ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" жовтня 2024 р. Справа № 924/742/24

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладія С.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом фізичної особи - підприємця Гунди Василя Івановича с. Грушово, Тячівського району, Закарпатської області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Поділлятранс" м. Хмельницький

про стягнення 59166,80 грн.

Представники сторін: не викликалися

В С Т А Н О В И В:

Суть спору: позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача про стягнення 59166,80 грн. заборгованості за перевезення вантажу.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем - товариством з обмеженою відповідальністю "Поділлятранс" умов договору-заявки на транспортно - експедиційне обслуговування по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні № 11/04/2024 51-1Hm від 11 квітня 2024р..

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 12.08.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 924/742/24 та призначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Ухвала суду, яка направлялися на юридичну адресу відповідача повернута до суду із довідкою відділення поштового зв`язку про причину повернення: „адресат відсутній".

Згідно з пунктом 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт не отримання адресатом кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

З огляду на наведене, судом вжито необхідних заходів щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд під час розгляду матеріалів справи встановив наступні обставини.

11 квітня 2024 року між фізичною особою підприємцем Гундою Василем Івановичем (Перевізник, Виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Поділлятранс» (Експедитор, Замовник) було оформлено договір-заявку (договірні зобов`язання) №11/04/2024 51-1 Hm на транспортно - експедиційне обслуговування по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні за маршрутом с. Красне, Львівська область, Україна - м. Чеські Будейовичі (Чехія): автомобілем: Вольво АО1320НО/АО5990XF, водієм - Петровцем Богданом. Назва вантажу, його об`єм та маса - олія в пляшках. Пункт завантаження - м. Рівне, провулок Робітничий,1. Пункт замитнення - по місцю (дистанційно). Пункт перетину кордону - Чоп. Пункт - розвантаження - м. Чеські Будейовичі (Чехія). Так, за умовами п. 13 договору - замовлення вартість перевезення без ПДВ складає: загальна сума факту 1400 Євро на день розвантаження по курсу НБУ, оплата 1400 Євро після розвантаження після отримання оригіналів документів до 5-7 банківських днів.

Позивачем здійснено перевезення 24.04.2024р.

Дана заявка - договір підписана сторонами та скріплена печатками.

Претензій по вантажу і його доставки сторони одна до одної не мали.

Відповідно до даної заявки №11/04/2024 51-1 Hm від 11.04.2024р. відповідач зобов`язаний був оплатити послугу перевізника в термін: 5-7 банківських днів з моменту отримання оригіналів документів: СМR, рахунку.

Позивач взяті на себе зобов`язання виконав в повному обсязі, а відповідач свої зобов`язання щодо сплати вартості послуг по перевезенню вантажу в сумі 59166,80 (курс НБУ станом на 24.04.2024р. - 42,2620 грн.) (1400*42,2620) не виконав.

Умови зазначеної заявки по перевезенню №11/04/2024 51-1 Hm від 11.04.2024р. позивачем виконані належним чином, факт надання послуг по перевезенню позивачем вантажу, підтверджується міжнародно-транспортною накладною (CMR) №б/н, рахунком №00037 від 24.04.2024р. на суму 59166,80 грн.

Взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконав.

Таким чином станом на момент звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги по перевезенню вантажу становить в сумі 59166,80 грн.

У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з останнього 59166,80 грн. основного боргу.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши доводи представників сторін, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 6 Цивільного кодексу України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Вони також не можуть також відступити від положень цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також в разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли відносини (договір -заявка укладена 11 квітня 2024 року), які регулюються Главою 65 ЦК України і по своїй правовій природі є договором транспортного експедирування.

Відповідно до ст.929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Статтями 931, 932 Кодексу встановлено, що розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом.

Експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач - ФОП Гунда В.І. зобов`язання за договором-заявкою виконав належним чином, в обумовлені строки здійснив перевезення вантажу на замовлення відповідача - ТОВ «Поділлятранс», про що свідчить рахунок№00037 від 24.04.2024р. CMR на загальну суму 59166,80 грн.

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Свої зобов`язання щодо оплати отриманих послуг відповідач не виконав.

В силу 193 Господарського кодексу України та ст. ст.525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається за винятком випадків. передбачених законодавством.

Таким чином станом на момент звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги по перевезенню вантажу становить в сумі 59166,80 грн., що підтверджена належними доказами та підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 73 Господарського кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона, згідно із статтею 74 Господарського кодексу України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Розглянувши надані сторонами докази, давши юридичну оцінку правовідносин, що склались між сторонами, суд вважає вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача 7300,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За приписами ст. 124 Господарського процесуального кодексу України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно ч. 1-4 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 вищевказаного Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зробленого у постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Отже, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини (аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю (постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19).

Суд встановив, що Лоза Віктор Миколайович є адвокатом, свідоцтво №507 від 16.05.2008, видане на підставі рішення Тернопільської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатів №11 від 16.05.2008р.

