ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" жовтня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/4795/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

При секретарі судового засідання Меленчук Т.М.

розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Уніпром від 30.09.2024р. вх. №ГСОО 2-1544/24 по справі №916/4795/23

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Уніпром (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 37; )

До відповідача: Дочірнього підприємства Херсонський облавтодор ВАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (73000, м. Херсон, вул. Поповича, буд. 23; )

про стягнення 699375,56 грн.

Суб`єкт оскарження: Державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)

За участю:

Від позивача (скаржника): не з`явився

Від відповідача: не з`явився

Від відділу ДВС: не з`явився

Встановив: Рішенням господарського суду Одеської області від 26.02.2024р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Уніпром задоволено повністю. Стягнуто з Дочірнього підприємства Херсонський облавтодор ВАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Уніпром суму боргу у розмірі 511078 грн. 19 коп., грн. 95 коп. інфляційних втрат, 28858грн. 42 коп. 3% річних та витрати по сплаті судового збору у розмірі 8392 грн. 50 коп. Органу (особі), що здійснює примусове виконання рішення, здійснювати нарахування на суму заборгованості - 511078,19 грн. за період з 02.11.2023р. і до моменту виконання рішення суду:3% річних за формулою: С х 3 х Д : КДР : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення оплати заборгованості, КДР - кількість днів у році, у якому нараховуються проценти.

20.03.2024р. судом було видано наказ про примусове виконання рішення суду від 26.02.2024р. по справі №961/4795/23.

30.09.2024р. до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Уніпром надійшла скарга на дії (бездіяльність) державного виконавця.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.09.2024р. скаргу передано на розгляд судді Д`яченко Т.Г.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.10.2024р. прийнято скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Уніпром від 30.09.2024р. вх. №ГСОО 2-1544/24 по справі №916/4795/22 до розгляду та призначити розгляд скарги на "07" жовтня 2024 р. о 12:45. Запропоновано державному виконавцю Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надати письмові пояснення щодо поданої скарги. Викликано учасників справи та державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання на 07.10.2024р. о 12:45.

07.10.2024р. до суду надійшло клопотання від представника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відкладення розгляду скарги на іншу дату.

На задоволення клопотання суб`єкта оскарження, 07.10.2024р. судом було оголошено протокольну ухвалу про відкладення розгляду скарги на 21.10.2024р. о 13:00.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.10.2024р. повідомлено відповідача: Дочірнє підприємство Херсонський облавтодор ВАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України та Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) по справі №916/4795/23 про розгляд скарги, який відбудеться "21" жовтня 2024р. о 13:00.

Заявник підтримує подана скаргу та просить суд її задовольнити.

Державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) письмових пояснень щодо скарги до суду надано не було.

У судовому засіданні 21.10.2024 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини ухвали та повідомлено, що повний текст ували буде складено 21.10.2024р.

В обґрунтування поданої скарги позивачем було зазначено суду, що 20.03.2024р. господарським судом Одеської області видано наказ №916/4795/23, який перебуває на виконанні в Дніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

31.05.2024р. представником стягувача направлено до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні заяву про вчинення виконавчих дій, в якій просив державного виконавця у виконавчому провадженні за № 74715459 накласти арешт на кошти та інші цінності Дочірнього підприємства «Херсонський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» () та його філій, відповідно до переліку, що зазначено у заяві; не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту надіслати платіжні вимоги на примусове списання коштів у всі банківські установи в яких відкриті Боржником рахунки; виявити та накласти арешт на об`єкти нерухомого майна та інше майно, що належать Дочірньому підприємству «Херсонський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» () та його філіям; одержати інформацію про дебіторську заборгованість Дочірнього підприємства «Херсонський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» () та його філій шляхом звернення до останнього та органів доходів і зборів.

Скаржником було зазначено суду, що Державною виконавицею Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні ПМУМЮ надано відповідь на заяву про вчинення виконавчих дій від 31.05.2024р. в якій зазначено, що державним виконавцем накладено арешт на кошти боржника, надіслані платіжні інструкції на списання коштів, встановлено у боржника наявність транспортних засобів та оголошено їх в розшук, а також направлено запит до боржника щодо наявності дебіторської заборгованості. Зазначена інформація міститься в Автоматизованій системі виконавчих проваджень.

