ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________РІШЕННЯ
"08" жовтня 2024 р. Справа № 916/1534/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Склезь Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,
про стягнення 4531759,19 грн,
про зобов`язання вчинити певні дії.
За участю представників сторін:
від ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України адвокат Єгоров В.С. довіреність №29/12-2023/3 від 29.12.2023;
від ТОВ БОНА ВІТА-ДМ не з`явився.
Обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю БОНА ВІТА-ДМ про стягнення заборгованості у розмірі 4531759,19 грн, з яких: 2973891,63 грн - сума основного боргу, 371641,82 грн сума пені, 187840,85 грн - сума 3% річних та 998384,89 грн - сума інфляційних втрат.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2023 справу № 916/1534/24 передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Нікітенку С.В.
Ухвалою суду від 15.04.2024 прийнято позовну заяву ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1534/24. Справу № 916/1534/24 постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 14.05.2024 о 10:00 год.
30 квітня 2024 року до суду від ТОВ БОНА ВІТА-ДМ надійшов відзив, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що за природний газ, що постачався йому у листопаді 2021 року за укладеним з ТОВ "ГК "Нафтогаз України" договором, він сплатив позивачу вартість спожитого газу, за граничною ціною, встановленою для побутових споживачів - на рівні 7,96 грн. за 1 куб. метр, відповідно до пункту 41-7 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 №1102). Відповідач вказує, що не веде господарську діяльність з виробництва теплової енергії у розумінні Закону "Про теплопостачання", автономна котельня призначена для обслуговування мешканців багатоквартирних будинків, які знаходяться в управлінні відповідача, а відповідач лише представляє спільні інтереси мешканців у договірних відносинах з ТОВ "ГК "Нафтогаз України". Відповідач є управителем багатоквартирних будинків, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 55/6 та м. Одеса, вул. Жаботинського, 56А, та у договірних відносинах з ТОВ "ГК "Нафтогаз України" лише представляє спільні інтереси співвласників цих багатоквартирних будинків для забезпечення опаленням їх приміщень.
Відповідач вказує, що у зв`язку із набранням чинності Законом № 2479-ІХ він направив на адресу ТОВ ГК Нафтогаз України лист від 11.11.2022 № 11.11-01 з проханням здійснити списання кредиторської заборгованості відповідно до вимог Закону 2479-ІХ. У відповідача відсутня заборгованість перед позивачем за спожитий природний газ згідно типового договору постачання природного газу постачальником останньої надії.
Отже, відповідач вказує, що за природний газ, спожитий у листопаді 2021 року він повністю розрахувався у строки, встановлені договором, та не має заборгованості перед позивачем. Відповідач повністю не визнає вимоги позивача.
Вказаний відзив суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
02 травня 2024 року до суду від ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України надійшла відповідь на відзив. Позивач вказує, що ТОВ ГК Нафтогаз України не має права самостійно включати споживачів до реєстру постачальника останньої надії та укладати з ними договори з власної ініціативи чи з ініціативи споживачів. У зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем об`єми природного газу, спожитого відповідачем з 06.11.2021 по 30.11.2021 (спірний період) автоматично включено до портфеля постачальника останньої надії - Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України, і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.
Об`єм (обсяг) спожитого споживачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується Постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу. На інформаційній платформі Оператора ГТС відповідача віднесено до категорії виробників теплової енергії (теплогенеруюча організація/ТКЕ). Позивач вказує, що у нього відсутні правові підстави для здійснення перерахунку вартості спожитого газу, оскільки такі дії стосуються насамперед виконання сторонами договірних зобов`язань за укладеним між ними господарським договором.
У зв`язку з тим, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання відповідно до умов Договору (п. 4.4.) та не розрахувався за поставлений природний газ, позивач правомірно нарахував пеню, 3% річних, інфляційні, у зазначених у позовній заяві розмірах, відповідно до умов Договору та положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи. Доказів, які спростовують вищевикладене, відповідачем суду надано не було.
Вказану відповідь на відзив суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
Ухвалою суду від 02.05.2024 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю БОНА ВІТА-ДМ (вх. № 1980/24 від 30.04.2024) залишено без руху.
Ухвалою суду від 08.05.2024 прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву ТОВ БОНА ВІТА-ДМ до ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України про зобов`язання вчинити певні дії. Об`єднано первісний позов ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України до ТОВ БОНА ВІТА-ДМ про стягнення 4531759,19 грн із зустрічним позовом ТОВ БОНА ВІТА-ДМ до ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України про зобов`язання вчинити певні дії, в одне провадження у межах справи № 916/1534/24.
14 травня 2024 року до суду від ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому відповідач за зустрічним позовом просить відмовити у задоволенні вимог. В обґрунтування своїх заперечень відповідач за зустрічним позовом вказує, що у Постачальника відсутні правові підстави для здійснення перерахунку вартості спожитого газу та списання кредиторської заборгованості за природний газ спожитий у листопаді 2021 року в обсязі що перевищує вартість природного газу придбаного за ціною 7,42 тисячі гривень за 1000 метрів кубічних, оскільки такі дії не відповідають нормативно-правовим актам, які регулюють діяльність постачальника останньої надії.
Вказаний відзив суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
