ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" жовтня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/809/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Пінтеліної Т.Г. при секретарі судового засідання Боднарук І.В., розглянувши скаргу Одеського квартирно-експлуатаційного управління (№ 2-1553/24 від 02.10.2024р.) на дії Головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)у справі за позовом Товариствf з обмеженою відповідальністю "СТАРК ІНДАСТРІС ЮКРЕЙН"; (пров. Високий, буд.22, м.Одеса, Одеська область, 65007)

до відповідача: Одеського квартирно-експлуатаційного управління (вул. Армійська,18, м.Одеса, Одеська область, 65058)

про стягнення 568 937, 26 грн. 0 грн.;

Представники:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився.

Від органів ДВС: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 01.07.2024 по справі № 916/809/24 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАРК ІНДАСТРІС ЮКРЕЙН" задоволено повністю, стягнуто з Одеського квартирно-експлуатаційного управління на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАРК ІНДАСТРІС ЮКРЕЙН" заборгованість з відшкодування витрат на комунальні послуги за період з 01.07.2023 року по 01.01.2024 року в сумі 568 937 (П`ятсот шістдесят вісім тисяч дев`ятсот тридцять сім)грн.26 коп. та судовий збір в розмірі 8 534 (Вісім тисяч п`ятсот тридцять чотири) грн. 06 коп.

На виконання вказаного рішення 05.08.2024 судом було видано відповідний наказ.

02.10.2024 до суду від Одеського квартирно-експлуатаційного управління надійшла скарга на дії державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій скаржник просить суд, керуючись ст. ст. 339 345 ГПК України, ст.ст. 6, 74 Закону України «Про виконавче провадження»:

- визнати поважними причини пропуску строку на оскарження дій державного виконавця, поновити Одеському КЕУ строк на подання даної скарги на дії державного виконавця та прийняти дану скаргу до судового розгляду.

- визнати протиправними та скасувати постанови головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Калашнікова Микити Руслановича

1) у виконавчому провадженні № 75785246:

- про відкриття виконавчого провадження від 13.08.2024,

- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 13.08.2024,

- про стягнення виконавчого збору від 13.08.2024,

- про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.08.2024;

2) у виконавчому провадженні № 75875901

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.10.2024р. призначено заяву до розгляду на 14.10.2024 року.

В судове засідання 14.10.2024 року представники сторін до суду не з`явились.

Керуючись ст. ст. 202, 221, 234 Господарського процесуального кодексу України, судом розгляд скарги відкладено на 2110.2024 р. .

Ухвали надіслані на електронні адреси учасників справи.

Розглянувши скаргу боржника на дії державного виконавця, судом встановлено та враховується наступне.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 01.07.2024 по справі № 916/809/24 стягнуто з Одеського квартирно-експлуатаційного управління (далі Одеське КЕУ, відповідач, боржник) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАРК ІНДАСТРІС ЮКРЕЙН» (далі - ТОВ «СТАРК ІНДАСТРІС ЮКРЕЙН», позивач, стягувач) заборгованість з відшкодування витрат на комунальні послуги за період з 01.07.2023 по 01.01.2024 в сумі 568937,26 грн. та судовий збір в розмірі 8534,06 грн., яке набрало законної сили 01.08.2024.

05.08.2024 Господарським судом Одеської області видано наказ про примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 01.07.2024 у справі № 916/809/24.

Одеське квартирно-експлуатаційного управління ( відповідач за позовом, боржник у виконавчому провадженні), обгрунтовуючи скаргу на дії виконавчої служби, повідомив, що 13.08.2024 до електронного кабінету Одеського КЕУ в ЄСІТС надійшли документи виконавчого провадження № 75785246, а саме:

- постанова про відкриття виконавчого провадження від 13.08.2024;

- постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 13.08.2024;

- постанова про стягнення виконавчого збору від 13.08.2024.

21.08.2024р. Одеським КЕУ отримано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.08.2024 за заявою представника стягувача. 23.09.2024 Одеським КЕУ отримано документи виконавчого провадження № 75875808, а саме:

- постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.09.2024 при виконанні постанови про стягнення витрат виконавчого провадження № 75785246 від 13.08.2024;

- постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 23.09.2024.

Також 23.09.2024 Одеським КЕУ отримано документи виконавчого провадження № 75875901, а саме:

- постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.09.2024 при виконанні постанови про стягнення виконавчого збору №75785246 від 13.08.2024;

- постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 23.09.2024.

Згідно ст.339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. (ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження).

Одеське КЕУ вважає вказані дії головного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Калашнікова Микити Руслановича щодо винесення вищезазначених постанов безпідставними та протиправними, з огляду на нищенаведені факти та обставини.

Згідно п.1 Положення про Одеське квартирно-експлуатаційне управління, затвердженого наказом командувача Сил логістики Збройних Сил України від 29.05.2024 № 174, Одеське КЕУ є органом військового управління, який входить до складу Збройних Сил України, та створений з метою організації та виконання завдань з інженерно-інфраструктурного (квартирно-експлуатаційного) забезпечення військових частин, закладів, установ та організацій Міністерства оборони України та Збройних Сил України, дислокованих у гарнізонах: Одеського, Березівського, Подільського, Роздільнянського районів Одеської області у мирний час та на особливий період.

