РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.10.2024Справа № 910/9416/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

За позовом Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»

до Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України»

про стягнення 38598,39 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» про стягнення 38598,39 грн.

Позовні вимоги з урахування заяви про зменшення розміру позовних вимог, обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умови укладеного між сторонами Договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності №3879 від 23.01.2023 в частині своєчасної сплати орендних платежів. На підставі викладеного позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню у розмірі 855,37 грн, 3% річних у розмірі 306,20 грн та інфляційні втрати у розмірі 387,39 грн.

28.08.2024 від відповідача надійшли докази оплати заборгованості зі сплати орендної плати за січень-липень 2024 року на суму 43426,49 грн згідно платіжної інструкції №7338 від 16.08.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, для подання відповіді на відзив та заперечення (якщо такі буде подано) - протягом 5 днів з дня отримання відзиву та/або відповіді, для подання третіми особами письмових пояснень з приводу заявлених вимог - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Вказана ухвала, з урахуванням ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України, була отримана відповідачем 07.08.2024, що підтверджується Повідомленням про доставку процесуального документа до електронного кабінету Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України».

Проте Державна установа «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» в установлений строк відзиву на позов не подала.

Таким чином, суд вказує на те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, 23.01.2023 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого округу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Орендодавець), Державною установою «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» (далі - Орендар) та Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» (далі - Балансоутримувач) укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності №3879 (далі - Договір) відповідно до умов якого Орендодавець і Балансоутримувач передають, а Орендар приймає у строкове платне користування майно, зазначене у пункті 4 Умов вартість якого становить суму, визначену у пункті 6 Умов. (п.1.1. Договору)

Відповідно до п.2.1. Договору Орендар вступає у строкове платне користування Майном у день підписання Акта приймання-передачі Майна. Акт приймання-передачі Майна підписується між Орендарем і Балансоутримувачем одночасно із підписанням цього Договору.

Згідно з п.3.1. Договору Орендна плата становить суму, визначену у пункті 8 Умов.

Орендна на плата сплачується Орендарем на рахунок Балансоутримувача, починаючи з дати підписання Акту приймання-передачі Майна. (п.3.2. Договору)

Орендар сплачує оренду плату Балансоутримувачу до 15 числа поточного місяця за поточний місяць. (п.3.3. Договору)

Орендар сплачує орендну плату на підставі підпункту 8.1. пункту 8 Умов та пункту 3.2. цього Договору оренди. (п.3.4. Договору)

Відповідно до п.8. Умов місячна орендна плата становить 9566,59 без ПДВ.

Відповідно до Акту приймання-передачі майна від 23.01.2023 Балансоутримувач передав, а Орендар прийняв в орендне користування згідно з Договору нежилі приміщення загальною площею 147,4 кв.м., що перебуваються на балансі КП ««Київжитлоспецексплуатація» та розташовані за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 11 літ. А.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Так, судом встановлено, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору №3876 від 23.01.2023 та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з оплати орендної плати, внаслідок чого в останнього за період з 01.01.2024 по 30.06.2024 виникла заборгованість у розмірі 37049,43 грн, що підтверджується Довідкою про нарахування та надходження орендної платі КП «Київжитлоспецексплуатація» станом на 25.06.2024 та не заперечується відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, відповідачем було сплачено 43426,49 грн, згідно платіжної інструкції №7338 від 16.08.2024 із призначенням платежу « 1007020;2240;орендна плата за 01-07.2024р.; акт №б/н від 14.08.2024; дог.3876 від 23.01.2023; в т.ч. ПДВ - 7237,75».

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. (частина 3 статті 549 ЦК України).

Відповідно до п.3.7. Договору на суму заборгованості Орендаря із сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені, інфляційних втрат та 3% річних, судом встановлено, що надані розрахунки відповідають вимогам чинного законодавства та є арифметично вірними, а тому позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування викладених у позові обставин.

Враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд. 10; ідентифікаційний код 40108981) на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» (01001, м. Київ, вул. Володимирська; буд. 51-А; ідентифікаційний код 03366500) пеню у розмірі 855 (вісімсот п`ятдесят п`ять) грн 37 коп., 3% річних у розмірі 306 (триста шість) грн 20 коп., інфляційні втрати у розмірі 387 (триста вісімдесят сім) грн 39 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 09.10.2024

Суддя Я.В. Маринченко