Однак, як вказує скаржник, державним виконавцем проігноровано вимоги стягувача щодо арешту коштів та інших цінностей філій ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

Скаржником зазначалось суду, що 01.08.2024р. представником стягувача на електронну адресу Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні направлено заяву про вчинення виконавчих дій підписану КЕП, в якій повідомляв про філії боржника та відомі банківські рахунки філій, просив накласти арешт на кошти та інші цінності.

Державною виконавицею Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні ПМУМЮ повністю проігноровано дану вимогу.

Скаржником зазначалось також суду, що державним виконавцем востаннє здійснювався запит про наявні рахунки у боржника ще 26.06.2024р.

Також скаржником було пояснено суду, що майно філій належить Дочірньому підприємству «Херсонський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», а тому виконавець відповідно до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» може накласти арешт на рахунки філій та надіслати платіжні вимоги на примусове списання коштів.

Враховуючи вищевикладене скаржник вважає, що бездіяльність державного виконавиця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пхіденко Аліни Адамівни щодо невжиття всіх заходів примусового виконання рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2024 року у справі № 916/4795/23, порушує права стягувача на належне виконання судового рішення, та таку бездіяльність слід визнати неправомірною.

Суд зазначає, що державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) було повідомлено про дату, час та місце проведення засідання суду, шляхом скерування ухвали суду в систему Електронний суд, яка доставлена в електронний кабінет останнього, що підтверджується довідкою про доставку документа в кабінет електронного суду, які отримані з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду". (а.с. 101, т.2).

Також, на виконання ч. 2 ст. 340 ГПК України, було повідомлено відділ державної виконавчої служби про подання скарги до суду. (а.с. 105, т.2).

Однак, письмові пояснення надано не було, посилання та доводи скаржника, державним виконавцем спростовано не було.

Суд, розглянувши матеріали поданої скарги, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 342 ГПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Положеннями ст. 343 ГПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Скарга обґрунтована неналежним виконанням з боку Державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) виконавчих дій у виконавчому провадженні №74715459 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 20.03.2024р. по справі №916/4795/23, відповідно до положень Закону України „Про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно до ст. 2 Закону України „Про виконавче провадження, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст. 5 Закону України „Про виконавче провадження.).

Як встановлено судом, на виконанні у Дніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває наказ господарського суду Одеської області від 20 березня 2023 року у справі №916/4795/23.

Згідно до ст. 10 Закону України „Про виконавче провадження, заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України „Про виконавче провадження, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно до ч. 2 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження, виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно до ч. 5 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження, під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Згідно до ч. 2 ст. 36 Закону України „Про виконавче провадження, розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. (ч. 8 ст. 48 Закону України „Про виконавче провадження).

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець може звернути стягнення на кошти/електронні гроші боржника - юридичної особи, що знаходяться на його рахунках/електронних гаманцях і на рахунках/електронних гаманцях, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

У разі якщо після накладення виконавцем арешту на кошти/електронні гроші боржника - юридичної особи у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей боржник умисно не виконує судового рішення і відкриває нові рахунки в банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, виконавець надсилає відповідним правоохоронним органам матеріали для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 53 Закону України „Про виконавче провадження, виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Відповідно до ст. 54 Закону України „Про виконавче провадження виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до податкових органів. Податкові органи зобов`язані протягом трьох робочих днів з дня одержання відповідної вимоги виконавця надати виконавцю необхідні документи та інформацію.

Як з`ясовано судом, скаржником 01.08.2024р. на електронну адресу Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні направлено заяву про вчинення виконавчих дій, в якій він повідомляв про філії боржника та відомі банківські рахунки філій, просив накласти арешт на кошти та інші цінності.