Між адвокатом Адвокатським бюро «Лози» (Повірений) та ФОП Гундою В.І. (Клієнт), укладений договір про правову допомогу №б/н від 29.07.2024р. (далі - договір), згідно з п. 1.1 якого Повірений зобов`язується від імені і за рахунок Довірителя здійснити наступні дії: надати правову допомогу у спорі, що виник із ТОВ «Поділлятранс». З цією метою: 1. здійснити огляд, вивчення та попередню правову оцінку документів та ін. доказів за їх місцезнаходженням (4 год). 2. Провести заходи досудового врегулювання спору, шляхом проведення переговорів на предмет безспірного повернення боргу (3,5 год). 3. Здійснити аналіз судової практики (1 год.). 4. Підготувати пакет документів, необхідний для звернення до суду, підготувати позовну заяву (8 год.). 5. Вчинити інші дії, необхідні для розгляду справи та її повного юридичного супроводу (4 год.).

Відповідно до п. 1.2. договору дії вчиняються на таких умовах: - і в наступному порядку: за участю чи без особистої участі повіреного в судових засіданнях.

Згідно п. 2.1 договору за здійснення дій, що визначені у п. 1.1 цього Договору, Довіритель сплачує Повіреному винагороду в розмірі 7300, 00 грн.

Розрахунок здійснюється в наступному порядку: кошти у вказаній в п. 2.1. сумі сплачуються повіреному в момент передачі довірителю підготовленої позовної заяви.

Відповідно до п. 2.3 договору при задоволенні позову Повірений отримує від Довірителя премію (гонорар успіху) в сумі 2000,00 грн.

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання.

Даний договір підписаний сторонами.

Між сторонами 31.07.2024 підписано акт приймання - передачі наданих послуг, відповідно до якого Повірений - Адвокатське бюро Лози» надав, а представник Довірителя - Гунда В.І прийняв наступні послуги: огляд, вивчення, аналіз та попередня правова оцінка документів та ін. доказів за їх місцезнаходженням (4 год). Проведення заходів досудового врегулювання спору, шляхом проведення переговорів на предмет повернення боргу (0,20 год.). Здійснення аналізу судової практики (1 год.). Проведення арифметичних розрахунків (0,10 год.). Підготовка пакета документів, необхідних для звернення до суду, підготовка позовної заяви (8,15 год.). Вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи та її повного юридичного супроводу (4 год.). Загальна вартість послуг складає 7300,00 грн.

До матеріалів справи долучено квитанцію до прибуткового касового ордеру №08-07 від 31.07.2024р., відповідно до якої Гунда В.І. сплатив Адвокатському бюро «Лози» 7300,00 грн. за надані послуги згідно договору про правову допомогу від 29.07.2024.

Отже, позивач згідно з вимогами ст. 74 ГПК України довів надання йому послуг професійної правничої допомоги під час розгляду справи №924/742/24 у Господарському суді Хмельницької області.

Слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Такі докази, відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, при здійсненні розподілу витрат судом надано правову оцінку обґрунтованості заявлених витрат з врахуванням критеріїв: пов`язаності витрат з розглядом справи; обґрунтованості та пропорційності їх розміру до предмета спору, значення справи для сторін, та викликала справа публічний інтерес.

З огляду на такі обставини суд вважає за можливе застосувати положення частини 5 статті 129 ГПК України та врахувати під час вирішення питання про розподіл судових витрат наведені вище обставини. На думку суду заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу не є в повній мірі обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Оцінюючи витрати позивача за позовом з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат, суд робить висновок про те, що обґрунтованим, розумним, справедливим та співрозмірним у даному випадку є призначення позивачу за позовом 2000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 2000,00 грн. гонорару успіху.

Окрім того, суд зазначає, що розподіляючи витрати за послуги адвоката останній вказує, що наявні в матеріалах справи докази понесення судових витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у такому розмірі за рахунок іншої сторони, адже розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Адвокат та Клієнт, керуючись принципом вільного волевиявлення щодо укладення договору про надання правової допомоги, вправі погодити між собою розмір та вартість такої допомоги. Клієнт має право погодитись або не погодитися із запропонованими тарифами (вартістю послуг) зважаючи на свої фінансові можливості. У разі ж погодження та підписання відповідного договору - клієнт оплачує вартість послуг адвоката за результатами їх надання та підтвердження.

Проте, інший учасник у справі, на якого просить Клієнт покласти понесені ним витрати на правову допомогу - не зобов`язаний повністю за свій рахунок відшкодовувати усю суму заявлених витрат на правову допомогу. Як вказано вище, при визначенні суми до відшкодування суд має виходити з критерію розумності їх розміру, з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

За таких обставин, надаючи оцінку заявлених до стягнення витрат позивачем на оплату послуг адвоката у справі, суд зробив висновок про часткове покладення на відповідача - 2000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката та 2000,00 грн. гонорару успіху.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 73, 74, 76, 77-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 250-252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи - підприємця Гунди Василя Івановича с. Грушово, Тячівського району, Закарпатської області до товариства з обмеженою відповідальністю "Поділлятранс" м. Хмельницький про стягнення 59166,80 грн. задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Поділлятранс" (29016, м. Хмельницький, вул. Тернопільська,28, кв. 24, код 42598351) на користь фізичної особи підприємця Гунди Василя Івановича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) - 59166,80 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч сто шістдесят шість гривень 80 коп.) заборгованості, 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.) судового збору, 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу адвоката та 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 коп.) гонорару успіху.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржена протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 14.10.2024р.

Суддя С.В. Гладій

Відрук. 3 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1)(реком. з повід.)

3 - відповідачу ( 29016, м. Хмельницький, вул. Тернопільська,28, кв. 24 , код 42598351 )(реком. з повід.)