23 травня 2024 року до суду від ТОВ БОНА ВІТА-ДМ надійшла відповідь на відзив. ТОВ Бона Віта-ДМ вказує, що з метою встановлення граничної ціни для даної категорії споживачів у жовтні-листопаді 2021 року, в зв`язку з багаточисельними зверненнями ОСББ, Кооперативів та управителів житла, Верховною Радою України було прийнято Закон № 2479-ІХ, який набрав чинності 19.08.2022.
Так, відповідно до абзацу 3 статті 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2479-ІХ, непогашена на день набрання чинності цим Законом кредиторська заборгованість об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителя багатоквартирного будинку або іншої уповноваженої співвласниками відповідно до законодавства особи, яка шляхом самозабезпечення утримує системи автономного теплопостачання багатоквартирного будинку, що належать співвласникам на праві спільної сумісної власності у багатоквартирному будинку, в їхніх інтересах укладає договір про постачання природного газу для роботи газових котелень (дахових, прибудованих та/ або таких, що розташовані на прибудинковій території) для забезпечення потреб співвласників багатоквартирного будинку, за природний газ, спожитий у жовтні - листопаді 2021 року з ресурсу постачальника "останньої надії", підлягає списанню в обліку такого постачальника з дня набрання чинності цим Законом в обсязі, що перевищує вартість природного газу, придбаного за ціною 7,42 тисячі гривень за 1000 метрів кубічних.
ТОВ Бона Віта-ДМ вважає, що ТОВ ГК Нафтогаз України уникає здійснення господарського зобов`язання, яке виникає безпосередньо із Закону № 2479-ІХ та ще й просить суд стягнути з ТОВ Бона Віта-ДМ заборгованість, яка повинна бути списана відповідно до вимог Закону № 2479-ІХ.
Вказану відповідь на відзив суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
Ухвалою від 04.06.2024 суд закрив підготовче провадження у справі № 916/1534/24 та призначив справу до судового розгляду по суті на 02.07.2024 о 15:30 год.
Представник ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України у судовому засіданні 02.07.2024 позовні вимоги за первісним позовом підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у завах по суті справи. Проти задоволення зустрічного позову заперечив у повному обсязі, з підстав викладених у завах по суті справи.
Представник ТОВ Бона Віта-ДМ у судовому засіданні 02.07.2024 позовні вимоги за первісним позовом не визнав та просив відмовити в їх задоволенні, з підстав викладених у завах по суті справи. Позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у завах по суті справи.
У судовому засіданні 02.07.2024 суд оголосив перерву у засіданні суду до 14:10 год. 05.09.2024.
У судовому засіданні 05.09.2024 суд оголосив перерву у засіданні суду до 12:00 год. 08.10.2024.
Представник ТОВ БОНА ВІТА-ДМ у судове засідання 08.10.2024 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Представник ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України у судовому засіданні 08.10.2024 позовні вимоги за первісним позовом підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Проти задоволення зустрічного позову заперечив у повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив.
У судовому засіданні 08.10.2024 після повернення з нарадчої кімнати судом відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення і повідомлено представника позивача за первісним позовом про орієнтований час складення повного рішення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд
Матеріали справи свідчать, що товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (надалі позивач, постачальник, постачальник "останньої надії") відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 04.07.2017 № 880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.
За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 917-р ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" визначено постачальником "останньої надії" на ринку природного газу.
Відповідно до пункту 26 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу", постачальник "останньої надії" - визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.
За змістом статті 1 Закону України "Про ринок природного газу":
- оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників);
- споживачем є фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.
Відповідно до частин 1, 3 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Договір на постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.
Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу" споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.
У зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем об`єми природного газу, спожитого відповідачем у спірний період автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" - ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.
Включення відповідача до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля постачальника "останньої надії" підтверджується:
- листом Оператора ГТС від 21.03.2024 № ТОВВИХ-24-4494;
- інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника останньої надії від оператора ГРМ (Форма № 10).
Відповідно до пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015 року, договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника "останньої надії" та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.
Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" не потребує двостороннього підписання.
Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.
Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2501.
Відповідно до умов п. 2.1 Договору Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.
Відповідно до умов п. 3.1. Договору постачання природного газу Споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів Постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи.
Відповідно до умов п. 3.3. Договору період безперервного постачання природного газу Постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу Споживачу Постачальником, крім випадків дострокового розірвання договору.
Відповідно до умов підпункту 4.2. розділу IV Договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора ГТС та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.
Постачальник зобов`язаний надати Споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між Постачальником і Споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо Сторонами це окремо обумовлено) (п. 4.3. Договору).
