ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

23.10.2024 року м.Дніпро Справа № 904/540/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач )

суддів: Чус О.В., Дарміна М.О.

секретар судового засідання: Манець О.В.

представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Лихолат І.С. - посвідчення адвоката №6309 від 29.03.2023р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Локодеталь" щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Локодеталь", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором про закупівлю № 23065 від 28.02.2023 р.,

у загальному розмірі 5 851 725 грн. 38 коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Локодеталь" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просило суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" заборгованість за договором про закупівлю № 23065 від 28.02.2023 р. у загальному розмірі 5 851 725 грн. 38 коп. Ціна позову складається з наступних сум: 5 564 348 грн. 20 коп. - основний борг; 80 683 грн. 05 коп. - пеня; 140 399 грн. 28 коп. - інфляційні втрати; 66 294 грн. 85 коп. - 3% річних.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2024р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Локодеталь" до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" про стягнення заборгованості за договором про закупівлю № 23065 від 28.02.2023 р. у загальному розмірі 5 851 725 грн. 38 коп. - задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Локодеталь" - 5 564 348 грн. 20 коп. - основного боргу, 80 683 грн. 05 коп. - пені, 140 399 грн. 28 коп. - інфляційних втрат та 86 781 грн. 46 коп. - частину витрат по сплаті судового збору. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", в якій просило скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2024р. у справі № 904/540/24 в частині задоволення позовних вимог ТОВ Локодеталь про стягнення з ПрАТ ДТРЗ 5 564 348, 20 грн. основного боргу, 80 683, 05 грн. - пені, 140 399, 28 грн. - інфляційних втрат та 86 781, 46 грн. - частини витрат по сплаті судового збору. Ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ Локодеталь в повному обсязі.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 07.08.2024р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2024 р. у справі № 904/540/24 залишено без змін. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладено на Скаржника.

14.08.2024р., через систему «Електронний суд», до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Локодеталь", щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі, в якій Товариство просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Локодеталь" понесені витрати на професійну правничу допомогу за представництво у суді апеляційної інстанції, у сумі 7 000,00 грн. Заявник також просить суд розглянути заяву про ухвалення додаткового судового рішення без участі представника Позивача.

09.09.2024р. Центральним апеляційним господарським судом направлено запит справи до Господарського суду Дніпропетровської області.

13.09.2024р. матеріали справи № 904/540/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.09.2024р. призначено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Локодеталь" щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у судове засідання на 23.10.2024р..

Від Відповідача надійшли заперечення, в яких він просить суд заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Локодеталь» від 14.08.2024р., про ухвалення додаткового рішення по справі №904/540/24 залишити без розгляду.

В обгрунтування своїх заперечень Відповідач посилається на те, що постанова Центрального апеляційного господарського суду від 07.08.2024р. по справі №904/540/24 була ухвалена у відкритому судовому засіданні, де було проголошено її вступну та резолютивну частини, за участі, зокрема, представника позивача - адвоката Барабаш В.В. За таких обставин, враховуючи приписи ч. 8 ст. 129 ГПК України та ч. 5 ст. 240 ГПК України, докази в підтвердження понесення ТОВ «Локодеталь» витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції мали бути подані протягом п`яти днів з моменту ухвалення рішення суду, тобто до 12.08.2024р., включно. Втім, заява про ухвалення додаткового рішення у справі №904/540/24, до якої долучені відповідні докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «Локодеталь», датована 14.08.2024р. та, відповідно, надіслана до Центрального апеляційного господарського суду та ПрАТ «ДТРЗ» за допомогою підсистеми «Електронний суд» 14.08.2024р., тобто поза межами встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України строку для подання таких доказів для ухвалення судом додаткового рішення. При цьому, Відповідач зауважує на тому, що жодних клопотань в порядку ст. 119 ГПК України, представником ТОВ «Локодеталь» не заявлено, а також не надано жодних пояснень щодо неможливості подання доказів в підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу у строки, визначені законом.

В судове засідання 23.10.2024р. представник Позивача не з`явився.

В судовому засіданні 23.10.2024р. оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткової постанови у справі, колегія суддів дійшла висновку про залишення заяви без розгляду, з огляду на наступне.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом, у відповідності до вимог ст. 16 ГПК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються, окрім судового збору, також з витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, відповідно до п. 1 ч. 2 зазначеної статті, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Поряд з цим, згідно з вимогами ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому, перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Відповідно до положень ч.1 ст.221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів акцентує на тому, що у додатковій постанові від 17.12.2021р. у справі №10/5026/290/2011 (925/1502/20) Верховний Суд зазначив, що право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень ст.ст. 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести, у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Аналогічний правовий висновок викладений також у постанові Верховного Суду від 19.07.2021р. у справі № 910/16803/19 та у постанові Верховного Суду від 08.10.2024р. у справі № 907/715/20.

У разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто, сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат (постанови Верховного Суду від 10.11.2022р. у справі №910/9024/21, від 11.01.2024р. у справі №924/423/23). З огляду на викладене, відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат. Вказане узгоджується з позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 29.09.2022р. у справі №910/3055/20, від 14.12.2021р. у справі №922/676/21, від 18.01.2022р. у справі №910/2679/21, від 21.06.2022р. у справі №908/574/20, від 13.06.2023р. у справі №923/515/21, від 08.02.2024р. у справі №295/3068/20).

Застосування відповідних положень ст. 124 ГПК України вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин кожної справи (постанови Верховного Суду від 08.02.2024р. у справі №295/3068/20, від 18.01.2024р. у справі №927/885/17).

Процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (постанови Верховного Суду від 27.01.2022р. у справі № 921/221/21 та від 31.05.2022р. у справі № 917/304/21).

В постанові від 29.06.2022р. у справі № 161/5317/18 Верховний Суд зазначив, що потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов'язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов'язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

Як вбачається із відзиву на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Локодеталь", який є першою заявою по суті спору у суді апеляційної інстанції, позивач не наводив попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, який він понесе або очкує понести у зв`язку із розглядом апеляційної скарги на основне рішення.

Тобто, заявник пропустив один з обов`язкових етапів практичної реалізації принципу відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме заявлення орієнтованого розрахунку витрат, як визначено положення ч. 2 ст. 124 ГПК України.

Водночас, 07.08.2024р., відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, під час судового засідання (до закінчення судових дебатів у справі ) представником Позивача було заявлено усне клопотання щодо розподілу судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу та зроблено відповідну заяву про те, що докази, на підтвердження розміру судових витрат, які Позивач сплатить у зв`язку з розглядом справи, будуть додатково подані Позивачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Отже, до закінчення судових дебатів у справі представником позивача в усній формі в судовому засіданні 07.08.2024р. було заявлено про необхідність розподілу витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 5 ст. 240 ГПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Постанова Центрального апеляційного господарського суду від 07.08.2024р. була проголошена 07.08.2024р., представник Позивача був присутній в судовому засіданні, а тому в силу приписів ч. 5 ст. 240 ГПК України датою його ухвалення є 07.08.2024р. (дата проголошення).

Отже, з огляду на положення ч. 5 ст. 240 ГПК України та вимоги ч. 8 ст. 129 ГПК України Позивач повинен був подати докази понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу до 12.08.2024р., включно.

Проте, заява про ухвалення додаткової постанови представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Локодеталь" сформована в підсистемі «Електронний суд» та направлена до суду 14.08.2024р..

Тобто, з пропуском п`ятиденного строку, встановленого ч. 8 ст.129 ГПК України.

Клопотання про поновлення строку з обґрунтуванням причин пропуску, представником позивача до суду не надано.

Відповідно до ст. 113 ГПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Статтею 118 ГПК України передбачено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

В постанові від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що заяву щодо вирішення питання про стягнення витрат необхідно залишити без розгляду, якщо докази були надані поза межами строку, без клопотання про поновлення цього строку та обґрунтування поважності причин його пропуску (постанова).

При цьому, про необхідність залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, зокрема у зв`язку не поданням необхідних доказів понесених судових витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення, також зазначено й в ухвалах Верховного Суду від 19.02.2024 р. по справі №924/564/22, від 15.01.2024р. по справі №916/2053/23, від 11.01.2024 р. по справі №925/430/22, від 14.11.2023р. по справі №910/2116/21 (910/12050/21), від 09.11.2023р. по справі №924/691/22.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що заяву про ухвалення додаткового рішення з доказами понесення таких витрат Товариством з обмеженою відповідальністю "Локодеталь" подано із пропуском п`ятиденного строку з моменту прийняття апеляційним судом постанови від 07.08.2024р. без заявлення клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання стороною доказів на підтвердження розміру судових витрат, суд дійшов висновку про залишення зазначеної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 119, 123, 126, 129, 244, 281 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Локодеталь", про ухвалення додаткового рішення у справі №904/540/24 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 24.10.2024р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя М.О.Дармін