ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2024м. ДніпроСправа № 904/6735/20 (904/2614/24)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мартинюка С.В. за участю секретаря судового засідання Ільєнко В.Ю.

Представники:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача -1: Удовицький Є.М. (адвокат);

Від відповідача-2: не з`явився;

Від відповідача-3: Лисенко С.Ю. (адвокат).

за позовом ОСОБА_1 , с. Олександрівське Красноградського району Харківської області

до відповідача-1 Публічного акціонерного товариства "НАСІННЕВЕ", м. Дніпро,

відповідача-2 Ліквідатора ПрАТ "НАСІННЕВЕ" арбітражної керуючої Дикаленко Аліни Віталіївни, м. Дніпро

відповідача-3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанське-Агро", смт.Слобожанське Красноградського району Харківської області

про припинення дії спірного договору та витребування земельної ділянки

в межах справи №904/6735/20

за заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах", м. Дніпро

до боржника Приватного акціонерного товариства "Насінневе", м. Дніпро

про визнання банкрутом

ПРОЦЕДУРА:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом до відповідача-1 Публічного акціонерного товариства "НАСІННЕВЕ" та відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанське-Агро" про припинення дії спірного договору та витребування земельної ділянки.

17.06.2024 позивачем подано до суду клопотання (вх.№29265 від 17.06.2024) про витребування доказів.

18.06.2024 до суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання (вх.№29597/24 від 18.06.2024), відповідно до якого позивач просив суд не розглядати клопотання про витребування доказів, а також долучено до матеріалів справи копії актів про передачу майна стягувачу від 31.03.2020 та 01.04.2020; постанови про зняття арешту з майна від 30.03.2020; договору №31/03/2020 від 31.03.2020 про передачу майна ТОВ "Слобожанське-Агро"; витягу №215523335 від 08.07.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права; договору №01/04/2020 від 01.04.2020 про передачу майна ТОВ "Слобожанське-Агро"; витягу №215502701 від 08.07.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

Ухвалою господарського суду від 19.06.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Позивачу запропоновано протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви.

01.07.2024 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Разом із заявою про усунення недоліків позовної заяви, позивачем подано заяву (вх.№32125/24 від 04.07.2024) про розгляд справи без його участі.

Ухвалою господарського суду від 04.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання на 30.07.2024.

22.07.2024 до суду через систему "Електронний суд" від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву.

22.07.2024 до суду через систему "Електронний суд" від відповідача-3 надійшов відзив на позовну заяву.

29.07.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2024 відкладено судове засідання на 03.09.2024.

07.08.2024 через систему "Електронний суд" від ПрАТ "Насінневе" надійшли заперечення на позовну заяву.

02.09.2024 через систему "Електронний суд" від відповідача-3 надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

02.09.2024 через систему "Електронний суд" від відповідача-1 надійшло клопотання про зобов`язання позивача надати відповіді на питання.

03.09.2024 через систему "Електронний суд" від відповідача-3 надійшло клопотання про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2024 відкладено судове засідання на 01.10.2024 та зобов`язано позивача надати відповіді на запитання про обставини, що мають значення по справі.

20.09.2024 до суду від позивача надійшли відповіді на запитання на виконання вимог ухвали господарського суду від 03.09.2024.

30.09.2024 через систему "Електронний суд" від відповідача-3 надійшли пояснення щодо клопотання про залишення позову без руху та клопотання про розгляд поданих клопотань без участі представника заявника.

Відповідно до положень ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 01.10.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19.12.2013 року між ОСОБА_2 та ПрАТ "Насінневе" укладено договір оренди землі, а саме земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:0042 площею 4, 6544 га, розташованої на території Чапаєвської сільської ради Кегичівського району Харківської області. Строк дії вказаного договору складав 49 років.

Після смерті ОСОБА_2 , позивач набув право власності на земельну ділянку площею 4,6544 га, кадастровий номер :06:001:0042 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом серія НОР 292145 від 17.09.2020, виданого державним нотаріусом Зачепилівської державної нотаріальної контори Харківської області (спадкова справа №107/2020, в реєстрі за №507).

Також 13.09.2013 між позивачем та ПрАТ "Насінневе" укладено Договір оренди землі №158, а саме земельної ділянки площею 4,7158 га, кадастровий номер :03:003:0416, строком на 49 років.