Згідно з пп. 1 п. 5.1 та пп. 1 п. 5.2 Договору, Споживач має право отримувати природний газ на умовах, зазначених у цьому Договорі та зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами цього Договору.
Пунктом 8.1. Договору встановлено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством.
Постачальник має право вимагати від Споживача відшкодування збитків, а Споживач відшкодовує збитки, понесені Постачальником, виключно у разі: порушення Споживачем строків розрахунків з Постачальником - в розмірі, погодженому Сторонами в цьому Договорі; відмови Споживача надати представнику Постачальника доступ до свого об`єкта, що завдало Постачальнику збитків, - в розмірі фактичних збитків постачальника (п. 8.2 Договору).
Відповідно до умов п. 11.1 Договору, договір набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу Споживачу в Реєстрі споживачів Постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу Постачальником. Розірвання (припинення дії) цього Договору не звільняє Споживача від обов`язку сплатити заборгованість Постачальнику за цим Договором.
Відповідно до пункту 2 глави 7 розділу XII Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2015 у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).
Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого Споживачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується Постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.
Отже, позивач проводить нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС.
Судом встановлено, що ТОВ Бона Віта-ДМ 31.01.2022 відповідно до платіжного доручення № 3234 сплатив на користь позивача грошові кошти у розмірі 750580,24 грн з призначенням платежу: оплата за природний газ з розрахунку 7,96 грн.
Позивач за первісним позовом вказує, що відповідачем здійснено лише часткову оплату заборгованості за спірний період, у зв`язку із чим наявна заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 2973891,63 грн, що стало підставою для нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат.
Таким чином, позивачем нарахована пеня у розмірі 371641,82 грн, 3 % річних у розмірі 187840,85 грн та інфляційні втрати у розмірі 998384,89 грн.
Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.
Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.
В той же час відповідач не погоджуючись з первісним позовом звернувся до суду с зустрічним позовом, в якому зазначає таке.
ТОВ БОНА ВІТА-ДМ здійснило оплату вартості газу, спожитого у листопаді 2021 року за граничною ціною, встановленою для побутових споживачів - на рівні 7,96 грн. за 1 куб. метр, відповідно до пункту 41-7 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 №1102), оскільки не веде господарську діяльність з виробництва теплової енергії у розумінні Закону "Про теплопостачання", автономна котельня призначена лише для обслуговування мешканців багатоквартирного будинку, які знаходяться в управлінні позивача за зустрічним позовом, а останній лише представляє спільні інтереси мешканців побутових споживачів у договірних відносинах з ТОВ ГКНАФТОГАЗ УКРАЇНИ.
Проте, ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України наполягав на визначені ринкової ціни природного газу, спожитого позивачем за зустрічним у листопаді 2021 року, яка варіюється від 27,019 грн до 37,023 грн за куб.м. без ПДВ.
Позивач за зустрічним позовом вказує, що оскільки така ціна природний газ є абсолютно непід`ємною для співвласників багатоквартирного будинку, від ТОВ БОНА ВІТА-ДМ інших управителів житла, кооперативів та ОСББ було спрямовано чимало звернень на адресу органів влади. В результаті розгляду зазначених звернень, за сприяння Громадської спілки Асоціації управителів житла, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Верховною Радою України був прийнятий Закон України від 29.07.2022 № 2479-ІХ "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" (далі - Закон № 2479-ІХ), який набув чинності 19 серпня 2022 року.
Позивач за зустрічним позовом звертає увагу, що відповідно до абзацу 3 частини 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2479-ІХ, непогашена на день набрання чинності цим Законом кредиторська заборгованість об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителя багатоквартирного будинку або іншої уповноваженої співвласниками відповідно до законодавства особи, яка шляхом самозабезпечення утримує системи автономного теплопостачання багатоквартирного будинку, що належать співвласникам на праві спільної сумісної власності у багатоквартирному будинку, в їхніх інтересах укладає договір про постачання природного газу для роботи газових котелень (дахових, прибудованих та/або таких, що розташовані на прибудинковій території) для забезпечення потреб співвласників багатоквартирного будинку, за природний газ, спожитий у жовтні - листопаді 2021 року з ресурсу постачальника "останньої надії", підлягає списанню в обліку такого постачальника з дня набрання чинності цим Законом в обсязі, що перевищує вартість природного газу, придбаного за ціною 7,42 тисячі гривень за 1000 метрів кубічних.
За посиланнями позивача за зустрічним позовом, він є управителем багатоквартирного будинку, розташованого за адресою м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 55/6, а також за адресою м. Одеса, вул. Жаботинського, 56А, та в інтересах співвласників даного будинку уклав договір з ПОН про постачання природного газу для роботи газової дахової котельні для забезпечення потреб співвласників.
Так, рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 55/6, від 03 січня 2021 року, ТОВ БОНА ВІТА-ДМ обрано управителем даного багатоквартирного будинку. На підставі вказаного рішення між ТОВ БОНА ВІТА-ДМ та співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 55/6, укладено типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 03 січня 2021 року. Відповідно до акту від 07 жовтня 2017 року зазначений будинок було передано в експлуатацію ТОВ БОНА ВІТА-ДМ разом з автономною даховою котельнею для забезпечення опалення та гарячого водопостачання мешканцям даного будинку.
