ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" жовтня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/818/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Рога Н.В., секретар судового засідання Корчевський М.Ю., розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ" (вх.№2-1529 від 26.09.2024р.) про розстрочення виконання рішення у справі №916/818/22

За позовом: Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" (68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Пароходна, буд.28, код ЄДРПОУ - 01125821, електронна адреса: )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ" (54003, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, буд.129В, кв.36, код ЄДРПОУ - 41071408, електронна адреса: )

про стягнення

За участю представників сторін:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача (заявник ): Жук Ю.В. - на підставі ордеру серія ВТ №1038710;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.09.2022р. у справі №916/818/22 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства (далі ПрАТ) "УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" до Товариства з обмеженою відповідальністю ( далі- ТОВ) "ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ" про стягнення заборгованості у розмірі 7 784 209 грн 18 коп., 3% річних у розмірі 60 046 грн 80 коп., пені у розмірі 612 400 грн 87 коп., інфляційних втрат у розмірі 526 634 грн 98 коп. задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ" на користь ПрАТ "УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" заборгованість у розмірі 7 784 209 грн 18 коп., 3% річних у розмірі 60 046 грн 80 коп., пеню у розмірі 612 400 грн 87 коп., інфляційні втрати у розмірі 526 634 грн 98 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 134 749 грн 37 коп. У задоволенні стягнення судових витрат у розмірі 1 850 грн відмовлено.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2023р. рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2022р. у справі №916/818/22 скасовано, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.07.2023р. постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2023р. у справі №916/818/22 скасовано, рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2022р. у справі №916/818/22 залишено в силі.

На примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2022р. у справі №916/818/22 та постанови Верховного Суду від 11.07.2023р., 07 серпня 2023р. (після надходження справи до Господарського суду Одеської області) судом видано відповідні накази.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 18.07.2024р. у справі №916/818/22 переглянуто рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2022р. за нововиявленими обставинами та за наслідками перегляду зазначене рішення скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ПрАТ "УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" до ТОВ "ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ" про стягнення заборгованості у розмірі 7 784 209 грн 18 коп., 3% річних у розмірі 60 046 грн 80 коп., пені у розмірі 612 400 грн 87 коп., інфляційних втрат у розмірі 526 634 грн 98 коп. - задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ" на користь ПрАТ "УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" заборгованість у розмірі 3 358 786 грн 51 коп., 3% річних у розмірі 44 332 грн 01 коп., пеню у розмірі 410 144 грн 01 коп., інфляційні втрати у розмірі 441 049 грн 43 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 63 814 грн 68 коп. У задоволенні решти позову - відмовлено.

20 серпня 2024р. на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 18.07.2024р. у справі №916/818/22 судом видано відповідні накази.

26 вересня 2024р. до суду від ТОВ "ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ" надійшла заява про розстрочення виконання рішення Господарського суду Одеської області від 18.07.2024р. у справі №916/818/22 на строк 12 місяців шляхом сплати рівними частинами щомісячними платежами по 359 843 грн 88 коп.

В обгрунтування заяви відповідач зазначив, що станом на даний час існує ряд обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять це взагалі неможливим, адже підприємство внаслідок військової агресії Російської Федерації знаходиться у скрутному фінансовому стані, адже до цього здійснювало господарську діяльність у сфері морських та річкових перевезень вантажів по річкам Південний Буг, Дніпро та у Чорному морі. Територіально підприємство знаходиться у м. Миколаїв, і у своїй господарській діяльності використовувало порти Миколаєва, Херсона, Очакова, де і знаходилися плавзасоби, що використовувались для перевезення вантажів.

Але, станом на даний час, внаслідок військової агресії, окупації частини території України та у зв`язку із веденням військових дій судноплавство в регіоні Миколаївської та Херсонської областей паралізоване та не можливе. Окупація Кінбурнської коси та перебування на ній військ агресора робить неможливим вихід суден у Чорне море і у зворотньому напрямку. Така сама ситуація з річкою Дніпро у межах Херсонської області.

