ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" жовтня 2024 р. Справа № 924/667/24

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю.В., при секретарі судового засідання Загроцькій А.Ю., розглянувши матеріали справи

за позовом першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури, м. Хмельницький, в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Хмельницької обласної військової адміністрації (Хмельницької обласної державної адміністрації), м. Хмельницький

до 1. Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, м. Хмельницький

2. Гуменецької сільської ради, с. Гуменці, Кам`янець-Подільський район, Хмельницька область

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Департамент інформаційної діяльності, культури, національностей та релігій Хмельницької обласної військової адміністрації (Хмельницької обласної державної адміністрації) м. Хмельницький,

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

представники сторін:

від прокуратури: Веселовська О.П. згідно посвідчення,

від позивача: не з`явився,

від відповідача 1: Коруняк Л.В. згідно довіреності,

від відповідача 2: не з`явився,

від третьої особи: не з`явився.

встановив:

перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Хмельницької обласної військової адміністрації (Хмельницької обласної державної адміністрації) звернувся до суду з позовом до 1. Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, 2. Гуменецької сільської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Департамент інформаційної діяльності, культури, національностей та релігій Хмельницької обласної військової адміністрації (Хмельницької обласної державної адміністрації) в якому просить усунути перешкоди власнику - державі в особі Хмельницької обласної військової адміністрації (Хмельницької обласної державної адміністрації) - у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою історико-культурного призначення площею 2,5770 га, що знаходиться на території Гуменецької сільської територіальної громади в межах земельних ділянок з кадастровими номерами :03:002:0450, :03:002:0451, :03:002:0453, :03:002:0445 шляхом: визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 03.12.2020 № 10-ОТГ в частині передачі у комунальну власність Гуменецької сільської об`єднаної територіальної громади в особі Гуменецької сільської ради земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0042 площею 38,7980 га (п. 11 додатку до наказу від 03.12.2020 № 10-ОТГ); скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права комунальної власності Гуменецької сільської ради на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:002:0450 площею 1,5 га, :03:002:0451 площею 1,5 га, :03:002:0453 площею 1,5 га, :03:002:0445 площею 17,798 га, припинивши право комунальної власності на них; скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами :03:002:0450 площею 1,5 га, :03:002:0451 площею 1,5 га, :03:002:0453 площею 1,5 га, :03:002:0445 площею 17,798 га; зобов`язати Гуменецьку сільську раду повернути Хмельницькій обласній військовій адміністрації (Хмельницькій обласній державній адміністрації) земельну ділянку історико-культурного призначення площею 2,5770 га під пам`яткою археології місцевого значення - Кургани (25), яка знаходиться на території Гуменецької сільської територіальної громади в межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0450 площею 0,0085 га, в межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0451 - площею 0,6106 га, в межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0453 - площею 0,2888 га, в межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0445 - площею 1,6686 га.

В обґрунтування позову зазначає, що землі історико-культурного призначення, на яких розташовані пам`ятки археології, є обмежено оборотоздатними об`єктами цивільних прав та не можуть передаватись із державної у комунальну власність, а відтак територіальна громада в особі Гуменецької сільської ради не могла набути право власності на земельну ділянку історико-культурного призначення площею 2,5770 га в межах земельних ділянок з кадастровими номерами :03:002:0450, :03:002:0451, :03:002:0453, :03:002:0445, на яких знаходиться пам`ятка археології - Кургани (25).

Прокурор стверджує, що землі історико-культурного призначення, зокрема ті, на яких розташовані пам`ятки археології, мають спеціальний режим охорони як об`єкти культурної спадщини. Використання цих земель як земель сільськогосподарського призначення такий режим охорони порушує.

Крім того, прокурор (у відповіді на відзив від 19.08.24р.) звертає увагу, що у 2018-20219 роках Управління культури, національностей, релігій та туризму Хмельницької ОДА неодноразово скеровувало до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області листи, у яких інформувало про кількість наявних об`єктів археологічної спадщини на території області та наявність виготовлених проектів меж території, зон охорони та режимів їх використання, з метою врахування цієї інформації при здійсненні контролю за додержанням режиму використання земель історико-культурного призначення.

Однак, органом виконавчої влади при затвердженні документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та їх передачі у комунальну власність таку інформацію залишено поза увагою, хоча у відповідності до наказу від 21.02.2019 № 59 управління зобов`язане було в ході підготовчих робіт зібрати та надати виконавцеві вихідні дані для проведення відповідного заходу.

Представник позивача для участі в судовому засіданні не з`явився, причин неявки суду не повідомив, письмової позиції не подав.

Відповідач 1 - Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області у відзиві на позовну заяву (сформований через систему «Електронний суд» 01.08.2024) та її представник у судовому засіданні просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що в управління на момент надання вихідних даних для інвентаризації земель та формування земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0042 як земельної ділянки сільськогосподарського призначення були відсутні відомості про знаходження в її межах пам`яток археології та історії.