Крім того, рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського, 56А, від 02 січня 2021 року, ТОВ БОНА ВІТА-ДМ обрано управителем даного багатоквартирного будинку. На підставі вказаного рішення між ТОВ БОНА ВІТА-ДМ та співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського, 56А, укладено типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 03 січня 2021 року. Відповідно до акту від 26 лютого2018 року та від 12 листопада 2018 року зазначений будинок було передано в експлуатацію ТОВ БОНА ВІТА-ДМ разом з автономною даховою котельнею для забезпечення опалення та гарячого водопостачання мешканцям даного будинку.
Позивач за зустрічним позовом зазначає, що у зв`язку із набранням чинності Законом 2479-ІХ, він направив на адресу ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України лист від 11.11.2022 року № 11.11-01 з проханням здійснити списання кредиторської заборгованості відповідно до вимог Закону 2479-ІХ.
Проте, замість цього, як вказує позивач за зустрічним позовом ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України звернулось до Господарського суду Одеської області із первісним позовом в цій справі про стягнення з нього заборгованості за природний газ, спожитий в листопаді 2021 року за ринковою ціною.
У зв`язку з тим, що ПОН, не виконавши вимоги Закону № 2479-IX розпочав позовну діяльність про стягнення заборгованості за природний газ, спожитий в тому числі в листопаді 2021 року, позивач за зустрічним позовом, а також інші учасники Асоціації управителів житла звернулись до Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України щодо недобросовісної поведінки Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України, як учасника господарсько-правових відносин та невиконання ним вимог частини 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2479-IX.
Як повідомляє позивач за зустрічним позовом, зазначене питання було розглянуте на нараді Міністерства та за результатами розгляду 14 березня 2024 року перший заступник Міністра Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України Василь Шкураков звернувся на адресу Голови правління акціонерного товариства НАК Нафтогаз України Олексія Чернишова з листом № 3564/25/14-24, щодо врегулювання заборгованості учасників Асоціації управителів житла перед Товариством з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України відповідно до вимог Закону України від 29.07.2022 № 2479-IX Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування.
Однак до теперішнього часу вимоги Закону 2479-ІХ відповідач за зустрічним позовом не виконав.
Таким чином, на думку позивача за зустрічним позовом, ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України ухиляється від виконання господарського зобов`язання, яке виникло безпосередньо із Закону 2479-ІХ, а саме щодо списання кредиторської заборгованості Кооперативу за природний газ, спожитий у листопаді 2021 року з ресурсу постачальника "останньої надії" в обсязі, що перевищує вартість природного газу, придбаного за ціною 7,42 тисячі гривень за 1000 метрів кубічних.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України не підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю БОНА ВІТА-ДМ підлягають задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦКУ).
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як встановлено судом, між ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України, як постачальником і ТОВ БОНА ВІТАДМ, як споживачем, укладено типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії".
Між тим, несплачена частина спожитого у листопаді 2021 року природного газу у розмірі 2973891,63 грн, на думку ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України має бути оплачена відповідачем за первісним позовом, однак, на переконання ТОВ БОНА ВІТАДМ вказана сума коштів має бути списана відповідачем за зустрічним позовом, на підставі абз. 3 частини 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2479-ІХ.
Відповідно до частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з приписами статті 11 ЦК України та статті 174 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України (пункт 2 частини 1 статті 193 ГК України).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як встановлено частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Положеннями статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною першою ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Суд зазначає, що за змістом та правовою природою укладений між сторонами у даній справі Договір є договором енергопостачання і підпадає під регулювання статей 655-697, 712, 714 ЦК України, статей 264-271 ГК України, Закону України "Про ринок природного газу", Кодексу газотранспортних систем, Кодексу газорозподільних систем, Правил постачання природного газу та інших нормативно-правових актів.
Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Частинами 1, 3 статті 275 ГК України встановлено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим нормативно-правовим актом.
За приписами частини 6 статті 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.
Відповідно до частин 2, 3 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.
За визначенням, зазначеним у статті 1 Закону України "Про теплопостачання", виробництво теплової енергії - це господарська діяльність, пов`язана з перетворенням енергетичних ресурсів будь-якого походження, у тому числі альтернативних джерел енергії, на теплову енергію за допомогою технічних засобів з метою її продажу на підставі договору.
Нормативно-правовим актом, який визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання, є Господарський кодекс України.
Стаття 55 ГК України відносить до суб`єктів господарювання осіб, які здійснюють господарську діяльність.
Під господарською діяльністю за визначенням, передбаченим у статті 3 ГК України, розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. При цьому зазначається, що діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів.
Як встановлено судом, рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 55/6, від 03 січня 2021 року, ТОВ БОНА ВІТА-ДМ обрано управителем даного багатоквартирного будинку.
Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського, 56А, від 02 січня 2021 року, ТОВ БОНА ВІТА-ДМ обрано управителем даного багатоквартирного будинку.

