ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ЗАЯВИ

14 жовтня 2024 року № 903/93/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт", с. Рованці, Луцький район, Волинська область

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Масалова Сергія Миколайовича, с. Копачівка, Рожищенський район, Волинська область

про стягнення 1 301 023 грн. 34 коп.

Суддя Кравчук А. М.

встановив: рішенням Господарського суду Волинської області від 06.04.2021 стягнуто з підприємця Масалова Сергія Миколайовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Волинь-зерно-продукт 1 100 976 грн 00 коп основного боргу, 200 047 грн 34 коп штрафу, а всього: 1 301 023 грн 34 коп (один мільйон триста одна тисяча двадцять три грн 34 коп).

На виконання рішення суду видано наказ №903/93/21-1 від 06.05.2021.

08.10.2024 на адресу суду надійшла заява підприємця Масалова Сергія Миколайовича про визнання наказу від 06.05.2021 таким, що не підлягає виконанню.

Порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у справі регламентовано відповідним процесуальним законом - ГПК України

Конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур), в тому числі вимог стосовно оформлення позовних заяв, скарг та інших документів, що подаються до суду.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлений перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, якими можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 4 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Частиною 1 та 2 ст. 61 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Отже, в господарському судочинстві згідно з вимогами ст. 60 Господарського процесуального кодексу України допустимим доказом повноважень адвоката є виключно довіреність або ордер.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частина друга статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41 (далі - Положення), ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Пунктом 9 Положення передбачено, що ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом та посвідчується печаткою адвоката (за її наявності).

Змістом пункту 11 Положення встановлено, що ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Пунктом 12 Положення передбачено перелік реквізитів, які має містити ордер на надання правничої (правової) допомоги.

Згідно зі змістом пункту 12.10 Положення ордер має містити підпис адвоката, який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі "Адвокат").

На підтвердження повноважень адвоката до заяви додано не підписану адвокатом копію ордеру на надання правничої допомоги серії АС № 1112457 від « 07___2024р.» без зазначення місяця. Відомості щодо органу, у якому надається правнича допомога, посвідчення адвоката не вказані.

При цьому ордер містить вказівку, що правнича допомога надається на підставі договору про надання правничої допомоги/ доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги №07/10 від 07___2024р без зазначення місяця.

Відповідно, ордер не містить реквізитів, які має містити ордер на надання правничої (правової) допомоги, а тому суд вважає, що з урахуванням змісту пункту 11 Положення, ордер, доданий адвокатом Пилипчук І.Ю. до заяви від 07.10.2024 ордер не є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Скріплення заяви електронним цифровим підписом, зокрема скріплення електронним цифровим підписом скан-копії ордеру про надання правничої (правової) допомоги, а також подання заяви із застосуванням системи "Електронний суд" із доданням до останньої не підписаної скан-копії ордеру не підтверджує дотримання форми документа, що підтверджує його право на здійснення представництва інтересів особи, зокрема на підписання заяви, як того вимагають норми Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та Положення.

Правова позиція щодо того, що обов`язковим реквізитом ордеру є власноручний підпис адвоката (у графі "Адвокат") висловлена в ухвалах Верховного Суду від 26 січня 2023 року у справі № 450/605/22, від 07 лютого 2023 року у справі № 466/77/22, якими закрито касаційне провадження, а також в постановах Верховного Суду від 22 грудня 2022 року у справі № 450/569/22 та від 07 лютого 2023 року у справі № 466/487/22.

Суд бере до уваги, що поданий представником боржника ордер, сформований в особистому кабінеті адвоката. Водночас, в особистому кабінеті генерується лише бланк ордера, затвердженої типової форми, однак графа "Адвокат" заповнюється адвокатом самостійно шляхом накладення власноручного підпису.

Аналогічна правова позиція міститься в ухвалі Верховного Суду від 13 квітня 2023 року у справі № 120/7818/22.

Суд зазначає, що поданий представником позивача ордер не є сформованим електронним ордером через модуль у підсистемі "Електронний суд" у встановленій адміністратором формі, а є додатком до заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, а тому має містити обов`язкові реквізити, визначені Положенням № 41.

Суд зауважує, що згенерований через "Особистий кабінет адвоката" на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України ордер має містити обов`язкові реквізити, визначені Положенням № 41. У випадку автоматичного не заповнення при генерації деяких реквізитів, такі заповнюються адвокатом самостійно.

Накладення адвокатом електронного цифрового підпису на копію ордера не свідчить про дотримання вимог щодо його змісту, в розумінні Положення № 41, а лише засвідчує правовий статус електронної копії документа.

Таким чином, суд доходить висновку, що адвокат Пилипчук І.Ю. не надала належного ордеру на підтвердження своїх повноважень, як представника підприємця Масалова С.М. на підписання заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, зокрема, всупереч вимогам законодавства не подала до суду ордер, який би відповідав Положенню про ордер на надання правової (правничої) допомоги.

Відповідно до частини другої статті 170 ГПК України письмова заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

У частині четвертій статті 170 ГПК України закріплено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

На підставі викладеного, заява від 07.10.2024 про визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню, підписана адвокатом Пилипчук І.Ю., підлягає поверненню у зв`язку з тим, що підписана особою, яка не має права її підписувати.

Керуючись ст.ст. 170, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, -

у х в а л и в:

Заяву підприємця Масалова Сергія Миколайовича від 07.10.2024 про визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню повернути без розгляду.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 14.10.2023.

Ухвали суду підлягають оскарженню до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України

Суддя А. М. Кравчук