Разом з тим, відповідач звертає увагу, що технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, в тому числі і спірної земельної ділянки, розроблена ДП «Центр державного земельного кадастру». Частиною 4 статті 25 Закону України «Про землеустрій» визначено, що відповідність документації із землеустрою положенням нормативно-технічних документів, державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою засвідчується у паперовій формі - підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера- землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою. Тобто, відповідно до вимог ст. 28 цього Закону розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією. Таким чином, приймаючи спірний наказ управління діяло в межах повноважені і відповідно до наявної в управління інформації

Відповідач 2 - Гуменецька сільська рада у клопотанні, сформованому через систему «Електронний суд» 16.10.24р., просить розглядати справу без представника Гуменецької сільської ради. У задоволенні позовних вимог першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури просить відмовити повністю.

Третя особа - Департамент інформаційної діяльності, культури, національностей та релігій Хмельницької обласної військової адміністрації (Хмельницької обласної державної адміністрації), представника для участі в судовому засіданні не направила; будь яких клопотань, заяв до суду не надходило.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

08.09.2015р. розпорядженням Кабінету Міністрів України № 924-р в ході реформи децентралізації влади в Україні та утворення на місцевому рівні об`єднаних територіальних громад затверджено перспективний план формування їх територій.

31.01.2018р. розпорядженням Кабінету Міністрів України № 60-р доручено Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру починаючи з 1 лютого 2018 року забезпечити формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах, визначених перспективним планом формування територій громад, шляхом проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою їх передачею у комунальну власність відповідних об`єднаних територіальних громад згідно із ст. 117 ЗК України.

21.02.2019р. Державна служба з питань геодезії, картографії та кадастру на виконання вищезазначеного розпорядження видала наказ №59 (зі змінами від 13.05.2019 №129) про проведення інвентаризації несформованих земель сільськогосподарського призначення державної власності та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі, у тому числі на території Хмельницької області (п.21 додатку до наказу від 13.05.2019 №129), а саме Циківської сільської ради Чемеровецького району (п.2 місце розташування та площа земельних ділянок). Виконання цього заходу покладено на державне підприємство «Центр державного земельного кадастру». При цьому, у наказі зазначено, що у разі формування земельних ділянок за рахунок особливо цінних земель така технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель підлягає державній експертизі, проведення якої відповідно до вимог законодавства покладено на Управління державної експертизи.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 10.10.2019 № 22-7724-СГ затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації 10 земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 161,4020 га (цільове призначення 16.00 землі запасу), у тому числі земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0042 площею 38,7980 га, за межами населених пунктів на території Циківської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області.

Вказана технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель, виготовлена Хмельницькою регіональною філією Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», стала підставою для внесення відомостей про земельні ділянки, у тому числі про земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0042 площею 38,7980 га, до Державного земельного кадастру, що підтверджується витягом із Державного земельного кадастру від 30.09.2019 № НВ-019.

Згідно п.п. 6.7, 6.8, 7 висновку Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про розгляд технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель від 30.09.2019 № 1047/417-19-0.34 вбачається, що на сформованих земельних ділянках відсутні особливо цінні землі, при цьому наявні обмеження, без зазначення останніх, з огляду на що підстави для проведення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації відсутні.

Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 20.05.2024 № 10-22-0.331-1867/2-24 державна експертиза технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» не проводилася, з центральним органом виконавчої влади, що реалізовує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, вона не погоджувалася.

03.12.2020 року наказом № 10-ОТГ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Гуменецькій сільській об`єднаній територіальній громаді в особі Гуменецької сільської ради передано у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населеного пункту) загальною площею 273,3505 га, у тому числі земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0042 площею 38,7980 га (п. 11 додатку до наказу від 03.12.2020 № 10-ОТГ).

03.12.2020 відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 03.12.2020 № 10-ОТГ між Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області та Гуменецькою сільською радою підписано акт прийому-передачі вище зазначених земель, у тому числі земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0042 площею 38,7980 га (п. 11 згідно додатку до акту приймання - передачі).

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.12.2020 індексний номер витягу 2.12.2020 державним реєстратором Гуменецької сільської ради Павлунишеною М.О. зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0042 площею 38,7980 га на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 03.12.2020 № 10-ОТГ та акту приймання-передачі земельних ділянок від 03.12.2020 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224).

Аналогічні відомості містяться у інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.11.2021 № 287559024.

14 сесією VIII скликання Гуменецької сільської ради прийнято рішення від 12.11.2021 № 208 поділити земельну ділянку комунальної власності з кадастровим номером :03:002:0042 площею 38,7980 га, що знаходиться за межами населеного пункту села Цикова, на 14 земельних ділянок по 1,5 га кожна та ділянку площею 17,7980 га без зміни їх цільового призначення (16.00 Землі запасу) та замовити відповідну технічну документацію із землеустрою щодо поділу цієї земельної ділянки.