Після визнання ПрАТ "Насінневе" банкрутом (відповідно до Постанови Господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2024 по справі №904/6735/20), 04.08.2021 позивачем отримано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №269000108, за змістом якого вбачається, що право оренди земельних ділянок ПрАТ "Насінневе" передано ТОВ "Слобожанське-Агро".

Позивач зазначає, що, оскільки ним не укладались відповідні договори оренди земельних ділянок з ТОВ "Слобожанське-Агро", передача права оренди є протиправною та просить суд припинити дію спірних договорів оренди землі та витребувати відповідні земельні ділянки на користь позивача.

Позиція відповідача-1

Відповідачем-1 подано 22.07.2024 відзив, відповідно до якого просить в задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування поданого відзиву відповідач-1 зазначає, що в 2019-2020 роках в провадженні державного виконавця Соборного ВДВС у м. Дніпрі Крайняка М.С. перебувало виконавче провадження №59384067 по виконанню наказу Господарського суду Дніпропетровської області №904/746/19 про стягнення із ПрАТ«Насінневе» заборгованості в розмірі 2 000 000,00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанське-Агро".

В межах виконавчого провадження №59384067 було складено наступні документи:

- Постанова державного виконавця Крайняка М.С. від 24.06.2019 року про накладення арешту на майно, належне боржнику ПрАТ «Насінневе», в тому числі на права оренди земельних ділянок;

- Постанова державного виконавця Крайняка М.С. від 30.03.2020 року про зняття арешту з майна ПрАТ «Насінневе», в тому числі з прав оренди земельних ділянок;

- Акт 31.03.2020 року про передачу майна стягувачу в рахунок часткового погашення боргу, за яким боржник (ПрАТ «Насінневе») передав, а стягувач (ТОВ «Слобожанське-Агро») прийняв право оренди 57 земельних ділянок сільськогосподарського призначення, складений державним виконавцем Крайняк М.С.;

- Акт від 01.04.2020 року про передачу майна стягувачу в рахунок часткового погашення боргу, за яким боржник (ПрАТ «Насінневе») передав, а стягувач (ТОВ «Слобожанське-Агро») прийняв право оренди 57 земельних ділянок сільськогосподарського призначення, складений державним виконавцем Крайняк М.С.;

- Договір №31/03/2020, укладений 31.03.2020 року між боржником (ПрАТ «Насінневе») та стягувачем (ТОВ «Слобожанське-Агро») в нотаріальній формі, за яким боржник передав, а стягувач прийняв майно боржника, а саме право оренди 57 земельних ділянок сільськогосподарського призначення, включаючи право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0416.

- Договір №01/04/2020, укладений 01.04.2020 року між боржником (ПрАТ «Насінневе») та стягувачем (ТОВ «Слобожанське-Агро») в нотаріальній формі, за яким боржник передав, а стягувач прийняв майно боржника, а саме право оренди 57 земельних ділянок сільськогосподарського призначення, включаючи право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:0042.

Також відповідач-1 зазначає, що провадження по справі №904/6728/20 про банкрутство ПрАТ «НАСІННЕВЕ» наразі триває та інформація щодо припинення цього підприємства відсутня, а тому відкриття ліквідаційної процедури не може бути підставою для визнання договору оренди припиненим.

Окремо ПрАТ "Насінневе" посилається на те, що рішення державного реєстратора не скасовані та є чинними.

Оскільки відповідач-1 не вбачає в передачі прав оренди до ТОВ "Слобожанське-Агро" порушень прав позивача, ПрАТ "Насінневе" просить суд відмовити у задоволенні позову.

Позиція відповідача-2

Відповідачем-2 не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

Позиція відповідача-3

Відповідачем-3 подано 22.07.2024 відзив, відповідно до якого просить в задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування поданого відзиву відповідач-3 зазначає, що перехід права оренди на земельні ділянки відбувся із дотриманням норм законодавства.

ТОВ "Слобожанське-Агро" вважає, що позивачем не доведено істотності порушення умов договору оренди землі в розумінні ч. 2 ст. 651 ЦК України, а тому це не може бути підставою для розірвання договору.