На підставі вказаних рішень між ТОВ БОНА ВІТА-ДМ і співвласниками багатоквартирних будинків, розташованих за адресою м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 55/6, та за адресою м. Одеса, вул. Жаботинського, 56А, укладено типові договори про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 03 січня 2021 року, 26 лютого 2018 року та від 12 листопада 2018 року.

Відповідно до актів зазначені будинки було передано в експлуатацію ТОВ БОНА ВІТА-ДМ разом з автономною даховою котельнею для забезпечення опалення та гарячого водопостачання мешканцям даного будинку.

Таким чином, ТОВ БОНА ВІТА-ДМ є управителем багатоквартирних будинків, розташованих за адресою: за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 55/6; м. Одеса, вул. Жаботинського, 56А, та у договірних відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України лише представляє спільні інтереси співвласників даних багатоквартирного будинку для забезпечення опаленням їх приміщень.

Отже з урахуванням наведеного, на думку суду, теплова енергія, в яку перетворює природний газ дахова котельня у будинку, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 55/6, та м. Одеса, вул. Жаботинського, 56А, призначена виключно для забезпечення потреб мешканців багатоквартирних будинків в опаленні житлових приміщень та гарячій воді. Тобто, ТОВ БОНА ВІТА-ДМ фактично задовольняє зазначені потреби побутових споживачів самостійно шляхом самозабезпечення і у відносинах з ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України (постачальником "останньої надії" за Договором) виступає колективним споживачем природного газу для потреб та в інтересах співвласників багатоквартирного будинку.

