами і в день завезення першої частини не був зданий повністю, то збір за зберігання нараховується за кожну ввезену частину вантажу. Збір у таких випадках визначається як сума зборів за ввезені частини вантажу. Час зберігання кожної частини завезеного вантажу визначається від моменту ввезення цієї частини до моменту оформлення перевізних документів. У такому самому порядку визначається збір за зберігання вантажу на складі станції відправлення, поверненого на вимогу відправника.

Відтак, зважаючи на вимоги пунктів 8 та 9 Правил № 644, нарахування збору за зберігання вантажу на коліях загального користування відбувається у разі наявності вини відправника у затримці та у разі, коли простій відбувся в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі з причин, не залежних від залізниці).

02.06.2023 в 08:00 год. позивачем надано начальнику станції Хоростків листа з проханням надати дозвіл про виставлення платформ з контейнерами з під`їзної колії ПП НВО «Енергоощадні Технології» на колію станції Хоростків для оформлення документів контейнерного поїзда. З гарантування оплати всіх належних платежів.

На підставі вказаного листа вагони звозились власним локомотивом ПП НВО «Енергоощадні технології» на колії станції та затримувались в очікуванні оформлення перевізного документа на контейнерний поїзд, а саме: - вагони №№ 94337847, 94208949, 94285111 забрано 02.06.2023 о 16:30 год. пам`ятка про забирання вагонів № 131 акт загальної форми про початок затримки № 650; - вагони №№94208246, 94384872, 94498755 забрано 03.06.2023 о 01:00 год. пам`ятка про забирання вагонів № 132 акт загальної форми про початок затримки № 653; - вагони №№ 54325196, 54325238, 54325279 забрано 03.06.2023 о 09:00 год. пам`ятка про забирання вагонів № 133 акт загальної форми про початок затримки № 657; - вагони №№ 54325907, 54325212, 54325915 забрано 03.06.2023 о 13:45 год. пам`ятка про забирання вагонів № 134 акт загальної форми про початок затримки № 659; - вагони №№ 94380631, 54325980, 54325261 забрано 06.06.2023 о 09:15 год. пам`ятка про забирання вагонів № 135 акт загальної форми на початок затримки № 670; - вагони №№ 54323183, 54325972, 54325188 забрано 06.06.2023 о 14:00 год. пам`ятка про забирання вагонів № 136 акт загальної форми про початок затримки № 673; - вагони №№ 94345261, 90991654, 94341070 забрано 06.06.2023 о 18:00 год. пам`ятка про забирання вагонів 137 акт загальної форми про початок затримки № 676; - вагони №№ 94493053, 94351756 забрано 07.06.2023 о 14:30 год. пам`ятка про забирання вагонів № 138 акт загальної форми про початок затримки № 680; - вагони №№ 54325071, 54325303 забрано 12.06.2023 о 14:00 год. пам`ятка про забирання вагонів № 145 акт загальної форми про початок затримки № 711; - вагони №№ 54325063, 94340361 забрано 13.06.2023 о 21:30 год. пам`ятка про забирання вагонів № 147.

Після завантаження всіх 27 вагонів 13.06.2023 о 21:30 год. позивачем оформлено перевізний документ № 36033470 призначенням на станцію Ізмаіл, вагони знято з відповідальності ТОВ «ГРЕЙНСВАРД», що засвідчено актами загальної форми №№718, 719, 720, 721, 722, 723, 724, 725, 726.

Тобто затримка вагонів фактично відбулась з обставин, що залежали від позивача (зокрема, позивач мав сформувати та надати позивачу заявку на під`їзну колію, що мала б вміщувати усю кількість запланованих для відправки вагонів), при цьому, як вже вказувалось, саме за вказівкою позивача 4 вагони були переміщені залізницею на колію загального користування очікуючи оформлення перевезення, із гарантуванням оплати додаткових зборів, зокрема, за зберігання.

Також, як вбачається з матеріалів справи, усі акти загальної форми (у тому числі акти ГУ-23 та накопичувальна картка) та пам`ятки були підписані представником ТОВ Грейнсвард без будь-яких зауважень щодо інформації, зазначеної у цих документах.

Відповідно до п. 2.10. Правил розрахунків за перевезення вантажів (ст. 62 Статуту) усі спірні питання з розрахунків за перевезення вантажів і додаткових послуг платники регулюють безпосередньо зі станціями, які нараховували платежі, і розрахунковими підрозділами, що провадили розрахунки. У разі недосягнення домовленості спірні питання вирішуються в претензійно-позовному порядку.

Відповідно до п. 130 Статуту залізниць України пред`явленню залізниці позову, який випливає із цього Статуту, має обов`язково передувати пред`явлення до неї претензії.

У роз`ясненні Президії Вищого господарського суду України № 04-5/601 від 29.05.2002 Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею зазначено, якщо платник підписує відомості плати за користування вагонами і контейнерами, накопичувальні картки тощо із запереченнями, зауваженнями чи застереженням, залізниця не має права списувати спірні суми із попередньої оплати; в такому разі спір має врегульовуватись платником безпосередньо зі станціями, які нарахували платежі, і ТехПД, що провадить розрахунки.

Проте, позивач не скористався своїм правом, передбаченим Статутом залізниць, умовами договору, надати зауваження до актів, накопичувальної картки, зведеної відомості, з метою перевірки наданих послуг та їх вартості перевізником, та у разі наявності обґрунтованих підстав, проведення коригування.

Отже, матеріали справи не містять, а позивачем суду не надано доказів на підтвердження направлення будь-яких заяв, претензій або заперечень відповідачеві або до розрахункового відділу відповідача щодо незгоди з нарахованими платежами за зберігання вантажів у вагонах відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідача були всі підстави для списання збору за зберігання вантажів у сумі 360 091,80 грн з ПДВ з особового рахунку позивача.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оскільки доводи позивача, викладені у його позовній заяві, не підтверджені належними та допустимими доказами в частині вимог про зобов`язання АТ Українська залізниця внести зміни до особового рахунку позивача № 2829531 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 360 091,80 грн, у позові ТОВ Грейнсвард суд відмовляє у повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України у разі відмови у задоволенні позову витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 231, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 24.10.2024.

Суддя О.Г. Удалова