ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 рокуСправа № 912/2077/24

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Тимошевської В.В. за участі секретаря судового засідання Проскурні О.О. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/2077/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "ЮНИПАК ГРУПП", вул. Байкова, 61, м. Дніпро, 49000

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЛАКС-ПАК", вул. Руслана Слободянюка, 215, м. Кропивницький, 25014

про стягнення 268 812,05 грн

Представники:

від позивача - Солодухін Г.Й., адвокат, ордер серія АР №1192737 від 14.08.2024 (в режимі відеоконференції);

від відповідача - участі не брали.

В засіданні суду оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД "ЮНИПАК ГРУПП" (ТОВ "ТД "ЮНИПАК ГРУПП", позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трелакс-Пак" (ТОВ "Трелакс-Пак", відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 268 812,05 грн.

В обґрунтування підстав позову вказано про порушення відповідачем строку розрахунку за договором поставки № 0112-2020 від 01.12.2020.

Ухвалою суду від 22.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №912/2077/24. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами. Сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

28.08.2024 до суду надійшла заява ТОВ "Трелакс-Пак" про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, згідно якої відповідач повідомив про добровільну сплату заборгованості в розмірі 268 812,41 грн (а.с. 33-37).

У зв`язку з викладеним, господарський суд в ухвалі від 28.08.2024 повідомив позивача про надходження вказаної заяви та запропонував письмово підтвердити чи спростувати сплату ТОВ "Трелакс-Пак" заборгованості в розмірі 268 812,05 грн, яка є предметом спору у даній справі.

06.09.2024 позивач подав до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України та про стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу в розмірі 16 000,00 грн і повернення судового збору (а.с. 39-46).

Після надходження клопотання позивача, суд встановив, що позивач будь-яких доказів сплати коштів до клопотання не додав, тоді як надані відповідачем платіжні інструкції не підтверджували повну сплату заборгованості та, окрім того, деякі платежі за датою сплати передували даті подання позову.

З підстав викладеного, суд ухвалою від 19.09.2024 призначив розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін на 11.10.2024 та надав можливим позивачу і відповідачу подати відповідні письмові пояснення з питання щодо розміру сплаченої заборгованості та підстав для закриття провадження у справі за п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

В ухвалі від 19.09.2024 суд повідомив відповідача про надходження клопотання позивача про стягнення з ТОВ "Трелакс-Пак" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн.

В судовому засіданні 11.10.2024 присутній представник позивача підтримав клопотання про закриття провадження у справі за п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, однак письмові пояснення з питань, які ставив суд, сторони не подали.

В судовому засіданні 11.10.2024 суд оголосив перерву до 15.10.2024, повторно витребував від сторін пояснення, про що повідомив відповідача ухвалою від 11.10.2024.

24.10.2024 позивач подав заяву про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України та про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн і судового збору в розмірі 4 032,19 гр.

До вказаного клопотання позивач додав платіжні інструкції про сплату заборгованості та просить відмовити у задоволені його клопотання про повернення судового збору з Державного бюджету.

15.10.2024 суд продовжив судове зсідання з розгляду справи по суті.

Присутній в засіданні суду представник позивача підтримав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України та навів підстави поданого позову.

Відповідач в засідання суду не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань з приводу своєї відсутності не подав. Відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце засідання суду, що підтверджується довідкою про доставку ухвали-повідомлення від 11.10.2024 до електронного кабінету ТОВ "Трелакс-Пак" 11.10.2024 о 14:50 год.

Враховуючи викладене, граничні строки розгляду справи та відповідно до п.п. 1. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, суд розглядає справу за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши в засіданні суду докази у справі, суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування.

01.12.2020 між "ТД "ЮНИПАК ГРУПП" (Постачальник) і ТОВ "Трелакс-Пак" укладено договір поставки № 0112-2020 (далі - Договір), за умовами якого Постачальник зобов`язався виготовити та передати у власність Покупця поліетиленову продукцію (товар), у кількості та асортименті відповідно до підписаних сторонами накладних, специфікацій та інших додатків до цього договору, а Покупець зобов`язався приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах Договору (а.с. 7).