При цьому, як зазначає відповідач, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25.02.2022р. №183-р установлено тертій (вищий) рівень охорони у морських портах України на період дії воєнного стану. Розпорядженням капітана Миколаївського морського порту від 09.03.2022р. №15, 15/1, яке продовжує діяти і станом на даний час, заборонено рух суден та плавзасобів по річках Південний Буг та Інгул.

ТОВ "ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ" зазначає, що всі ці обставини, втрата плавзасобів тощо, робить неможливим сплату підприємством заборгованості перед ПрАТ "УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" одним платежем, що може призвести до того, що рішення суду взагалі залишиться невиконаним.

У якості доказів відповідач надав до заяви фінансову звітність підприємства станом на 31.12.2023р. та станом на 30.06.2024р.

Враховуючи зазначене, посилаючись на положення ст. 331 ГПК України, відповідач просить суд про розстрочення виконання рішення Господарського суду Одеської області від 18.07.2024р. у справі №916/818/22 на строк 12 місяців шляхом сплати рівними частинами щомісячними платежами по 359 843 грн 88 коп.

Ухвалою суду від 27.09.2024р. прийнято заяву до розгляду та призначено судове засідання на 07.10.2024р. Ухвалою суду від 07.10.2024р. відкладено розгляд заяви на 10.10.2024р.

08 жовтня 2024р. до суду від ПрАТ "УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" надійшла заява про розгляд заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду без участі представника позивача. Крім того, позивач зазначив, що не заперечує проти розстрочення виконання судового рішення на строк 1 рік з моменту винесення судом ухвали про розстрочку виконання рішення.

09 жовтня 2024р. до суду від ТОВ "ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ" надійшли додаткові пояснення, до яких заявник долучив копію договору №37 від 02.09.2024р., укладеного з ТОВ «ЄВТ ГРЕЙН», та додатково заявник зауважив, що завдяки у томі числі і цьому договору має намір отримувати щомісячно суму грошових коштів, необхідну для погашення заборгованості перед ПрАТ "УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО".

Розглянув заяву ТОВ "ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ" (вх.№2-1529/24 від 26.09.2024р.) про розстрочення виконання рішення Господарського суду Одеської області від 18.07.2024р. у справі № 916/818/22, суд дійшов наступного висновку:

Згідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

За приписами ч.1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо) сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також, серед іншого, враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору та наявність стихійного лиха, інших надзвичайних подій тощо.

При цьому, під розстроченням виконання рішення розуміється виконання рішення частинами, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі та допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд також повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.

Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов`язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Положення ГПК України не містять конкретного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд повинен оцінити докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 ГПК України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що дійсно, відповідно до ст.129-1 Конституції України, ч.ч.1, 2 ст.18 ГПК України рішення суду, які набрали законної сили є обовязковими до виконання.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини на державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02).

Суд погоджується з позицією ТОВ "ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ" та вважає військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного тану, обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), які є невідворотними, надзвичайними з 24.02.2022р. до їх офіційного закінчення, що підтверджується листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022р. №2024/02.0-7.1.

При цьому, суд зазначає, що згідно із частиною 2 статті 14-1 Закону України "Про Торгово-промислові палати в Україні", форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс- мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 14 -1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" шляхом видачі сертифіката.