Згідно договору № 829-4-21 від 19.11.2021 про виконання робіт, за заявою сільського голови Гуменецької сільської ради Абдулкадирової І.Г. від 19.11.2021, на підставі рішення 14 сесії VIII скликання Гуменецької сільської ради від 12.11.2021 № 208 ТОВ «Альфа Гарант ЛЛС» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок Гуменецькій сільській раді.

Рішенням 15 (позачергової) сесії VIII скликання Гуменецької сільської ради від 03.12.2021 № 129 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок Гуменецькій сільській раді.

02.12.2021 відомості про земельні ділянки, що утворилися внаслідок поділу, з кадастровими номерами, поміж інших, :03:002:0450 площею 1,5 га, :03:002:0451 площею 1,5 га, :03:002:0453 площею 1,5 га, :03:002:0445 площею 17,798 га внесено до Державного земельного кадастру, відкрито поземельні книги, що підтверджується витягами з ДЗК від 02.12.2021 №№ НВ-021, 021, 021, 021.

Згідно відомостей Національної кадастрової системи доступу до відомостей Державного земельного кадастру на території Гуменецької сільської територіальної громади в межах сформованих земельних ділянок з кадастровими номерами :03:002:0450, :03:002:0451, :03:002:0453, :03:002:0445 знаходиться пам`ятка археології - Кургани (25).

Вказаний об`єкт культурної спадщини взято на державний облік як пам`ятку археології на підставі рішення виконкому Хмельницької обласної Ради народних депутатів від 21.02.1990 №34 (п. 315 додатку 1 до рішення), обліковий номер 2380, що підтверджується листом Державного архіву Хмельницької області від 15.05.2024 № 478/01.01-15/2024 та архівною копією відповідного рішення.

Згідно наказу Міністерства культури та інформаційної політики від 19.04.2024 № 294 пам`ятку археології занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією пам`ятки місцевого значення (охоронний номер 337-Хм).

Облікова документація на цей об`єкт не виготовлялася, що підтверджується листом Хмельницької ОВА від 17.05.2024 № 68/35-12-4672/2024.

Листом від 10.05.2024 № 15/1-1527-23 Хмельницька обласна прокуратура повідомила Хмельницьку обласну військову адміністрацію (Хмельницьку обласну державну адміністрацію) про встановлення обставин перебування у комунальній власності земельної ділянки історико-культурного призначення, на якій розташована пам`ятка археології місцевого значення - Кургани (25).

Окрім того, у листі від 05.06.2024 № 15/1-1527-23 Хмельницька обласна прокуратура просила Хмельницьку обласну військову адміністрацію (Хмельницьку обласну державну адміністрацію) повідомити чи вживатимуться нею як уповноваженим органом у спірних правовідносинах заходи представницького характеру щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою історико-культурного призначення під пам`яткою археології місцевого значення - Кургани (25), у разі невжиття таких заходів повідомити про причини.

Листом від 15.06.2024 № 68/35-30-5634/2024 Хмельницька обласна військова адміністрація (Хмельницька обласна державна адміністрація) направила на адресу обласної прокуратури відповідь про те, що наразі не планується вживати заходи представницького характеру щодо повернення цієї землі та не заперечує проти пред`явлення вказаного позову обласною прокуратурою. Причини такої бездіяльності компетентним органом не повідомлено.

20.06.2024 Хмельницькою обласною прокуратурою скеровано до Хмельницької обласної військової адміністрації (Хмельницької обласної державної адміністрації) повідомлення про намір здійснювати представництво інтересів держави в суді за фактом усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою під пам`яткою археології місцевого значення.

Дослідивши наявні в справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд враховує наступне.

Згідно зі ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частинами 4, 5 ст. 53 ГПК України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Крім того, необхідно враховувати рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді №3-рп/99 від 08.04.1999).

Так, Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави", визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорон землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (частина 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України).

Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 131-1 Конституції України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Оформлення права комунальної власності на земельну ділянку, яка не може перебувати у іншій, ніж державній власності, та ще й як землі сільськогосподарського призначення, беззаперечно свідчить про порушення інтересів держави, оскільки воно зачіпає інтереси всього Українського народу та становить загрозу безповоротної втрати цієї пам`ятки археології як невідтворного речового джерела, що висвітлює минуле людського суспільства.

В даному випадку звернення прокурора з позовом зумовлено тим, що незаконне формування Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області земельної ділянки сільськогосподарського призначення за рахунок земель історико-культурного призначення під пам`яткою археології місцевого значення фактично призвело до зміни цільового призначення землі під археологічним об`єктом та подальшої неправомірної її передачі у комунальну власність територіальної громади, а відтак держава в особі Хмельницької обласної військової адміністрації (Хмельницької обласної державної адміністрації) позбавлена можливості повноцінно реалізовувати свої права власника щодо свого нерухомого майна.