Строк оплати - після 14 календарних днів замовленої партії товару (п. 4.2. Договору).

Як стверджує позивач, на виконання умов Договору поставлено товар на загальну суму 268 812,05 грн, щодо якого відповідач розрахунок не провів, а саме:

05.06.2024 за видатковою накладною № 735 поставлено полотно п/е ВД 715/47 мкм у кількості 611,8 кг на суму 51 486,79 грн., ПДВ 10 297,36 грн, всього з ПДВ 61 784,15 грн; оформлено рахунок на оплату № 766 від 05.06.2024, складено товарно-транспортну накладну № Р735 від 05.06.2024;

06.06.2024 за видатковою накладною № 741 поставлено полотно п/е ВД 915/47 мкм у кількості 1193,8 кг на суму 100 482,15 грн, ПДВ 20 096,43 грн, всього з ПДВ 120 578,58 грн; оформлено рахунок на оплату № 587 від 05.06.2024, складено товарно-транспортну накладну № Р741 від 06.06.2024;

12.06.2024 за видатковою накладною № 762 поставлено полотно п/е ВД 910/47 мкм у кількості 855,9 кг на суму 72 041,10 грн, ПДВ 14 408,22 грн, всього з ПДВ 86 449,32 грн; оформлено рахунок на оплату № 621 від 12.06.2024, складено товарно-транспортну накладну № Р762 від 12.06.2024 (а.с. 8-13).

Щодо вказаних господарських операцій ТОВ "ТД "ЮНИПАК ГРУПП" оформив та зареєстрував податкові накладні (а.с. 14-17).

25.07.2024 ТОВ "ТД "ЮНИПАК ГРУПП" направив на адресу ТОВ "Трелакс-Пак" претензію про сплату заборгованості (а.с. 18-19).

Відповідач під час розгляду справи не заперечив повідомлені позивачем обставини щодо отримання товару за вищевказаними видатковими накладними, однак вказав про їх оплату, з підстав чого просить закрити провадження у справі за п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Позивач в заяві до суду від 13.10.2024 підтвердив сплату відповідачем заборгованості, з підстав чого також просить закрити провадження у справі за п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Норми права, застосовані судом, та мотивована оцінка доводів сторін і поданих доказів.

Згідно з ст. ст. 173, 174, 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст. ст. 11, 509, 525, 526, 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є підставою виникнення зобов`язань, які мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або його зміна не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

В силу приписів ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 664 ЦК України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Покупець, згідно вимог ч. 1 ст. 691, ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України, зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Із наведених норм слідує, що за загальним правилом обов`язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі-продажу не встановлено інший строк оплати.

Матеріалами справи підтверджено отримання ТОВ "Трелакс-Пак" товару за Договором на загальну суму 268 812,05 грн, та, відповідно, виникнення обов`язку з його оплати в порядку та строки згідно Договору.

Виходячи з умов пункту 4.2. Договору та враховуючи претензію позивача від 25.07.2024, строк оплати вартості товару за вищевказаними видатковими накладними є таким, що настав станом на дату звернення ТОВ "ТД "ЮНИПАК ГРУПП" з позовом до господарського суду у даній справі.

Поряд з цим, під час розгляду справи позивач та відповідач повідомили про повну сплату заборгованості, що є предметом спору, та простять закрити провадження у справі за п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

При цьому предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної статті ГПК України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 13/51-04, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.07.2023 у справі № 906/1357/20, від 16.08.2023 у справі № 910/5571/22.

Суд констатує, що на підтвердження сплати заборгованості до суду надано такі платіжні інструкції:

№ 50115 від 01.08.2024 на суму 30 000,00 грн;

№ 50127 від 06.08.2024 на суму 50 000,00 грн;

№ 50149 від 08.08.2024 на суму 50 000,00 грн;

№ 50161 від 13.08.2024 на суму 52 362,73 грн;

№ 1504 від 16.08.2024 на суму 40 000,00 грн;

№ 1509 від 16.08.2024 на суму 46 449,32 грн.

