ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2024 р.м. Житомир Справа № 906/876/24

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські корми"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИСОКЕ-АГРО"

про стягнення 261061,85 грн

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські корми" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИСОКЕ-АГРО" 261061,85 грн., з яких: 200000,00 грн. боргу, 44269,70 грн. пені, 12061,87 грн. інфляційних, 4730,28 грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 27.08.2024р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Враховуючи відсутність клопотання будь-якої із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання укладеного сторонами договору поставки №УК2023П056 від 04.01.2024р. позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 519924,00 грн.

Відповідач отриманий товар оплатив частково, в зв`язку з чим в нього виникла заборгованість в сумі 200000,00 грн.

За порушення зобов`язань за договором поставки, позивач нарахував до стягнення з відповідача 44269,70 грн. пені на підставі п.8.2 договору, 12061,87 грн. 3% річних та 4730,28 грн. інфляційних на підставі ст.625 ЦК України.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву не подав та доводи позивача не спростував.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 27.08.2024р. надіслана відповідачеві до електронного кабінету 27.08.2024р.

Судом було надано учасниками справи можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

04.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські корми" (Постачальник) та Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИСОКЕ-АГРО" (Покупець) було укладено договір поставки №УК2023П056, згідно п.1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, Постачальник зобов`язується передати у власність (поставляти), а Покупець приймати та оплачувати: корма для тварин, найменування, кількість, якість, умови оплати, строки поставки, ціна за одиницю та загальна вартість якого зазначається в специфікації(ях) та/або видатковій(их) накладній(их) які являються невід`ємною частиною даного договору (а.с.10-12).

Згідно п. 4.2 договору оплата товару здійснюється Покупцем на умовах відстрочення платежу в кількості банківських днів за домовленістю сторін з моменту поставки товару або 80% по акту вивантаження товару Покупцеві в день прибуття транспорту Постачальника в місце поставки та 20% після реєстрації ПДВ.

Згідно п. 4.2.1 договору сторони мають право узгодити інший строк оплати товару, який зазначається у відповідній специфікації до цього договору.

Відповідно до п.8.2 договору в разі прострочення строків оплати поставленого товару, покупець сплачує на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який стягується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення.

В специфікації №1 від 17.01.2024 року сторони домовились що Постачальник зобов`язується передати (поставити) Покупцю товар на загальну суму 555000 грн. (а.с.13).

Згідно п.3 специфікації Покупець здійснює оплату товару, що постачається згідно цієї специфікації на умовах відстрочення платежу в кількості 21 календарний день після вивантаження товару у розмірі 100%.

Позивач поставив відповідачу товар на суму 519924,00 грн., що підтверджується товаро транспортною накладною №УК00-001283 від 18.01.2024 року та видатковою накладною №59 від 19.01.2024 року (а.с.14, 32).

Виходячи з умов п. 3 Специфікації від 17.01.2024 р. розрахунки відповідач мав провести до 09.02.2024 р.

Відповідач протягом лютого-липня 2024р. перерахував позивачу 319924,00 грн. (платіжні інструкції на а.с.15-26, 33).

23.07.2024р. позивач надіслав відповідачу претензію про сплату залишку боргу, яка отримана останнім 30.07.2024 року, однак залишена без відповіді та реагування (а.с.27-28).

За вказаних обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські корми" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИСОКЕ-АГРО" 261061,85 грн., з яких: 200000,00 грн. боргу, 44269,70 грн. пені, нарахованої за період з 10.02.2024р. по 16.08.2024р., 4730,28 грн. 3% річних, нарахованих за період з 10.02.2024р. по 16.08.2024р., 12061,87 грн. інфляційних, нарахованих за лютий-липень 2024р.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору поставки №УК2023П056 від 04.01.2024р.

Частинами 1, 2 статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст.692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно зі статтями 525,526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Факт поставки позивачем товару на суму 519924,00 грн. підтверджено належними доказами (а.с.14, 32).

Доказів погашення відповідачем заборгованості за поставлений позивачем товар в сумі 200000,00 грн. матеріали справи не містять.

Позивач довів суду належними та достатніми доказами обґрунтованість заявлених позовних вимог. При цьому, відповідач відзив на позовну заяву не подав і доводів позивача не спростував.

З огляду на наведене, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за поставлений товар у розмірі 200000,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача пені, річних та інфляційних (розрахунки - а.с.29-31), суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як було зазначено, п.8.2 договору визначено, що в разі прострочення строків оплати поставленого товару, покупець сплачує на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який стягується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення.

З розрахунку позивача вбачається, що нарахування здійснено, починаючи з дати прострочення - 10.02.2024р. по дати частково проведених оплат, включаючи день проведення платежу, що є помилковим, оскільки нарахування слід проводити від дати строку оплати та до дати фактичної оплати - день оплати є днем, який не входить в строк прострочення оплати платежу.

Окрім того, на залишок несплаченої заборгованості в сумі 200000,00 грн. позивач нарахував пеню за період з 10.02.2024р. по 16.08.2024р., тобто поза межами шестимісячного строку, визначеного ч.6 ст.232 ГК України.

При нарахуванні інфляційних втрат, позивачем неправомірно враховано індекс інфляції за місяці, в яких прострочення становило менше 15 днів, внаслідок чого інфляційні втрати на суми 50000,00 грн., 40000,00 грн., 60000,00 грн., 30000,00 грн., 15000,00 грн. обраховано у більшому розмірі.

За вказаних обставин, суд здійснює власний розрахунок пені, інфляційних та річних з урахуванням виявлених помилок та вихідних даних позивача.

За розрахунками суду загальний розмір пені за прострочення оплати отриманого товару становитиме 43328,41 грн., 3% річних - 4706,11 грн., інфляційних - 11338,18 грн., і саме вказані суми підлягають стягненню з відповідача.

В стягненні 941,29 грн. пені, 723,69 грн. інфляційних та 24,17 грн. 3% річних суд відмовляє, у зв`язку з безпідставністю їх нарахування.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.п.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.3 вказаної статті, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті в електронній формі, застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки позовна заява подана позивачем через систему Електронний суд, тому за подання даного позову судовий збір підлягав сплаті в сумі 3132,74 грн.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог в розмірі 259372,70 грн., судовий збір в сумі 3112,47 грн., покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИСОКЕ-АГРО" (12341, Житомирська обл., Черняхівський рн., с.Високе, вул.Осницька, 3, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські корми" (20300, Черкаська обл., м.Умань, вул.Глібка, 15А, ):

- 200000,00 грн. боргу;

- 43328,41 грн. пені;

- 4706,11 грн. 3% річних;

- 11338,18 грн. інфляційних;

- 3112,47 грн. витрат зі сплати судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення судового рішення.

Повне рішення складено: 28.10.24

Суддя Сікорська Н.А.

1 - до справи