Одеське КЕУ є юридичною особою, веде самостійний баланс, має реєстраційні рахунки у від діленнях Державної казначейської служби України. За організаційно-правовою формою Одеське КЕУ є неприбутковою державною установою, здійснює кількісний та вартісний бухгалтерський, оперативний, аналітичний облік та веде статистичну і фінансову звітність.

Відповідно до ст.ст.1, 3, 12, 15 Закону України «Про Збройні Сили України», Одеське КЕУ перебуваючи в складі Збройних Сил України виконує визначені функціональні обов`язки та здійснює свою діяльність виключно за рахунок коштів державного бюджету за видатками Міністерства оборони України.

Отже, Одеське КЕУ є розпорядником бюджетних коштів третього рівня, знаходиться на казначейському обслуговуванні згідно договору № 208-24 від 27.03.2024 про здійснення розрахунково-касового обслуговування та фінансується з державного бюджету.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 статті 18 ГПК України також визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст.326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Порядок виконання судових рішень регулюється Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Тобто, судові рішення виконуються виключно у межах повноважень та у спосіб визначений законами України та іншими нормативно-правовими актами.

Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. (ч.2 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. (ч.1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»).

Відповідно до п.3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 №45), рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Таким чином, наказ від 05.08.2024 про примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 01.07.2024 по справі № 916/809/24 підлягає виконанню Головним управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області.

Враховуючи викладене, постанови головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Калашнікова Микити Руслановича у виконавчому провадженні № 75785246 про відкриття виконавчого провадження від 13.08.2024, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 13.08.2024; про стягнення виконавчого збору від 13.08.2024, про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.08.2024, винесені при примусовому виконанні наказу від 05.08.2024 про примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 01.07.2024 по справі №916/809/24, суперечать вищенаведеним вимогам чинних законів України та підзаконних актів.

Крім того, відповідно до постанови про стягнення виконавчого збору від 13.08.2024, з Одеського КЕУ стягується 57747,13 грн., відповідно до постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 13.08.2024 з Одеського КЕУ стягується 369,00 грн.

Тоді як Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 №45) (відповідно до якого органи Казначейства здійснюють виконання рішень про стягнення коштів з бюджетних установ), стягнення витрат виконавчого провадження та виконавчого збору не передбачає.

Відповідно до ч.3 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Тобто незважаючи на повернення виконавчого документа стягувачу за заявою останнього, Одеське КЕУ не позбавляється обов`язку сплатити виконавчий збір та витрати виконавчого провадження.

Отже, державним виконавцем в порушення строку, а саме більше ніж через місяць було виділено в окремі провадження № 75875901 та № 75875808 виконання постанов про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 13.08.2024 та про стягнення виконавчого збору від 13.08.2024, винесені у виконавчому провадженні № 75785246.

Таким чином, відкриття виконавчого провадження № 75785246 та всі інші похідні дії державного виконавця з примусового виконання наказу від 05.08.2024 про примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 01.07.2024 по справі № 916/809/24 тягне за собою понесення Одеським КЕУ додаткових витрат та призводить до збитків оборонного бюджету Держави під час воєнного стану.

Боржник зазначає, що враховуючи вимоги Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 № 45), державний виконавець повинен був повернути наказ від 05.08.2024 про примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 01.07.2024 по справі № 916/809/24 стягувачу до відкриття виконавчого провадження з роз`ясненням виконання вказаного рішення органами казначейської служби.

Втім своїми першочерговими протиправними діями у вигляді відкриття виконавчого провадження № 75785246, що потягнуло за собою прийняття інших похідних протиправних рішень державного виконавця в тому числі у виконавчих провадженнях № 75875808 та № 75875901, порушує права та інтереси Одеського КЕУ, зокрема, щодо покладення на останнього додаткових витрат оборонного бюджету держави, адже, якби державний виконавець діяв у спосіб та порядок, передбачений законом, порушення прав та інтересів Одеського КЕУ не відбулось.

З огляду на зазначене, постанови головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Калашнікова Микити Руслановича у виконавчому провадженні № 75785246: про відкриття виконавчого провадження від 13.08.2024, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 13.08.2024, про стягнення виконавчого збору від 13.08.2024, про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.08.2024; у виконавчому провадженні № 75875808: про відкриття виконавчого провадження від 23.09.2024, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 23.09.2024; у виконавчому провадженні № 75875901: про відкриття виконавчого провадження від 23.09.2024 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 23.09.2024, є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 341 ГПК України, скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Одеське КЕУ мало намір оскаржувати вказані дії головного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Калашнікова Микити Руслановича щодо винесення вищезазначених постанов, оскільки вони є безпідставними та протиправними.