З наданих платіжних інструкцій слідує, що сплата суми в загальному розмірі 182 362,73 грн з посиланням в призначені платежу про оплату видаткових накладних № 735 від 05.06.2024 та № 741 від 06.06.2024 здійснена до дати подання ТОВ "ТД "ЮНИПАК ГРУПП" позову у даній справі (15.08.2024).

Суд враховує, що особа, яка звертається до суду з позовом повинна довести конкретні факти порушення її прав та інтересів, та підтвердити, що її права та законні інтереси буде захищено та відновлено з допомогою певного способу захисту, визначеного у позові.

Вирішуючи спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективним за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 15.08.2023 у справі № 906/1175/18, від 20.06.2023 у справі № 910/5529/19.

При цьому відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові незалежно від інших встановлених судом обставин. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29.08.2023 у справі № 910/5958/20, 22.03.2023 у справі № 509/5080/18.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що відсутність предмета спору на момент звернення з позовом до суду свідчить про відсутність порушеного права позивача, а тому є підставою для відмови у позові, а не для закриття провадження у справі.

З урахуванням вищевикладеного, суд відмовляє у задоволені позову в частині стягнення 182 362,73 грн з підстав безпідставного заявлення позивачем вказаної суми до стягнення, у зв`язку з її сплатою відповідачем на момент звернення позивача з позовом у даній справі.

Щодо заборгованості в розмірі 86 449,32 грн, яка є вартістю товару, отриманого відповідачем за видатковою накладною № 762 від 12.06.2024, суд констатує, що така заборгованість була сплачена відповідачем 16.08.2024, тоді як позовна заява подана до суду через електронний суд 15.08.2024.

Наведене надає підстави для закриття провадження у справі в частині стягнення 86 449,32 грн за пунктом 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, у зв`язку з відсутністю предмета спору (сплата заборгованості після звернення до суду).

Судові витрати.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ст. 129 ГПК України, за яким:

судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1);

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 4).

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої ст. 129 ГПК України.

У справі, що розглядається, суд при вирішені питання розподілу судових витрат застосовує принцип пропорційності та залишає за позивачем судові витрати у розмірі, які в пропорційному співвідношенні відповідають сумі, у задоволенні якої суд відмовив.

Щодо іншої частини судових витрат суд застосовує положення ч. 9 ст. 129 ГПК України та, крім того, враховує посилання позивача у заяві на ч. 3 ст. 130 ГПК України, якою передбачено, що якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Як зазначено вище, суд встановив обґрунтованість заявлення до стягнення заборгованості в розмірі 86 449,32 грн, однак закриває провадження в частині стягнення вказаної суми, у зв`язку з її сплатою відповідачем після подання позову до суду. Тобто спір в цій частині виник внаслідок неправильних дій відповідача.

Згідно документів позивача, 11.08.2024 між ТОВ "ТД "ЮНИПАК ГРУПП" (Замовник) і Адвокатом Солодухіним Геннадієм Йосиповичем (Адвокат) укладено договір про надання професійної правничої допомоги адвоката (а.с. 45).

За умовами вказаного договору, Адвокат бере на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу адвоката в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.

За правову допомогу, передбачену в п. 1.2. Договору, Замовник сплачує Адвокату винагороду в розмірі погодженому сторонами та визначеному у підписаних Сторонами Актах виконаних робіт (наданих послуг), які є невід`ємними частинами цього Договору (п. 3.1. договору).

29.08.2024 між сторонами договору складено Акт виконаних робіт (наданих послуг) із надання професійної правничої допомога адвоката, відповідно до якого Адвокат підготував позовну заяву та усі необхідні додаткові матеріали для подачі до Господарського суду Кіровоградської області позову про стягнення на користь Замовника з ТОВ "Трелакс-Пак" заборгованості за поставлений товар, клопотання про закриття провадження по справі, повернення судового збору, а також стягнення з відповідача судових витрат. Вартість вищезгаданих робіт (наданих послуг) складає 16 000,00 грн без ПДВ (а.с. 46).

