ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"21" жовтня 2024 р. Справа № 924/596/24

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Василишин А.Р., перевіривши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Красилівський цукровий завод" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17 вересня 2024 року та додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 1 жовтня 2024 року (суддя Вибодовський О.Д.)

за позовом ОСОБА_1

до Приватного акціонерного товариства "Красилівський цукровий завод"

про стягнення 10 412 грн 65 коп.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - Позивач) звернувся до Господарського суду Хмельницької області за позовом до Приватного акціонерного товариства "Красилівський цукровий завод" (надалі - Відповідач) про стягнення 10 412 грн 65 коп.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 17 вересня 2024 року по справі №924/596/24 позов задоволено. Додатковим рішенням Господарського суду Хмельницької області від 1 жовтня 2024 стягнути з Приватного акціонерного товариства "Красилівський цукровий завод" на користь ОСОБА_1 5 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням від Відповідача через підсистему "Електронний суд" надійшла апеляційна скарга. Із підстав висвітлених у апеляційній скарзі Відповідач просив скасувати рішення суду першої інстанції від 17 вересня 2024 року та додаткове рішення першої інстанції від 1 жовтня 2024 року та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя-доповідач прийшов до висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України за наступних підстав.

Пунктом 9 частини 2 статті 258 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до елементів апеляційної скарги віднесено перелік документів, що додаються, а пункт 2 частини 3 цієї ж статті до їх обов`язкового числа відносить, зокрема, докази сплати судового збору.

Частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставки судового збору встановлюються у таких розмірах:1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами; встановлюються у таких розмірах - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

При цьому, суд апеляційної інстанції констатує, що Відповідачем подано апеляційну скаргу за допомогою підсистеми "Електронний суд".

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Ураховуючи застосування пониженого коефіцієнту розміру ставки судового збору, суд апеляційної інстанції констатує, що Відповідач звертаючись до суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17 вересня 2024 року по справі №924/596/24 мав сплатити судовий збір в розмірі 3633 грн 60 коп. (3028 грн *1.5*0.8).

Окрім того, частиною 2 статті 9 закону України "Про судовий збір" унормовано, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету.

Відтак, Відповідачем не додано доказів сплати судового збору.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції констатує, що Відповідачу слід надати докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17 вересня 2024 року по справі №924/596/24 в розмірі 3633 грн 60 коп.

Згідно з пунктом 3 частиною 3 статті 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 259 ГПК України, особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Згідно частини 7 статті 42 ГПК України, якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Дослідивши апеляційну скаргу, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апелянтом не виконано вимоги передбачені частиною 1 статті 259 ГПК України, до апеляційної скарги не додано належних доказів надсилання копії апеляційної скарги ОСОБА_1 , а також відсутні докази щодо сплати судового збору в установленому законом порядку і розмірі - 3633 грн 60 коп..

Суд констатує, що частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Таким чином, якщо нормами процесуального законодавства передбачено вчинення стороною до подання апеляційної скарги певних дій, в тому числі щодо сплати судового збору, такі дії мають бути вчинені. Суд позбавлений права прийняти апеляційну скаргу до розгляду, а потім зобов`язувати скаржника усувати виявлені недоліки.

Як уже описувалося вище Відповідачем не було дотримано дану норму, доказів сплати судового збору в належному розмірі та у визначений Законом України "Про судовий збір" спосіб до апеляційної скарги не додано, що є підставою для застосування вимог частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України. А також, відсутні докази щодо направлення апеляційної скарги Позивачу з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи шляхом надсилання до електронного кабінету учасника справи або листом з описом вкладення.

Крім того, згідно з частиною 2 статті 258 ГПК України, в апеляційній скарзі мають бути зазначені: найменування суду, до якого подається скарга; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); рішення або ухвала, що оскаржується; у чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції; клопотання особи, яка подала скаргу; дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується; перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Таким чином, процесуальний закон покладає на апелянта обов`язок зазначати в своїй апеляційній скарзі конкретний процесуальний документ, з яким він не погоджується, а також про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустився суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування, обставини, які, на думку апелянта, не в повній мірі досліджені судом першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції констатує, одночасне оскарження різних процесуальних документів суду першої інстанції, які є окремими самостійними об`єктами апеляційного оскарження в одній апеляційній скарзі може перешкоджати їх одночасному розгляду в апеляційному порядку, з огляду на неможливість їх об`єднання у разі поданої однієї апеляційної скарги на два процесуальних документи.

Крім того, Господарський процесуальний кодекс України не містить підстав для повернення апеляційної скарги внаслідок об`єднання в ній вимог про скасування двох різних процесуальних документів суду першої інстанції, кожен з яких підлягає самостійному апеляційному оскарженню. Окремі самостійні підстави для повернення апеляційної скарги встановлені частиною 5 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, перелік яких є вичерпним і не передбачає такої підстави для повернення апеляційної скарги, як оскарження в одній апеляційній скарзі рішення та додаткового рішення місцевого господарського суду.

Наслідком встановлення судом апеляційної інстанції порушення вимог статті 258 Господарського процесуального кодексу України щодо оформлення апеляційної скарги є залишення такої апеляційної скарги без руху та надання скаржнику строку на усунення визначених судом недоліків.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 лютого 2020 року по справі №2/118.

З огляду на все вищевказане відповідно до частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищезазначене, апеляційну скаргу слід залишити без руху для надання скаржнику можливості усунути недоліки.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Красилівський цукровий завод» на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.09.24р. та додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 01 жовтня 2024 року по справі №924/596/24 - залишити без руху.

2. Скаржнику протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки шляхом:

- подання окремих апеляційних скарг на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17 вересня 2024 року та на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 01 жовтня 2024 року у справі № 924/596/24;

- надання суду доказів сплати судового збору в установленому законом порядку і розмірі - 3633грн 60 коп.;

- надання суду доказів направлення апеляційної скарги ОСОБА_1 з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи шляхом надсилання до електронного кабінету учасника справи або листом з описом вкладення.

3. Роз`яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Василишин А.Р.