Проте у зв`язку із тим, що постановою від 21.08.2024 у виконавчому провадженні № 75785246 було повернуто виконавчий документ стягувачу, та державним виконавцем не було відкрито окремі виконавчі провадження протягом наступного робочого дня щодо виконання постанов про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження (як передбачено п.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5), Одеське КЕУ фактично станом на 23.08.2024 (останній день строку на подання скарги на дії державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 75785246 та інших похідних рішень) не повинно було понести додаткових витрат з оборонного бюджету, тому і порушення прав та інтересів Одеського КЕУ було тимчасово зупинено, у зв`язку із чим відповідна скарга не була подана у зазначений строк.

Однак, виконавчими провадженнями № 75875901 та № 75875901, які були відкриті державним виконавцем більше ніж через місць після повернення виконавчого документа стягувачу, порушення прав та інтересів Одеського КЕУ було поновлено зі сторони органу державної виконавчої служби.

Боржник вважає, що такі обставини є поважними та з метою недопущення безпідставного витрачання бюджету оборони у воєнний стан, існують достатні підстави для поновлення Одеському КЕУ строку на подання відповідної скарги на дії державного виконавця, вчинені під час виконання рішення Господарського суду Одеської області від 01.07.2024 по справі № 916/809/24

Суд погоджується, що заявлені боржником обставини є поважними та з метою недопущення безпідставного витрачання бюджету оборони у воєнний стан, вважає достатнми і підстави для поновлення Одеському КЕУ строку на подання відповідної скарги на дії державного виконавця, вчинені під час виконання судового наказу Господарського суду Одеської області від 04.03.2024 по справі № 916/805/24.

Відтак, суд визнав поважними причини пропуску строку на оскарження дій державного

виконавця, поновив Одеському КЕУ строк на подання даної скарги на дії державного виконавця та прийняв дану скаргу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За приписами частин першої, третьої статті 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Питання, пов`язані з примусовим виконанням судових рішень і рішень інших органів, врегульовано Законом України "Про виконавче провадження" (далі Закон №1404). Указаний Закон є спеціальним законом, яким державний та приватний виконавці керуються при примусовому виконанні рішень суду та інших органів (посадових осіб).

Частиною першою статті 1 Закону № 1404 унормовано, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Детально дії виконавців під час вчинення виконавчих дій (в тому числі під час відкриття виконавчого провадження) регламентуються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5, далі - Інструкція), яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню.

Так, згідно ст.26 Закону № 1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

В свою чергу, частиною четвертої статті 4 Закону № 1404, яка має назву "Вимоги до виконавчого документа" унормовано, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

Розділ ІІІ Інструкції також регламентує вимоги, яким має відповідати виконавчий документ, та відомості, які мають міститися у заяві про примусове виконання рішення, дії виконавця, які передують відкриттю виконавчого провадження.

За змістом пунктів 4, 5 Розділу ІІІ Інструкції, зокрема:

- виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа;

- у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

З положень ст.4 Закону № 1404 вбачається, що без відкриття виконавчого провадження виконавчий документ повертається органом державної виконавчої служби тоді, коли його подано без дотримання вимог Закону № 1404 та Інструкції (пункти 1, 2, 6, 7, 8, 9, 10 Закону № 1404), або коли існують об`єктивні підстави для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання (пункти 3, 4, 5, 11 Закону № 1404).

Така ж позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.01.2021 року у справі № 922/5723/14.

Згідно частини п`ятої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

У відповідності до вимог пункту 3, пункту 5 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо юридичну особу припинено. Отже, відкриттю виконавчого провадження передує встановлення відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.01.2022 року у справі № 921/787/19.

Відтак, державний виконавець, встановивши, що даний судовий наказ про стягнення з боржника Одеського квартирно-експлуатаційного управління (65058, м.Одеса, вул. Армійська,18, ) суми 568 937 (П`ятсот шістдесят вісім тисяч дев`ятсот тридцять сім)грн.26 коп. та судового збору в розмірі 8 534 (Вісім тисяч п`ятсот тридцять чотири) грн.06 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАРК ІНДАСТРІС ЮКРЕЙН» має виконуватись органами Держказначейства України, згідно п.9 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» (п.9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем) повернути стягувачу виконавчий документ без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення.

Керуючись ч.2 ст.343, 234, 339 345 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. п.9 ч.4 ст.4, ст.ст. 6, 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

1. Повністю задовольнити скаргу Одеського квартирно-експлуатаційного управління (№ 2-1553/24 від 02.10.2024р.) на дії державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Калашнікова Микити Руслановича

2. Визнати протиправними та скасувати постанови головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Калашнікова Микити Руслановича

1) у виконавчому провадженні № 75785246:

- про відкриття виконавчого провадження від 13.08.2024,

- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 13.08.2024,

- про стягнення виконавчого збору від 13.08.2024,

- про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.08.2024;

2) у виконавчому провадженні № 75875901

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання). Ухвала виготовлена та підписана суддею 24.10.2024р.

Суддя Т.Г. Пінтеліна