Статтями 4.1, 4.2, 4.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 N 44 (5), Торгово-промислова палата України відповідно до ст. 14 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" здійснює засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з усіх питань договірних відносин, інших питань, а також зобов`язань/обов`язків, передбачених законодавчими, відомчими нормативними актами та актами органів місцевого самоврядування, крім договірних відносин, в яких сторонами уповноваженим органом із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено безпосередньо регіональну ТПП.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно Висновку Торгово-промислової палати України №1001/1.2 від 24.04.2024р. щодо унеможливлення виконання зобов`язань за Договором користування активами (майном) №49/391 СЭФ від 03.08.2021р., спричиненого впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), повномасштабним вторгненням Російської Федерації, яке призвело до введення воєнного стану в Україні, починаючи з 24.02.2022р. та по теперішній час, військовою агресією Російської Федерації з цього часу щодо окремих територій України; окупацією міста Херсон з 01.03.2022р. по 11.11.2022р., де на території Затону №5 перебували баржі BS-010, BS-012, BS-019, BS -020, BS-021, окремі з них виявлено напівзатопленими; повною загибеллю баржі BS-016 внаслідок ракетного удару держави-агресора; бойовими діями в безпосередній близькості до міста Миколаєва та незважаючи на звільнення міста Херсона по теперішній час залишаються окупованими частина Миколаївської області та значна частина Херсонської області, що перешкоджає судноплавству по річках Південний Буг та Інгул, а також робить неможливим вихід суден у Чорне море, у зв`язку із цим, згідно розпорядження капітана Миколаївського морського порту від 09.03.2022р. №15 та №15/1, заборонено рух суден та плавзасобів по річках Південний Буг та Інгул, а також відшвартування всіх суден, буксирів та інших плавзасобів, які перебувають біля причалу портів та терміналів Миколаївського регіону, заборонено рух всіх суден та плавзасобів від 1 коліна БДЛК до 3 коліна Спаського каналу (баржа BS-011 знаходиться в районі 3-4 коліна каналу БДЛК траверзу порту «Очаків» та баржа BS-013 пришвартована до причалу 4 морського терміналу ЕВТ СМП «Ольвія», станом на 08.04.2024р. не експлуатуються) є обставинами, за які сторони не можуть бути відповідальними в договірних відносинах, оскільки такі обставини є надзвичайними, непередбачуваними та невідворотними, вони не залежать від волі, бажань та дій сторін.

Таким чином, відповідачем у справі підтверджено наявність обставин, які перешкоджають йому з 24.02.2022р. користуватися майном згідно умов Договором користування активами (майном) №49/391 СЭФ від 03.08.2021р. та отримувати прибуток у звязку із здійсненням господарської діяльності з використанням майна, отриманого у користування за цим Договором.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника ТОВ "ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ", станом на даний час рішення Господарського суду Одеської області від 18.07.2022р. у справі № 916/818/22 щодо стягнення з ТОВ "ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ" на користь ПрАТ "УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" заборгованості у розмірі 3 358 786 грн 51 коп., 3% річних у розмірі 44 332 грн 01 коп., пені у розмірі 410 144 грн 01 коп., інфляційних втрат у розмірі 441 049 грн 43 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 63 814 грн 68 коп. не виконане.

За загальним принципом інтерес стягувача полягає в тому, щоб рішення суду було виконано в повному обсязі, а ненадання відстрочки виконання рішення суду, у даному випадку, призведе до неможливості його виконання взагалі.

При цьому, за практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть строк у два роки та сім місяців не був визнаний надмірним і не вважався таким, що суперечить вимозі стосовно його розумної тривалості, передбаченої у статті 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява № 60858/00).

За приписами ч.ч. 5, 7 ст. 331 ГПК України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

На підставі вищенаведеного, враховуючи матеріали справи суд дійшов висновку про задоволення заяви ТОВ "ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ" (вх.№2-1529/24 від 26.09.2024р.) про розстрочення виконання рішення Господарського суду Одеської області від 18.07.2024р. у справі № 916/818/22 на строк 12 місяців шляхом сплати рівними частинами щомісячними платежами по 359 843 грн 88 коп.

Керуючись ст.ст. 233, 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ" (вх.№2-1529 від 26.09.2024р.) про розстрочення виконання рішення у справі №916/818/22 - задовольнити.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Одеської області від 18.07.2024р. у справі № 916/818/22 про стягнення з ТОВ "ГРЕЙН-ТРАНСШИПМЕНТ" на користь ПрАТ "УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" заборгованості у розмірі 3 358 786 грн 51 коп., 3% річних у розмірі 44 332 грн 01 коп., пені у розмірі 410 144 грн 01 коп., інфляційних втрат у розмірі 441 049 грн 43 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 63 814 грн 68 коп. на строк 12 місяців шляхом сплати рівними частинами щомісячними платежами по 359 843 грн 88 коп.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено 14 жовтня 2024 року.

Суддя Рога Наталія Василівна