Поряд з цим, як встановлено судом та не спростовано державним виконавцем, вимоги скаржника виконано не було, та відповідні виконавця дії державним виконавцем не вчинялись, у відповідності до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначено, зокрема, що виконавець може звернути стягнення на кошти/електронні гроші боржника - юридичної особи, що знаходяться на його рахунках/електронних гаманцях і на рахунках/електронних гаманцях, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Також судом враховано посилання скаржника, що за час здійснення виконавчого провадження, державним виконавцем востаннє здійснювався запит про наявні рахунки у боржника - 26.06.2024р.

Аналізуючи матеріали поданої скарги, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не вживалися належні та об`єктивні дії щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області у справі №916/4795/23 від 20 березня 2024 року, зворотнє не було спростовано суб`єктом оскарження.

До того ж, господарським судом враховано, що відповідно до положень ч.2 ст.74 ГПК України, у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Між тим, державним виконавцем не надано до суду жодних доказів на підтвердження вчинення ним всіх необхідних передбачених Законом України "Про виконавче провадження" виконавчих дій, що в свою чергу надає можливість суду визнати обставину невчинення державним виконавцем таких дій встановленою.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не вживалися всі належні та об`єктивні дії, що визначені Законом України „Про виконавче провадження, щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 20 березня 2024 року у справі №916/4795/23.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012р. № 11-рп/2012).

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що вимоги скаржника, викладені у скарзі на бездіяльність державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) підлягають задоволенню судом, у зв`язку з їх відповідністю фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства, доведеністю та обґрунтованістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За результатами дослідження наданих суду доказів під час розгляду скарги, судом встановлено, що державним виконавцем не вчинялися усі виконавчі дії з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 20.03.2024р. по справі №916/4795/23 відповідно до положень Закону України „Про виконавче провадження.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо задоволення вимог скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Уніпром від 30.09.2024р. вх. №ГСОО 2-1544/24 по справі №916/4795/23.

Керуючись ст.ст. 234, 340, 342 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Уніпром від 30.09.2024р. вх. №ГСОО 2-1544/24 по справі №916/4795/23 задовольнити повністю.

2.Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавиця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пхіденко Аліни Адамівни щодо невжиття всіх заходів примусового виконання рішення господарського суду Одеської області від 26.02.2024 року у справі №916/4795/23.

3.Зобов`язати державного виконавиця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пхіденко Аліну Адамівну поновити порушене право заявника шляхом забезпечення виконання рішення та невідкладно вжити всі необхідні заходи примусового виконання рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2024 року у справі № 916/4795/23.

4.Зобов`язати державну виконавицю Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пхіденко Аліну Адамівну накласти арешт на кошти та інші цінності Дочірнього підприємства «Херсонський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» () та його філій:

-філія «Каховська дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (код ЄДРПОУ ВП 33590252);

-філія «Нововоронцовський райавтодор» ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (код ЄДРПОУ ВП 26185623);

-філія «Нижньосірогозький райавтодор» ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (код ЄДРПОУ ВП 26185497);

-філія «Скадовський райавтодор» ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (код ЄДРПОУ ВП 26185636);

-філія «Іванівський райавтодор» ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (код ЄДРПОУ ВП 26185592);

-філія «Бериславський райавтодор» ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (код ЄДРПОУ ВП 26185540);

-філія «Білозерський райавтодор» ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (код ЄДРПОУ ВП 26185534);

-філія «Голопристанська дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (код ЄДРПОУ ВП 33590289);

-філія «Великоолександрівський райавтодор» ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (код ЄДРПОУ ВП 26185528);

-філія «Великолепетиський райавтодор» ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (код ЄДРПОУ ВП 26185557);

-філія «Цюрупинська дорожня експлуатаційна дільниця» ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (код ЄДРПОУ ВП 26185675);

-філія «Генічеська дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (код ЄДРПОУ ВП 33824033);

-філія «Горностаївський райавтодор» ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (код ЄДРПОУ ВП 35330170)

та не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту надіслати платіжні вимоги на примусове списання коштів у всі банківські установи в яких відкриті Боржником рахунки.

Повний текст ухвали складено та підписано 21.10.2024р.

Ухвала набирає законної сили 21.10.2024р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Т.Г. Д`яченко