Відповідач-3 у поданому відзиві також зазначає, що всі документи та рішення, на підставі яких відбулась передача від ПрАТ «Насінневе» до ТОВ «Слобожанське-Агро» права оренди земельних ділянок Позивача, є чинними і жодним рішенням їх невідповідність нормам закону не встановлено, і тому твердження Позивача про те, що ТОВ «Слобожанське-Агро» набуло в користування його земельні ділянки з порушенням норм чинного законодавства України вважає необґрунтованими та безпідставними.

Враховуючи викладене, ТОВ "Слобожанське-Агро" просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви.

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі

Під час розгляду даного спору підлягають доказуванню наявність порушень умов договорів оренди з боку відповідачів, а також відповідність таких порушень критерію істотності в розумінні ч. 2 ст. 651 ЦК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

13.09.2013 між позивачем та ПрАТ "Насінневе" укладено Договір оренди землі №158, а саме земельної ділянки площею 4,7158 га, кадастровий номер :03:003:0416, строком на 49 років.

19.12.2013 року між ОСОБА_2 та ПрАТ "Насінневе" укладено договір оренди землі, а саме земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:0042 площею 4, 6544 га, розташованої на території Чапаєвської сільської ради Кегичівського району Харківської області. Строк дії вказаного договору складав 49 років.

Після смерті ОСОБА_2 , позивач набув право власності на земельну ділянку площею 4,6544 га, кадастровий номер :06:001:0042 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом серія НОР 292145 від 17.09.2020, виданого державним нотаріусом Зачепилівської державної нотаріальної контори Харківської області (спадкова справа №107/2020, в реєстрі за №507).

23.05.2019 року Господарським судом Дніпропетровської області було видано наказ по справі №904/746/19 про примусове виконання рішення від 18.04.2019 року, яке набрало законної сили 23.05.2019 року, із стягнення солідарно з ТОВ "Комінтерн-Агро", ПрАТ "Насінневе", ТОВ "Приват-Агро-Альянс", ТОВ "Приват-Агро-Білозір`я" на користь ПрАТ "Страхова компанія "Інгосстрах" заборгованості у розмірі 8 000 000 грн. 00 коп.

На підставі вказаного наказу державним виконавцем Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Крайняком М.С. було відкрито виконавче провадження №59384067 по стягненню заборгованості з ПрАТ «Насінневе».

24.06.2019 року в рамках виконавчого провадження №59384067 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на майно, що належало ПрАТ «Насінневе», серед якого було зазначено майнові (речові) права - права оренди земельних ділянок.

31.07.2019 року ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/746/19 замінено стягувача у виконавчому документі - наказі Господарського суду Дніпропетровської області від 23.05.2019, з ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» на його правонаступника ТОВ "Слобожанське-Агро" в частині права вимоги у сумі 2 000 000 грн, у зв`язку із заміною сторони у зобов`язанні.

30.03.2020 року з метою часткового погашення заборгованості між Стягувачем (ТОВ "Слобожанське-Агро") та Боржником (ПрАТ «Насінневе») укладено два Акти передачі майна, за якими Боржник в рахунок часткового погашення боргу передав, а

Стягувач прийняв право оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, в тому числі, право оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :03:003:0416 та :06:001:0042.

31.03.2020 та 01.04.2020 року державним виконавцем затверджено вказані акти, згідно яких вартість майна, погоджена Стягувачем і Боржником, складала загалом 456 000,00 грн.

31.03.2020 року між Боржником (ПрАТ «Насінневе») та Стягувачем (ТОВ «Слобожанське-Агро») укладено в нотаріальній формі договір №31/03/2020, за яким в рахунок погашення боргу за наказом №904/746/19 Боржник передав, а Стягувач прийняв майно Боржника, а саме право оренди 57 (п`ятдесяти семи) земельних ділянок сільськогосподарського призначення, в тому числі, і право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0416.

Також, 01.04.2020 року між Боржником (ПрАТ «Насінневе») та Стягувачем (ТОВ «Слобожанське-Агро») укладено в нотаріальній формі договір №01/04/2020, за яким в рахунок погашення боргу за наказом №904/746/19 Боржник передав, а Стягувач прийняв майно Боржника, а саме право оренди 57 (п`ятдесяти семи) земельних ділянок сільськогосподарського призначення, в тому числі, і право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:0042.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За положеннями статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За приписами ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під захистом розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикційних органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобов`язані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного цивільного права.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб.