Аналіз зазначених норм чинного законодавства та встановлені у справі обставини свідчать, що за метою придбання природного газу та характером діяльності ТОВ БОНА ВІТА-ДМ прирівнюється до побутового споживача, визначення якому встановлено у пункті 23 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу", а саме, побутовий споживач - це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Відповідно до Закону України Про ринок природного газу від 09.04.2015 № 329-VIII (зі змінами) захищені споживачі побутові споживачі, приєднані до газорозподільної системи, підприємства, установи, організації, що здійснюють надання важливих суспільних послуг та приєднані до газотранспортної системи, а також виробники теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій здійснюється за допомогою об`єктів, не пристосованих до зміни палива та приєднаних до газотранспортної системи.

Відповідно до Постанови КМУ № 1102 від 25.10.2021 Про внесення змін до Постанов КМУ від 30.09.2015 № 809 і від 09.12.2020 № 1236 переможець конкурсу погоджується, що він як постачальник останньої надії буде здійснювати постачання природного газу з 01 жовтня по 30 листопада 2021 для побутових споживачів за ціною, що не може перевищувати 7,96 гривні за 1 куб.м. з урахуванням податку на додану вартість.

19 серпня 2022 року набрав чинності Закон України від 29.07.2022 № 2479-ІХ Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування. Вказаний Закон визначає особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання протягом дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування.

При цьому, абзацом 3 п. 1 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закон України від 29.07.2022 № 2479-ІХ, визначено, що непогашена на день набрання чинності цим Законом кредиторська заборгованість об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителя багатоквартирного будинку або іншої уповноваженої співвласниками відповідно до законодавства особи, яка шляхом самозабезпечення утримує системи автономного теплопостачання багатоквартирного будинку, що належать співвласникам на праві спільної сумісної власності у багатоквартирному будинку, в їхніх інтересах укладає договір про постачання природного газу для роботи газових котелень (дахових, прибудованих та/або таких, що розташовані на прибудинковій території) для забезпечення потреб співвласників багатоквартирного будинку, за природний газ, спожитий у жовтні - листопаді 2021 року з ресурсу постачальника "останньої надії", підлягає списанню в обліку такого постачальника з дня набрання чинності цим Законом в обсязі, що перевищує вартість природного газу, придбаного за ціною 7,42 тисячі гривень за 1000 метрів кубічних.

Враховуючи вищенаведені приписи вказаного Закону, суд доходить висновку, що заборгованість ТОВ БОНА ВІТА-ДМ за спожитий у листопаді 2021 року природний газ в обсязі, що перевищує вартість природного газу, придбаного за ціною 7,42 тисячі гривень за 1000 метрів кубічних, має бути списана. Оскільки як встановлено судом, ТОВ БОНА ВІТА-ДМ є уповноваженою від співвласників багатоквартирного будинку за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 55/6, та за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського, 56А, на підставі договору особою, що забезпечувала мешканців будинку тепловою енергією з дахової котельні, та що споживала природній газ за вказаною адресою, для забезпечення потреб побутових споживачів мешканців.

Так, відповідно даних інформаційної платформи ТОВ „Оператор газотранспортної системи України відповідачем протягом періоду з 06.11.2021 по 30.11.2021 було спожито природний газ в обсязі 94294,00 куб.м.

Отже, вартість спожитого природного газу із урахуванням вимог Закону №2479-ІХ не має перевищувати 750580,24 грн (94294 м. куб. х 7,96 грн. за 1 кум. метр).

Як слідує з матеріалів справи, 31.01.2022 ТОВ Бона Віта-ДМ перераховано на рахунок позивача грошові кошти у розмірі 750580,24 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 3234 (т. 1, а.с. 88).