Судом відмічається, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень (органи державної влади, органи місцевого самоврядування або інші суб`єкти владних повноважень, до компетенції яких віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах), а не прокурор, між тим для того щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Отже, прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме: подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 10.05.2024 № 15/1-1527-23 Хмельницька обласна прокуратура повідомила Хмельницьку обласну військову адміністрацію (Хмельницьку обласну державну адміністрацію) про встановлення обставин перебування у комунальній власності земельної ділянки історико-культурного призначення, на якій розташована пам`ятка археології місцевого значення - Кургани (25).

Також у листі від 05.06.2024 № 15/1-1527-23 Хмельницька обласна прокуратура просила Хмельницьку обласну військову адміністрацію (Хмельницьку обласну державну адміністрацію) повідомити чи вживатимуться нею як уповноваженим органом у спірних правовідносинах заходи представницького характеру щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою історико-культурного призначення під пам`яткою археології місцевого значення - Кургани (25), у разі невжиття таких заходів повідомити про причини.

Листом від 15.06.2024 № 68/35-30-5634/2024 Хмельницька обласна військова адміністрація (Хмельницька обласна державна адміністрація) повідомила обласну прокуратуру про те, що наразі не планується вживати заходи представницького характеру щодо повернення цієї землі та не заперечує проти пред`явлення вказаного позову обласною прокуратурою. Причини такої бездіяльності компетентним органом не повідомлено.

З наведеного слідує, що позивач з урахуванням обізнаності про порушення інтересів держави, як орган державної влади, уповноважений на захист інтересів держави у сфері використання земель історико-культурного призначення, не відреагував на існуючі порушення, заходів захисту вказаних інтересів, зокрема у судовому порядку, не вжив. Невжиття таких заходів за умови обізнаності про наявність відповідного порушення, про що свідчить вищенаведене листування прокурора з позивачем, стало підставою для звернення прокурора в інтересах держави в особі позивача до суду з цим позовом.

Така бездіяльність позивача як компетентного органу, який здійснює відповідні повноваження у сфері спірних правовідносин, є самостійною юридичною особою, однак який незалежно від причини не здійснює захисту інтересів держави в судовому порядку, виключає можливість трактування прокурора як альтернативного суб`єкта звернення до суду, що замінює компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. У цьому випадку прокурор виконує саме субсидіарну роль, замінюючи в судовому провадженні позивача, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту інтересів держави.

Наведені вище обставини щодо обізнаності позивача з порушенням інтересів держави зважаючи на характер наданої ним відповіді на лист прокурора, свідчить про встановлення обставин, за яких порушення відповідачами інтересів держави супроводжується неналежним виконанням уповноваженим органом функцій з їх захисту, що призводить до виникнення у прокурора не лише права, а й обов`язку вжити заходів з представництва інтересів держави в суді.

Вказане відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України, статті 23 Закону України "Про прокуратуру" є підставою для захисту інтересів держави в особі позивачів шляхом пред`явлення цього позову. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 15.10.2019 у справі №903/129/18.

При цьому у підтвердження дотримання прокурором порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" для звернення до суду з відповідним позовом, у матеріали справи надано повідомлення (від 20.06.2024 року), адресоване позивачу, про намір здійснювати представництво в суді законних інтересів держави в особі позивача шляхом пред`явлення відповідного позову до суду.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси,які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст. 14 Конституції України).

Згідно з ст. 54 Конституції України, культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.

З матеріалів справи вбачається, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 10.10.2019 № 22-7724-СГ затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації 10 земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 161,4020 га (цільове призначення 16.00 землі запасу), у тому числі земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0042 площею 38,7980 га, за межами населених пунктів на території Циківської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області.

Вказана технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель, виготовлена Хмельницькою регіональною філією Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», стала підставою для внесення відомостей про земельні ділянки, у тому числі про земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0042 площею 38,7980 га, до Державного земельного кадастру, що підтверджується витягом із Державного земельного кадастру від 30.09.2019 № НВ-019.

Згідно п.п. 6.7, 6.8, 7 висновку Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про розгляд технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель від 30.09.2019 № 1047/417-19-0.34 вбачається, що на сформованих земельних ділянках відсутні особливо цінні землі, при цьому наявні обмеження, без зазначення останніх, з огляду на що підстави для проведення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації відсутні.

Однак зі змісту технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель вбачається наявність обмежень у використанні цієї земельної ділянки національний природний парк «Подільські товтри».

Із листа Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 20.05.2024 № 10-22-0.331-1867/2-24 вбачається, що державна експертиза технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» не проводилася, з центральним органом виконавчої влади, що реалізовує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, вона не погоджувалася.

Відповідно до ч.1.ст 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до ст. 53 ЗК України до земель історико-культурного призначення належать землі, на яких розташовані пам`ятки культурної спадщини, їх комплекси (ансамблі), історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, музеї просто неба, меморіальні музеї-садиби.