Законодавець у частинах першій та другій статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановив, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Щодо ліквідаційної процедури відносно ПрАТ "Насінневе"

Однією з підстав для задоволення заявлених позовних вимог в частині припинення договорів оренди землі Позивач визначає ст. 781 Цивільного кодексу України та ст. 31 Закону України «Про оренду землі».

Так, згідно зі ст. 781 ЦК України та ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди (найму) припиняється у разі ліквідації юридичної особи-орендаря (наймача).

Господарський суд зазначає, що державна реєстрація переходу права оренди землі до ТОВ «Слобожанське-Агро» відбулась до моменту відкриття провадження по справі про банкрутство ПрАТ «Насінневе» (30.03.2020).

Згідно з ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється тільки у разі ліквідації юридичної особи - орендаря та внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань про припинення юридичної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд постановляє ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута. Копія цієї ухвали надсилається державному реєстратору для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи - банкрута, а також власнику майна. Частина 5 цієї ж статті передбачає, що якщо майна банкрута вистачило для задоволення вимог кредиторів у повному обсязі, він вважається таким, що не має боргів і може продовжувати свою підприємницьку діяльність.

Провадження по справі №904/6735/20 про банкрутство ПрАТ «Насінневе» наразі триває та інформація щодо припинення цього підприємства як юридичної особи відсутня, а тому факт визнання ПрАТ «Насінневе» банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури жодним чином не впливає на дію договорів оренди землі, укладених з Позивачем.

Відповідно до частини першої та другої статті 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Щодо передачі земельних ділянок в оренду

Підставою звернення позивача до суду є факт передачі земельних ділянок в оренду ТОВ "Слобожанське-Агро", оскільки така передача відбувалася без згоди орендодавця, що слугує підставою для розірвання Договорів оренди землі.

Суд зазначає, що на дату укладення договорів оренди землі між ПрАТ "Насінневе" та ТОВ "Слобожанське-Агро" (31.03.2020 та 01.04.2020) землекористувачу (ПрАТ "Насінневе" було заборонено користуватися іншими правами, передбаченими законом або договором.

Згідно ст. 95 Земельного кодексу України (в ред. станом на 31.03.2020), права землекористувачів визначались наступним чином.

1. Землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право:

а) самостійно господарювати на землі;

б) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію;

в) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі;

г) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом;

ґ) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

2. Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом

Окремо суд зазначає, що пунктом 9.1. укладених Договорів оренди землі встановлено, що одним із обов`язків Орендодавця є без підписання додаткової угоди - надання права Орендарю передати земельну ділянку в суборенду на умовах, не гірших, ніж у цьому Договорі оренди.

Також пунктом 9.2. укладених Договорів оренди визначено, що одним із прав Орендаря є право передачі в суборенду земельної ділянки.

Однак Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення ефективності використання земель сільськогосподарського призначення державної власності" №3272-IX від 27.07.2023 законодавцем унормовано право землекористувача користуватися іншими правами, передбаченими законом або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно статті 651 Цивільного кодексу України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 19 ЦК України особа має право на самозахист свого цивільного права від порушень і протиправних посягань. Способи самозахисту мають відповідати змісту права, що порушене, характеру дій, якими воно порушене, а також наслідкам, що спричинені цим порушенням. Способи самозахисту можуть обиратися самою особою чи встановлюватися договором або актами цивільного законодавства. Водночас частина друга статті 13 ЦК України встановлює загальне правило, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Таким чином, частина друга статті 651 ЦК України дозволяє розірвання договору лише тоді, коли порушення має істотний характер, оскільки має дотримуватися принцип пропорційності порушення і відповідальності.

Контрагент може порушити як основне зобов`язання, заради якого укладався договір, так і будь-який інший договірний обов`язок. Якщо має місце порушення будь-якого договірного обов`язку, у кредитора теоретично виникає право на розірвання договору, але і таке порушення має бути істотним для наділення кредитора правом на судове розірвання порушеного договору.

