ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"09" жовтня 2024 р. Справа№ 910/20417/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Корсака В.А.

Алданової С.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги

ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 (повний текст складено 04.11.2022)

у справі №910/20417/21 (суддя Т.М. Ващенко)

за позовом Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк"

до Міністерства юстиції України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 1) Державний реєстратор Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц Світлана Олександрівна,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 2) Приватне підприємство "Ратмир-Соло",

3) Приватне підприємство "Раном",

4) ОСОБА_2 ,

5) Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Проксима",

6) Товариство з обмеженою відповідальністю "Феномен Солюшнз" (Phenomen Solutions LTD),

про визнання протиправними та скасування наказів,-

в с т а н о в и в :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/20417/21 позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, ОСОБА_1 , який не є учасником справи, подав до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення від 18.10.2022 у справі №910/20417/21 повністю.

На думку апелянта оскаржуване рішення є необґрунтованим та безпідставним, винесене судом за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, що у свою чергу призвело до неправильного застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно" та статті 17, 36 Закону України "Про іпотеку".

У поданій апеляційній скарзі заявник зазначив, що оскаржуваним рішенням суд вирішив питання про його права, свободи та інтереси, скасувавши наказ Міністерства юстиції України від 10.07.2020 №2377/5 та обмеживши таким чином право розпорядження апелянтом квартири, за адресою АДРЕСА_1 , якої на праві власності належить ОСОБА_1 на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26.02.2020 у справі № 752/8858/18.

Також в поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/20417/21.

На обґрунтування поданого клопотання заявник зазначає, що лише 01.10.2024 йому стало відомо від ОСОБА_2 про рішення від 16.04.2024 КГС у складі ВСУ у справі №910/20417/21, а також що рішенням від 18.10.2022 задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк".

У зв`язку з чим скаржник просить суд визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити строк на оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/20417/21.

Згідно з протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 02.10.2024 апеляційну скаргу передано колегії у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Алданова С.О.

Дослідивши клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, судова колегія зазначає таке.

Право на апеляційний перегляд справи, передбачене п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України є гарантованим правом на перегляд у суді апеляційної інстанції справи, розглянутої судом першої інстанції по суті (абз. 8 пп. 2.2 п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 17.03.2020 р. № 5-р/2020).

Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням. Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути визначені докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Судова колегія зазначає, що поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій конкретною особою.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує, виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні ст. 256 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність для нього, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Сам лише факт подання стороною клопотання про поновлення строку не зобов`язує суд автоматично поновити цей строк, оскільки клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на положення ГПК України повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Згідно ч. 1 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

У даному випадку ОСОБА_1 не брав участі у даній справі, однак він вважає, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про його права, інтереси та обов`язки.

У постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2019 у справі № 62/112 та від 16.01.2020 у справі №925/1600/16 зазначено, що при розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважає, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали апеляційної скарги на предмет їх відповідності статтям 258, 259 ГПК України, та за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи для відмови у відкритті апеляційного провадження з інших підстав, відкриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою такої особи та має належним чином дослідити і встановити, чи вирішив суд в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги.

Якщо ж при цьому судом апеляційної інстанції буде встановлено, що права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права, інтереси та (або) обов`язки у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд не позбавлений права закрити апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України.

Тобто, на стадії відкриття апеляційного провадження суд не вирішує питання щодо наявності (відсутності) порушення оскаржуваним рішенням прав, інтересів та (або) обов`язків апелянта, оскільки дані обставини вирішуються (встановлюються) під час апеляційного перегляду справи.

Таким чином, на даній стадії розгляду справи (вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження) колегія суддів не вирішує питання щодо наявності (відсутності) порушення оскаржуваним рішенням прав, інтересів та (або) обов`язків ОСОБА_1 .

При цьому апеляційний суд встановив, що апеляційна скарга на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/20417/21 вже подавалась ОСОБА_1 (вх. №09.1-04.1/3757/23 від 18.05.2023, том 9 стор. 167 справи).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2023 було поновлено ОСОБА_1 строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/20417/21 та було відкрито апеляційне провадження за його апеляційною скаргою.

Проте ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2023 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі № 910/20417/21 на підставі клопотання Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк" про закриття апеляційного провадження.

Виходячи з вище викладеного, ОСОБА_1 вже було відомо про рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/20417/21 ще задовго до подачі повторної апеляційної скарги.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вказані доводи скаржника щодо поважності поновлення строку на подання апеляційної скарги оцінює критично. При цьому суд відзначає, що вдруге апеляційну скаргу скаржник подав 02.10.2024, тобто через півтора роки після подання першої апеляційної скарги.

Крім того в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2023 колегія суддів зазначила, що рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/20417/21 не є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі - ОСОБА_1 , виходячи з приписів пункту 3 частини першої статті 264 Господарського процессуального кодексу України, у зв`язку з чим було закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/20417/21.

Ця ухвала прийнята щодо окремого процесуального документа - апеляційної скарги ОСОБА_1 . Вона не оскаржена, набрала чинності і продовжує свою дію. Нею вирішено питання можливості оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/20417/21 ОСОБА_1 .

Господарський процесуальний кодекс України не передбачає можливості повторної подачі апеляційної скарги в такій ситуації, коли ухвала Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2023 не скасована.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Колегія суддів також враховує, що за практикою Європейського суду з прав людини, право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, який є одним з основних елементів верховенства права. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справах "Мельник проти України", "Мушта проти України").

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України з 1997 року, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Пономарьов проти України" (№3236/03 від 03.04.2008) вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків на оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Згідно з принципом res judicata жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і ухвалення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії").

Усі учасники справи поставлені законом у рівні умови, у зв`язку з чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одній зі сторін перед іншими учасниками судового процесу призведе до порушення вказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Враховуючи наведене у сукупності, керуючись принципами рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та неупередженості суду, апеляційний господарський суд вважає, що скаржник не надав належних доказів на підтвердження поважності наведених в обґрунтування заяви про поновлення строку на подання апеляційної скарги підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 260 ГПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 261 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України).

Копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному ст. 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції (ч. 4 ст. 261 ГПК України).

Апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/20417/21 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України.

Керуючись ст. 234, 260, 261 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/20417/21.

2. Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3. Надіслати скаржнику апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді В.А. Корсак

С.О. Алданова