Згідно з ст. 54 ЗК України землі історико-культурного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Навколо історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій, музеїв просто неба, меморіальних музеїв-садиб, пам`яток культурної спадщини, їх комплексів (ансамблів) встановлюються зони охорони пам`яток із забороною діяльності, що шкідливо впливає або може вплинути на додержання режиму використання таких земель.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини в суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього й майбутніх поколінь регулюються Законом України Про охорону культурної спадщини від 08.06.2000 № 18050-ІІІ).

Відповідно до ст. 1 Закону України Про охорону культурної спадщини об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.

Нерухомий об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який не може бути перенесений на інше місце без втрати його цінності з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду та збереження своєї автентичності.

Пам`яткою культурної спадщини є об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом України від 08.06.2000 № 1805-ІІІ, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Частиною 2 ст. 2 Закону України "Про охорону культурної спадщини" визначено, що археологічний об`єкт культурної спадщини це рештки життєдіяльності людини (нерухомі об`єкти культурної спадщини: городища, кургани, залишки стародавніх поселень, стоянок, укріплень, військових таборів, виробництв, іригаційних споруд, шляхів, могильники, культові місця та споруди, їх залишки чи руїни, мегаліти, печери, наскельні зображення, ділянки історичного культурного шару, поля давніх битв, а також пов`язані з ними рухомі предмети), що містяться під земною поверхнею та під водою і є невідтворним джерелом інформації про зародження і розвиток цивілізації.

Судом відмічається, в межах чотирьох сформованих земельних ділянок з кадастровими номерами :03:002:0450 площею 1,5 га, :03:002:0451 площею 1,5 га, :03:002:0453 площею 1,5 га, :03:002:0445 площею 17,798 га знаходиться територія пам`ятки археології місцевого значення - Кургани (25) с. Карачківці, товтра Лиса -площею 2,5770 га.

Вказаний об`єкт культурної спадщини взято на державний облік як пам`ятку археології на підставі рішення виконкому Хмельницької обласної Ради народних депутатів від 21.02.1990 №34 (п. 315 додатку 1 до рішення), обліковий номер 2380, що підтверджується листом Державного архіву Хмельницької області від 15.05.2024 № 478/01.01-15/2024 та архівною копією відповідного рішення.

Згідно наказу Міністерства культури та інформаційної політики від 19.04.2024 № 294 пам`ятку археології занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією пам`ятки місцевого значення (охоронний номер 337-Хм).

Облікова документація на цей об`єкт не виготовлялася, що підтверджується листом Хмельницької ОВА від 17.05.2024 № 68/35-12-4672/2024.

У 2018 році на вказану пам`ятку археології виготовлено «Проект меж території, зон охорони та режимів їх використання «Кургани (25 курганів)» з технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (без виділення в окреме землеволодіння).

Ця документація розроблена у відповідності до вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини», нею визначено межі і режими використання території пам`ятки, встановлено обмеження в господарській діяльності у використанні відповідної території (земель).

Проект меж території, зон охорони та режимів їх використання вказаної курганної групи містить каталоги координат кутів зовнішніх меж пам`ятки та її охоронної зони, каталоги координат межових знаків довгострокового зберігання, кроки межових знаків, акт їх встановлення на місцевості, схему розташування пам`ятки археології, схему розташування межових знаків та точок повороту меж території пам`ятки, а також план меж пам`ятки археології тощо.

Згідно цієї документації площа території пам`ятки археології становить 2,5770 га, а її охоронної зони - 6,3768 га.

Водночас, співставлення координат поворотних точок меж земельних ділянок сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами :03:002:0450, :03:002:0451, :03:002:0600:03:002:0445 та координат кутів зовнішніх меж пам`ятки археології засвідчило, що в межах сформованої земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :03:002:0450 площею 1,5 га знаходиться територія вище зазначеної пам`ятки археології площею 0,0085 га, в межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0451 площею 1,5 га - 0,6106 га, в межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0453 площею 1,5 га - 0,2888 га, в межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0445 площею 17,798 га- 1,6686 га.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про охорону культурної спадщини" пам`ятка, крім пам`ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Суб`єкти права власності на пам`ятку визначаються згідно із законом. Усі пам`ятки археології, в тому числі ті, що знаходяться під водою, включаючи пов`язані з ними рухомі предмети, є державною власністю.

Частина 6 зазначеної статті зазначає, що землі, на яких розташовані пам`ятки археології, перебувають у державній власності або вилучаються (викуповуються) у державну власність в установленому законом порядку, за винятком земельних ділянок, на яких розташовуються пам`ятки археології - поля давніх битв.

Таким чином, діюче законодавство безальтернативно визначає для пам`яток археології та земель, на яких вони розташовані, єдину форму власності - державну, а у випадку, якщо така земельна ділянка не перебуває у державній власності, - остання підлягає обов`язковому вилученню або викупу державою.

У п. «г» ч. 4 ст. 84 ЗК України конкретизовано, що землі історико-культурного призначення, які мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом, є виключно державною власністю.

Виходячи з принципу використання земельних ділянок за цільовим призначенням (ст. 96 ЗК України), на землях історико-культурного призначення забороняється діяльність, яка суперечить їх цільовому призначенню.