Таким чином, враховуючи сплату ТОВ БОНА ВІТА-ДМ на рахунок ТОВ ГК Нафтогаз України грошових коштів у розмірі, достатньому як для оплати вартості спожитого природного газу, так і для оплати послуг транспортування природного газу, господарський суд доходить висновку, що будь-яка інша заборгованість ТОВ БОНА ВІТА-ДМ перед позивачем за спірний період згідно з вимогами Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 29.07.2022 №2479-ІХ має бути списана, з урахуванням чого вимоги позивача за зустрічним позовом про зобов`язання ТОВ ГК Нафтогаз України здійснити списання кредиторської заборгованості ТОВ БОНА ВІТА-ДМ за природній газ, спожитий у листопаді 2021 року, з реєстру постачальника останньої надії в обсязі, що перевищує вартість природного газу, придбаного за ціною 7,96 тисячі грн за 1000 куб.м, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, суд не приймає до уваги заперечення відповідача за зустрічним позовом, оскільки відповідні заперечення не спростовують прямо передбачений Законом обов`язок ТОВ ГК Нафтогаз України списати кредиторську заборгованість за природний газ, спожитий листопаді 2021 року, з ресурсу постачальника останньої надії, відповідно до абзацу 3 частини 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування.

Щодо первісних позовних вимог ТОВ ГК Нафтогаз України суд дійшов таких висновків.

Так, як встановлено судом та не спростовано позивачем, правовідносини між ТОВ "ГК "Нафтогаз України" і ТОВ БОНА ВІТА-ДМ виникли в силу договору постачання природного газу постачальником "останньої надії".

Згідно з п. 2.1. Договору постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

За умовами п. 3.1. Договору постачання природного газу споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Відповідно до умов п. 4.1. Договору постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті.

Відповідно до умов п. 4.2. Договору об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ/оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора ГТС та надані Споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Відповідно до акту № 21146 приймання-передачі природного газу, з урахуванням Коригуючого акту № 29016 від 23.12.2021, позивач поставив у листопаді 2021 року відповідачу природній газ у розмірі 94,29400 тис.м.куб.

Відповідно до платіжного доручення № 3234 від 31.01.2022 ТОВ БОНА ВІТА-ДМ перерахувало ТОВ ГК Нафтогаз України грошові кошти у сумі 750580,24 грн.

Тобто, ТОВ БОНА ВІТА-ДМ в листопаді 2021 року відповідно акту № 29016 доданого позивачем до позовної заяви, спожив природного газу у обсязі 94,29400 тис. куб.м. та сплатив на рахунок ТОВ ГК Нафтогаз України за даний період 750580,24 грн, тобто виходячи із ціни 7,96 грн за 1 куб. метр.

Поряд з цим, оскільки судом встановлено обов`язок ТОВ ГК Нафтогаз України відповідно до абзацу 3 частини 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування, здійснити списання кредиторської заборгованості ТОВ БОНА ВІТА-ДМ за природний газ, спожитий у листопаді 2021 року, з ресурсу постачальника останньої надії в обліку такого постачальника в обсязі, що перевищує вартість природного газу, придбаного за ціною 7,42 тисячі гривень за 1000 метрів кубічних, суд доходить висновку про відсутність у ТОВ БОНА ВІТА-ДМ заборгованості за спожитий у листопаді 2021 року природний газ у розмірі 2973891,63 грн.

Вимоги ТОВ ГК Нафтогаз України про стягнення з ТОВ БОНА ВІТА-ДМ суми пені у розмірі 371641,82 грн, суми 3 % річних у розмірі 187840,85 грн та суми інфляційних втрат у розмірі 998384,89 грн є похідними від позовної вимоги про стягнення суми основного боргу, у задоволенні якої судом було відмовлено, не підлягають судом задоволенню позовні вимоги позивача про нарахування на таку заборгованість інфляційних втрат, процентів річних та пені.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги за первісним позовом не підлягають задоволенню, а за зустрічним позовом підлягають задоволенні повністю.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору по первісному позову покладаються на позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати пов`язані з розглядом зустрічного позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України до товариства з обмеженою відповідальністю Бона Віта-ДМ про стягнення заборгованості у розмірі 4531759,19 грн - відмовити у повному обсязі.

2. Зустрічну позовну заяву задовольнити повністю.

3. Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1; ) здійснити списання кредиторської заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю Бона Віта-ДМ (65049, м. Одеса, вул. Жаботинського, буд. 56А; ) за природний газ, спожитий у листопаді 2021 року з ресурсу постачальника "останньої надії" в обсязі, що перевищує вартість природного газу, придбаного за ціною 7,42 тисячі гривень за 1000 метрів кубічних.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України (, адреса 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Бона Віта-ДМ (65049, м. Одеса, вул. Жаботинського, буд. 56А; ) судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 16 жовтня 2024 р.

Суддя Нікітенко С.В.