За змістом вказаного Акта наведено детальний розрахунок наданих послуг, а саме:

1) вивчення документів, що підтверджують вимоги Замовника про стягнення з ТОВ "Трелакс-Пак" заборгованості за поставлений товар та судових витрат, а також документів надісланих до суду відповідачем, узгоджена вартість 2000,00 грн за одну годину робіт (послуг), час виконання дві години, разом 4000,00 грн;

2) складання позовної заяви та підготовка інших необхідних матеріалів (додатків) для подачі до Господарського суду Кіровоградської області позову про стягнення на користь Замовника з ТОВ "Трелакс-Пак" заборгованості за поставлений товар, узгоджена вартість 2000,00 грн за одну годину робіт (послуг), час виконання чотири години, разом 8000,00 грн;

3) складання та підготовка інших необхідних матеріалів (додатків) для подачі клопотання про закриття провадження у справі, а також стягнення на користь Замовника витрат на професійну правничу допомогу та повернення судового збору, узгоджена вартість 2000,00 грн за одну годину робіт (послуг), час виконання дві години, разом 4000,00 грн.

Адвокат не є платником податку на додану вартість (ПДВ).

Суд зазначає, що за правилами частин 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Суд констатує, що клопотання відповідача про зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу не надходило.

Поряд з цим, позивач подав до суду 06.09.2024 заяву про стягнення таких витрат з доказами на їх підтвердженнями, яку направив до електронного кабінету відповідача 06.09.2024.

Окрім того, суд в ухвалі від 19.09.2024 окремо повідомив відповідача про надходження клопотання позивача про стягнення з ТОВ "Трелакс-Пак" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн.

З підстав викладеного, суд вважає відповідача в повній мірі обізнаним щодо заяви та доказів позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до вкладеного та виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру та конкретних обставин справи, суд констатує, що заявлені витрати у визначеному позивачем розмірі є підтвердженими, а їх розмір є розумним та співмірним з об`ємом і часом виконаних адвокатом робіт.

Суд враховує, що Верховний Суд дотримується позиції, відповідно до якої відшкодуванню підлягають як ті витрати, які вже були сплачені, так і ті, що мають бути сплачені відповідною стороною згідно з умовами договору. Такі висновки відображені, наприклад, у постановах ОП КГС ВС від 03.10.2019 по справі № 922/445/19, ОП КГС від 22.01.2021 по справі № 925/1137/19.

З підстав викладеного та застосовуючи пропорційне співвідношення, суд покладає на відповідача судові витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 5 145,55 грн, що у пропорційному співвідношенні відповідає розміру заборгованості, щодо якої закрито провадження у справі.

При розподілі судового збору суд застосовує викладене вище та коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору згідно ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Надлишково сплачений позивачем судовий збір, який виник через незастосування позивачем коефіцієнту 0,8 підлягає повернення з бюджету після подання до суду відповідного клопотання.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 130, 231, 233, 236-241, 247-252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Провадження у справі в частині стягнення 86 449,32 грн закрити у зв`язку з відсутністю предмета спору.

У задоволені позову в іншій частині про стягнення 182 362,73 грн відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЛАКС-ПАК" (вул. Руслана Слободянюка, 215, м. Кропивницький, 25014, ідентифікаційний код 31562569) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД ЮНИПАК ГРУПП" (вул. Байкова, 61, м. Дніпро, 49000, ідентифікаційний код 43361114) 1 037,39 грн судового збору та 5 145,56 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "ТД "ЮНИПАК ГРУПП" та Товариству з обмеженою відповідальністю "ТРЕЛАКС-ПАК" до електронних кабінетів.

Повне рішення складено 16.10.2024.

Суддя В.В.Тимошевська