Згідно зі ст. 34 Закону України Про охорону культурної спадщини території пам`яток, охоронних зон, заповідників, музеїв-заповідників, охоронювані археологічні території належать до земель історико-культурного призначення, включаються до державних земельних кадастрів, планів землекористування, проектів землеустрою, іншої проектно-планувальної та містобудівної документації.

Частина 3 наведеної статті зазначає, що зміна цільового призначення земельної ділянки, зміна функціонального призначення території, на яких розташовані пам`ятки, історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, не є підставою для припинення обмежень у використанні земель, встановлених у зв`язку з наявністю таких об`єктів.

Частиною 7 ст. 20 ЗК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що зміна цільового призначення земельних ділянок історико-культурного призначення, що перебувають у державній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

За змістом ст. 21 ЗК України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою, поміж іншого, для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЗК України землі історико-культурного призначення відносяться до особливо цінних земель.

Статтею 178 ЦК України передбачено, що об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті. Види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (обмежено оборотоздатні об`єкти), встановлюються законом.

Отже, визнання обмежено оборотоздатних об`єктів є умовою дотримання конституційного режиму права власності на них.

Відповідно до ст. 117 ЗК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених Земельним кодексом України.

До земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, поміж інших, належать земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності тощо.

У відповідності до ст. 25 Закону України Про землеустрій технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель є одним із видів документації із землеустрою.

На момент виникнення спірних правовідносин діяв Порядок проведення інвентаризації земель, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 № 476, який установлював вимоги до проведення інвентаризації земель під час здійснення землеустрою та складення за її результатами технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель.

Згідно п.п. 2, 3, 12, 13, 17, 21, 22, 26, 28 вище вказаного порядку (в редакції від 05.06.2019) державна інвентаризація земель проводиться шляхом формування земельних ділянок незалежно від форми власності, визначення їх угідь та у разі потреби віднесення таких земельних ділянок до певних категорій для інформаційного наповнення Державного земельного кадастру; включає обстежувальні (збір та аналіз виконавцем вихідних даних для проведення інвентаризації земель, складення робочого інвентаризаційного плану), топографо-геодезичні та проектно-вишукувальні роботи, а також по завершенню складення і оформлення технічної документації, склад якої встановлений ст. 57 Закону України «Про землеустрій», та яка підлягає погодженню та затвердженню у порядку, визначеному ст. 186 ЗК України.

Статтею 57 Закону України «Про землеустрій», в редакції від 01.01.2019, визначено перелік документів, який повинна містити технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель, у тому числі матеріали погодження технічної документації із землеустрою, передбачені ст. 186 ЗК України.

Відповідно до ст. 186 ЗК України, в редакції від 07.02.2019, технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель погоджується територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, і затверджується замовником технічної документації.

Згідно ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель у разі формування земельних ділянок за рахунок особливо цінних земель, земель лісогосподарського призначення, а також земель водного фонду, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення підлягає обов`язковій державній експертизі.

Документація із землеустрою підлягає державній експертизі з метою забезпечення її відповідності вихідним даним та технічним умовам, вимогам законів України, іншим нормативно-правовим актам (ст. 62 Закону України «Про землеустрій»).

Таким чином, землі, на яких розташовані пам`ятки археології, належать до категорії земель історико-культурного призначення, перебувають виключно у державній власності, є обмежено оборотоздатними об`єктами цивільних прав, а відтак не можуть передаватись із державної у іншу форму власності, що в свою чергу унеможливлює виникнення у них нового володільця.

У разі формування під час інвентаризації земель земельних ділянок за рахунок земель історико-культурного призначення, така технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель підлягає обов`язковій державній експертизі, а будь-яка зміна цільового призначення цієї категорії земель можлива лише за погодження з Кабінетом Міністрів України.

З огляду на наведені обставини, територіальна громада в особі Гуменецької сільської ради не могла набути право власності на земельну ділянку історико-культурного призначення площею 2,5770 га в межах земельних ділянок з кадастровими номерами :03:002:0450, :03:002:0451, :03:002:0453, :03:002:0445, на яких знаходиться пам`ятка археології - Кургани (25), оскільки земельні ділянки, на яких знаходяться пам`ятки археології, не підлягають передачі з державної до комунальної власності.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.06.2018 у справі № 914/582/17 сформувала правовий висновок, що, виходячи з принципу використання земельних ділянок за цільовим призначенням (ст. 96 ЗК України), на землях історико-культурного призначення забороняється діяльність, яка суперечить їх цільовому призначенню. Законодавством встановлений дозвільний порядок використання земель історико-культурного призначення.

Статтею 20 ГК України передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Захист цивільних прав та інтересів судом здійснюється в спосіб установлений законом або договором.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч.2 ст.16 ЦК України, до яких, зокрема, відноситься визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Одним із способів захисту прав на земельні ділянки, передбачених ч. З ст. 152 ЗК України, є визнання недійсним рішень органів виконавчої влади.