Оскільки частина друга статті 651 ЦК України вказує на те, що договір може бути розірвано і в деяких випадках, передбачених законом або договором, то і в цьому випадку має застосовуватись критерій істотності порушення договірних умов, оскільки зворотнє може призвести до того, що кредитор, який має відповідно до закону або договору право на відмову від нього або розірвання, може ним скористатися за найменший відступ від умов договору. Таке положення є неприпустимим, оскільки може підірвати стабільність цивільного обороту і є надзвичайно несправедливим нехтуванням правовим принципом пропорційності тяжкості порушення і відповідальності.

Незастосування критерію істотності позбавляє порушника можливості заперечувати проти розірвання договору і провокує кредитора відмовлятися від договору (розривати) під прикриттям найменшого порушення.

Аналогічний висновок викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09.12.2020 у справі №199/3846/19.

При оцінці істотності порушення умов договору як підстави для його розірвання необхідно враховувати такі чинники: 1) значущість шкоди від порушення; 2) фактор неможливості або ускладненості покладання відповідальності за збитки на боржника; 3) значущість порушення як такого; 4) втрату кредитором інтересу у виконанні договору; 5) втрату довіри до боржника; 6) фактор передбачуваних негативних наслідків порушення; 7) принциповість суворого дотримання умов договору; 8) інтерес боржника у збереженні договору; 9) ступінь виконання договору до моменту його розірвання; 10) відсутність інтересу боржника у збереженні договору; 11) не оспорювання боржником здійсненої кредитором односторонньої відмови протягом розумного строку; 12) звільнення боржника від відповідальності за допущене порушення; 13) недобросовісність боржника; 14) врахування вини кредитора і його добросовісності; 15) неодноразовість порушення (визначення істотності порушення за сукупністю); 16) публічний характер порушеного договору; 17) неусунення боржником порушення в додатковий термін; 18) ненадання боржникові можливості усунути порушення; 19) готовність боржника усунути порушення, виражена у вигляді відповідного запиту; 20) об`єктивну неможливість усунення порушення; 21) можливість легкого виправлення порушення силами кредитора або залучених ним осіб.

Одним із факторів, що може братися до уваги, є питання про те, наскільки боржник, який порушив договір, реально заінтересований у збереженні договору: чи не спричинить розірвання договору для нього значної шкоди. Розірвання порушеного договору як санкція має бути максимально збалансованим і відповідати тяжкості правопорушення.

Іншим критерієм істотності порушення договору, закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Слід зазначити, що головною метою укладення Договорів оренди землі для орендодавця є отримання орендної плати. Проте позивач не посилається на неналежне виконання умов договорів в частині своєчасного та повного внесення орендної плати відповідачем-1.

Господарський суд зазначає, що на момент переходу від ПрАТ "Насінневе" до ТОВ "Слобожанське-Агро" права оренди земельних ділянок було порушено діюче законодавство, однак в подальшому законодавцем було унормовано право землекористувача користуватися іншими правами, передбаченими законом або договором.

В свою чергу, право передачі у суборенду земельних ділянок без згоди Орендаря, яке закріплено в укладених Договорах оренди земельних ділянок сторонами, є наближеним за правовим змістом до вчиненого ПрАТ "Насінневе" та ТОВ "Слобожанське-Агро" правочину.

Відтак позивачем не доведено істотності порушення умов договору оренди землі в розумінні ч. 2 ст. 651 ЦК України, а тому це не може бути підставою для розірвання договору.

Господарський суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог про розірвання договорів оренди землі, а відтак відсутні підстави для задоволення вимог про повернення спірних земельних ділянок позивачу, як похідних вимог.

Враховуючи викладене, господарський суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ "НАСІННЕВЕ", ТОВ "Агроцентр-Україна" та ТОВ "Слобожанське-Агро".

СУДОВІ ВИТРАТИ

За приписами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 7, 41 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до відповідача-1 Публічного акціонерного товариства "НАСІННЕВЕ", відповідача-2 Ліквідатора ПрАТ "НАСІННЕВЕ" арбітражної керуючої Дикаленко Аліни Віталіївни, відповідача-3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанське-Агро" про припинення дії спірного договору та витребування земельної ділянки в межах справи №904/6735/20 за заявою ПрАТ "Страхова компанія "Інгосстрах" до боржника ПрАТ "Насінневе" про визнання банкрутом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 11.10.2024.

Суддя С.В. Мартинюк