УХВАЛА

м. Київ

15.10.2024Справа № 910/12645/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінтегра Телеком» про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінтегра Телеком»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луміна»

про стягнення 82963,05 грн.

без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сінтегра Телеком» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луміна», в якому просило стягнути за договором про надання послуг доступу до мережі Інтернет від 01.12.2018 № 3287 основну заборгованість у сумі 80000 грн. за надані послуги в липні 2024 року, інфляційні втрати в сумі 480 грн., три проценти річних у розмірі 465,57 грн. та штрафні санкції у розмірі 2017,48 грн.

Разом із позовною заяву подано заяву про забезпечення позову, в якій позивачем наголошено на порушенні відповідачем умов договору про надання послуг доступу до мережі Інтернет від 01.12.2018 № 3287 у частині оплати послуг за липень 2024 року в сумі 80000 грн. згідно з направленим рахунком від 01.07.2024 № 388.

При цьому позивач звернув увагу, що відповідно до інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за відповідачем не зареєстровано на праві власності нерухоме майно, на яке можливо було би звернути стягнення в разі задоволення позову.

У той же час, як відомо позивачу, у відповідача перебуває на праві власності волоконно-оптичні кабелі зв`язку, прокладені в кабельній каналізації електрозв`язку ПАТ «Укртелеком» на території м. Вишгород, що використовується відповідачем у господарській діяльності.

За наведених обставин, позивач просив накласти заборону Товариству з обмеженою відповідальністю «Луміна» на відчуження та розпорядження волоконно-оптичними кабелями зв`язку, які йому належать, та що прокладені в кабельній каналізації електрозв`язку ПАТ «Укртелеком» на території м. Вишгород.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позов. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 79 ГПК України).

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Водночас, позивачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні статей 76, 77 ГПК України, із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів щодо забезпечення позову, та які би свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Так, зазначені позивачем обставини щодо відсутності зареєстрованого за відповідачем на праві власності нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення в разі невиконання рішення суду про задоволення позову, не є безумовними підставами для застосування заходів забезпечення позову.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про вжиття заявлених заходів забезпечення позову в даній справі.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 140, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінтегра Телеком» про забезпечення позову у справі № 910/12645/24 відмовити повністю.

Ухвала набирає законної після її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Дата підписання: 15.10.2024 року.

Суддя К.В. Полякова