У разі видання органом виконавчої влади акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, то такий акт визнається недійсним (ст. 155 ЗК України).

Акт державного чи іншого органу це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Судом встановлено, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 03.12.2020 № 10-ОТГ щодо передачі у комунальну власність Гуменецькій сільській об`єднаній територіальній громаді в особі Гуменецької сільської ради земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0042 площею 38,7980 га (п. 11 додатку до наказу від 03.12.2020 № 10-ОТГ) прийнято всупереч вимог Конституції України, ЗУ „Про охорону культурної спадщини та порушує виключне право власності держави на земельну ділянку обмеженої обороноздатності. Крім того, використання цих земель як земель сільськогосподарського призначення порушує спеціальний режим охорони об`єктів культурної спадщини.

Таким чином, позов в частині скасування усунення перешкоди власнику - державі в особі Хмельницької обласної військової адміністрації (Хмельницької обласної державної адміністрації) - у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою історико-культурного призначення площею 2,5770 га, що знаходиться на території Гуменецької сільської територіальної громади в межах земельних ділянок з кадастровими номерами :03:002:0450, :03:002:0451, :03:002:0453, :03:002:0445 шляхом: визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 03.12.2020 № 10-ОТГ в частині передачі у комунальну власність Гуменецької сільської об`єднаної територіальної громади в особі Гуменецької сільської ради земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0042 площею 38,7980 га (п. 11 додатку до наказу від 03.12.2020 № 10-ОТГ) підлягає задоволенню.

Вимоги в частині скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права комунальної власності Гуменецької сільської ради на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:002:0450 площею 1,5 га, :03:002:0451 площею 1,5 га, :03:002:0453 площею 1,5 га, :03:002:0445 площею 17,798 га, припинивши право комунальної власності на них та скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами :03:002:0450 площею 1,5 га, :03:002:0451 площею 1,5 га, :03:002:0453 площею 1,5 га, :03:002:0445 площею 17,798 га є похідними.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, тобто визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Кадастровий номер є ідентифікатором земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, присвоюється їй при здійсненні державної реєстрації та скасовується у разі скасування такої державної реєстрації земельної ділянки (ч.ч. 1, 2, 6 ст. 16, ч. 9 ст. 24 Закону України Про Державний земельний кадастр).

Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку, у тому числі щодо її цільового призначення (категорія земель, вид використання в межах певної категорії земель) та обмежень у її використанні. Однак, у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки Поземельна книга на неї закривається (ст. 15, ч. 1 ст. 24, ч.ч. 2, 4 ст. 25 Закону України Про Державний земельний кадастр).

Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується, поміж іншого, у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації.

При цьому, ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки.

Разом з тим, державна реєстрація речових прав на земельні ділянки, у відповідності до ч. 10 ст. 79-1 ЗК України, здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У відповідності до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав на земельну ділянку проводиться виключно за наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про зареєстровану земельну ділянку.

У разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному реєстрі прав закриваються розділ та реєстраційна справа щодо цього об`єкта нерухомого майна, які не підлягають поновленню, а присвоєний йому реєстраційний номер скасовується (ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених п. 1 ч. 7 ст. 37 цього Закону. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особи Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом а пункту 2 ч.6.ст. 37 цього Закону), проводить державну реєстраціє набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки.

Отже, з метою ефективного захисту порушених прав ухвалення зазначеного судового рішення обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав на майно, зареєстрованих відповідно до законодавства. Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду в постанові від 23.06.2020р. у справі №906/516/19.

У даному спорі земельні ділянки з кадастровими номерами :03:002:0450 площею 1,5 га, :03:002:0451 площею 1,5 га, :03:002:0453 площею 1,5 га, :03:002:0445 площею 17,798 га за даними поземельних книг та витягів з Державного земельного кадастру від 02.12.2021 №№ НВ-021, 021, 021, 021 належить до категорії земель сільськогосподарського призначення, за видом цільового призначення 01.17 (землі ділянки запасу -земельні ділянки, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам). При цьому, в межах цих сформованих земельних ділянок знаходиться територія пам`ятки археології площею 2,5770 га, а землі, на яких вона розміщена, в силу закону належать до категорії земель історико-культурного призначення, а відтак ці землі не можуть існувати у встановлених межах.

Без скасування державної реєстрації вказаної земельної ділянки, землі історико-культурного призначення будуть рахуватися у їх складі як землі сільськогосподарського призначення, можуть зазнавати руйнування та пошкодження внаслідок використання цієї землі не за цільовим призначенням.

