ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

"14" жовтня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/4407/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М., розглянувши матеріали вх. №4515/24

за позовом: Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (49005, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 21-а)

до відповідача: Ренійського відділення Ізмаїльської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області (68600, Одеська обл., Ренійський р-н, м. Рені, вул. Дунайська, буд. 88-А)

про стягнення 7 871,09 грн

ВСТАНОВИВ:

7.10.2024 Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Ренійського відділення Ізмаїльської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області, в якій просить стягнути з відповідача кошти у сумі 7 871,09 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що правові підстави отримання відповідачем грошових коштів на суму 7 871,09 грн, перерахованих відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) згідно зі статтею 47 Закону України "Про виконавче провадження" як коштів для задоволення вимог стягувача, які в свою чергу були отримані від реалізації майна боржника під час здійснення зведеного виконавчого провадження №48501594, відпали через визнання електронних торгів з реалізації арештованого майна боржника ТОВ "Лагуна Рені" судом недійсними, у зв`язку з чим отримані кошти підлягають поверненню відповідно до статті 1212 ЦК України.

При цьому, у якості відповідача у справі позивач зазначає саме Ренійське відділення Ізмаїльської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області із зазначенням коду .

Водночас, як встановлено судом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, належить Ізмаїльській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС в Одеській області, яка є припиненою в результаті її реорганізації 15.05.2019, про що внесено відповідний реєстраційний запис.

При цьому, суд було здійснено запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Ренійського відділення Ізмаїльської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області за кодом та встановлено, що останнє є філією (іншим відокремленим підрозділом) Ізмаїльської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області. При цьому, 24.05.2018 внесено рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. За змістом частини першої цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, який викладено у постанові від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18 ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Склад учасників справи в господарському процесі визначено статтею 41 ГПК України, а саме, відповідно до частини першої цієї статті у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Статтею 44 ГПК України визначається процесуальна правоздатність та процесуальна дієздатність. Зокрема, усі фізичні і юридичні особи здатні мати процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, боржника (процесуальна правоздатність). Юридична особа набуває процесуальних прав та обов`язків у порядку, встановленому законом, і здійснює їх через свого представника (частини перша, п`ята).

За приписами статті 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Зі змісту вказаних норм убачається, що сторонами в господарському процесі можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Згідно з частинами другою, третьою статті 81 Цивільного кодексу України юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права. Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. Порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюються Конституцією України та законом.

Частиною четвертою статті 91 Цивільного кодексу України визначено, що цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Водночас, частинами першою, другою, третьою, п`ятою статті 95 Цивільного кодексу України унормовано, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності (частина четверта статті 95 Цивільного кодексу України).

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у господарському процесі. Тому справи, в яких стороною виступає філія чи представництво суб`єкта господарювання (відокремлений підрозділ державного органу), не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, у зв`язку із відсутністю сторони у господарському процесі, до якої пред`явлено позов, а отже неможливістю вирішення господарського спору.

З урахуванням цивільно-правового статусу філій та представництв недопустимою є участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу, як складової частини юридичної особи, що його створила.

Аналогічні висновки щодо процесуального статусу філій та представництв зроблені Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду (щодо цивільного процесу) у постановах від 14.06.2021 у справі № 760/32455/19, від 07.07.2021 у справі № 712/13066/18, від 10.11.2021 у справі № 552/2889/20, від 09.02.2022 у праві № 607/4090/21, від 09.02.2022 у справі № 213/4206/19, від 18.05.2022 у справі № 552/3667/19, від 08.03.2023 у справі № 464/4338/21.

Вказане свідчить про сталість судової практики суду касаційної інстанції при вирішенні питання процесуального статусу філії чи представництва у справі.

Як встановлено судом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач у позовній заяві зазначив у якості відповідача у цій справі Ренійське відділення Ізмаїльської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області, яке є філією (іншим відокремленим підрозділом) Ізмаїльської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області.

Таким чином, оскільки відповідач Ренійське відділення Ізмаїльської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області не має статусу юридичної особи, він не може виступати стороною у господарському процесі, а відтак поданий на розгляд суду спір у справі №916/4407/24 вирішенню в порядку господарського судочинства не підлягає, з огляду на що суд відмовляє у відкритті провадження у справі у порядку п. 1 ч.1 ст. 175 ГПК України.

Одночасно, суд роз`яснює, що позовна заява може бути розглянута в порядку господарського судочинства, якщо вона буде подана до юридичної особи або до юридичної особи в особі відокремленого підрозділу, за наявності відповідних повноважень у останнього, докази яких мають бути додані Позивачем до позовної заяви.

Керуючись п. 1 ч.1 ст.175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до Ренійського відділення Ізмаїльської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про стягнення 7 871,09 грн.

2. Повернути Південному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Одеса) позовну заяву №4515/24 від 7.10.2024.

Ухвала набрала чинності 14.10.2024 та може бути оскаржена в порядку ст.256 ГПК України.

Суддя Ю.М. Щавинська