Таким чином, вимоги щодо усунення перешкоди в користуванні земельною ділянкою, на якій розміщені пам`ятки археології, шляхом скасування державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:002:0450 площею 1,5 га, :03:002:0451 площею 1,5 га, :03:002:0453 площею 1,5 га, :03:002:0445 площею 17,798 га, та скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами :03:002:0450 площею 1,5 га, :03:002:0451 площею 1,5 га, :03:002:0453 площею 1,5 га, :03:002:0445 площею 17,798 га є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

У рішенні від 31.07.2003р. у справі Дорани проти Ірландії Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття „ефективний спосіб передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Так, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечить принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018р. у справі № 925/1265/16).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (близькі за змістом висновки викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц).

Велика Палата Верховного суду послідовно дотримується позиції, що у випадках коли на певний об`єкт нерухомого майна за жодних умов не може виникнути право комунальної чи приватної власності, державна реєстрація такого права не змінює володільця відповідного об`єкта, а тому порушення права власності держави слід розглядати як таке, що не пов`язане з позбавленням власника володіння. Належним способом захисту прав власника у цих випадках є негаторний позов.

Такі висновки щодо наведеного способу захисту викладені у постановах Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 557/303/21, від 17.05.2023 у справі №748/1335/20.

Гуменецькій сільській раді було достеменно відомо, що на спірних земельних ділянках знаходиться пам`ятка археології, а відтак земля, на якій вона розміщена, належить до земель історико-культурного призначення і є власністю держави в особі обласної державної адміністрації відповідно до ст.ст. 117, 122 ЗК України.

А тому сільська рада могла і повинна була знати про те, що формування земельної ділянки під пам`яткою археології як землі сільськогосподарського призначення є фактичною зміною її цільового призначення, а подальша передача і реєстрація за нею права комунальної власності на цю землю є порушенням закону та не зумовлюватиме виникнення у територіальної громади права власності на неї.

За таких обставин мета позивача спрямована на усунення перешкод власникові (Хмельницькій ОВА (Хмельницькій ОДА), який не втратив та не міг втратити володіння специфічним об`єктом цивільних відносин, у користуванні та розпорядженні землею історико-культурного призначення під пам`яткою археології шляхом її повернення від Гуменецької сільської ради.

А відтак, вимога про зобов`язання повернути державі в особі Хмельницької ОВА (Хмельницької ОДА) земельну ділянку історико-культурного призначення площею 2,5770 га, що знаходиться на території Гуменецької сільської територіальної громади в межах земельних ділянок сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами :03:002:0450 площею 1,5 га, :03:002:0451 площею 1,5 га, :03:002:0453 площею 1,5 га, :03:002:0445 площею 17,798 га під пам`яткою археології місцевого значення - Кургани (25) підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст. 86 ГПК України).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги наведені положення законодавства, встановлені судом обставини, зміст доводів учасників процесу та наявних доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора є обґрунтованими, підтверджені наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

З урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідачів у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області ( м. Хмельницький, вул. Інститутська, 4/1, код 39767479) від 03.12.2020 № 10-ОТГ в частині передачі у комунальну власність Гуменецької сільської об`єднаної територіальної громади в особі Гуменецької сільської ради (код 04406880) земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0042 площею 38,7980 га (п. 11 додатку до наказу від 03.12.2020 № 10-ОТГ).

Зобов`язати Гуменецьку сільську раду ( Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, с. Гуменці, вул. Центральна, 69, код 04406880) повернути Хмельницькій обласній військовій адміністрації (Хмельницькій обласній державній адміністрації) (м. Хмельницький, Майдан Незалежності, 2, код 22985083) земельну ділянку історико-культурного призначення площею 2,5770 га під пам`яткою археології місцевого значення - Кургани (25), яка знаходиться на території Гуменецької сільської територіальної громади в межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0450 площею 0,0085 га, в межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0451 - площею 0,6106 га, в межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0453 - площею 0,2888 га, в межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0445 - площею 1,6686 га.

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права комунальної власності Гуменецької сільської ради ( Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, с. Гуменці, вул. Центральна, 69, код 04406880) на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:002:0450 площею 1,5 га, :03:002:0451 площею 1,5 га, :03:002:0453 площею 1,5 га, :03:002:0445 площею 17,798 га, припинивши право комунальної власності на них.

Скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :03:002:0450 площею 1,5 га, :03:002:0451 площею 1,5 га, :03:002:0453 площею 1,5 га, :03:002:0445 площею 17,798 га.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (м. Хмельницький, вул. Інститутська, 4/1, код 39767479) на користь Хмельницької обласної прокуратури ( м. Хмельницький, пров. Військоматський, буд. 3, код 02911102) 6056,00 грн. (шість тисяч п`ятдесят шість гривень 00 коп. ) витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з Гуменецької сільської ради ( Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, с. Гуменці, вул. Центральна, 69, код 04406880) на користь Хмельницької обласної прокуратури ( м. Хмельницький, пров. Військоматський, буд. 3, код 02911102) 6056,00 грн. (шість тисяч п`ятдесят шість гривень 00 коп. ) витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя Ю.В. Гладюк

Повний текст рішення складено 25.10.2024р.

Віддрук: 1 примірник - до справи

Рішення надіслати сторонам до кабінету ЕС.