ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" жовтня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/2683/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Літвінов С.В.,

при секретарі судового засідання Липі Т.О.

отримавши заяву Державного підприємства Комбінат "Прогрес" Державного агентства резерву України (03126, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 24; ідентифікаційний код 14373207) про заміну стягувача у виконавчому документі по справі №910/7001/23 за позовом Державної організації Комбінат "Прогрес" Державного агенства резерву України; (бульвар Вацлава Гавера,24,Київ,03126) до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАРУС АЛЬЯНС" (вул. Троїцька, 33 А, офіс 402,Одеса,65012) про стягнення 80568,34 грн.

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Державна організація Комбінат "Прогрес" Державного агенства резерву України звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРУС АЛЬЯНС", в якому просить господарський суд про стягнення 80568,34грн.

Рішенням від 22.11.2021 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАРУС АЛЬЯНС" на користь Державної організації Комбінат "Прогрес" Державного агенства резерву України основний борг в розмірі 80568,34грн. та 2270грн. судового збору.

27.09.2024 року на адресу суду надійшла заява Державного підприємства Комбінат "Прогрес" Державного агентства резерву України про заміну стягувача у виконавчому документі (вх. № 2-1537/24) у справі № 916/2683/21

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.10.2024 прийнято заяву Державного підприємства Комбінат Прогрес Державного агентства резерву України про заміну стягувача по справі №916/2683/21 та призначено судове засідання для розгляду заяви на 10.10.2024 о 14:10.

В судове засідання від 10.10.2024 представники сторін не з`явилися.

В обґрунтування своєї заяви заявник зазначає, що на підставі наказу Господарського суду Одеської області від 22.12.2021 у справі № 916/2683/23 ДО Комбінат «Прогрес» Державного агентства резерву України звернулось за примусовим виконанням рішення суду яке набрало законної сили. На підставі вищевказаних документів Приморським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.01.2022 за № 68216486, а також принято постанови про арешт коштів боржника від 26.01.2022, 31.01.2022, 12.09.2023. Станом на момент звернення до суду триває примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області, відомості про припинення діяльності боржника (ТОВ "ПАРУС АЛЬЯНС") в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні.

Проте, як зазначає заявник, розпорядженням Кабінетом Міністрів України від 26.05.2023 №462-р погоджено з пропозицію Державного агентства резерву щодо реорганізації державних організацій шляхом перетворення їх в державні підприємства. На підставі наказу Державного агентства резерву України від 29.05.2023 №94 «Про реорганізацію (перетворення) Державна організація Комбінат «Прогрес» Державного агентства резерву України припинила свою діяльність і була реорганізована (перетворена) в Державне підприємство «Комбінат «Прогрес» Державного агентства резерву України яке являється правонаступником, а відтак постала необхідність звернутись до суду про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про її задоволення з огляду на наступне:

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 2 частини 1 статті 2 Закону України Про виконавче провадження визначено, що обов`язковість виконання рішення є однією із засад виконання виконавчого провадження.

Частиною 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; обов`язковість судового рішення.

За змістом статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

У рішенні у справі Янголенко проти України від 10.12.2009 Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес.

Таким чином, оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України Про виконавче провадження, який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

За приписами ст. 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч.5 ст.334 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Правонаступництво як інститут процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

У постанові від 3 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, також зазначила про те, що як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 Господарського процесуального кодексу України (пункти 74 та 75 зазначеної вище постанови).

Основою процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному праві, яке настало після відкриття провадження у справі. Виходячи з цього, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав та обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір (постанова Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №5010/2403/2011-14/120).

Зазначеною статтею Господарського процесуального кодексу України передбачено процесуальне правонаступництво у зв`язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі, заміни кредитора або боржника у зобов`язанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України).

За приписами п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст.513 Цивільного кодексу унормовано, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Отже, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Аналогічна правова позиція у таких правовідносинах викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах Верховного Суду від 17.02.2020 по справі №910/5737/15-г, від 20.03.2020 по справі № 906/703/16, від 06.02.2020 по справі № 908/2251/18, від 15.08.2019 по справі № 904/4253/17, від 16.04.2020 по справі № 5023/5604/11, від 02.11.2022 по справі №905/306/17.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення

Частиною 1 ст. 106 Цивільного кодексу передбачено, що злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Положеннями ч.5 ст.107 Цивільного кодексу України, юридична особа - правонаступник, що утворилася внаслідок поділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, що припинилася, які згідно з розподільчим балансом перейшли до іншої юридичної особи - правонаступника. Якщо юридичних осіб - правонаступників, що утворилися внаслідок поділу, більше двох, таку субсидіарну відповідальність вони несуть солідарно.

Як видно з матеріалів заяви, розпорядженням Кабінетом Міністрів України від 26.05.2023 №462-р погоджено з пропозицію Державного агентства резерву щодо реорганізації державних організацій шляхом перетворення їх в державні підприємства. На підставі наказу Державного агентства резерву України від 29.05.2023 №94 «Про реорганізацію (перетворення) Державна організація Комбінат «Прогрес» Державного агентства резерву України припинила свою діяльність і була реорганізована (перетворена) в Державне підприємство «Комбінат «Прогрес» Державного агентства резерву України яке являється правонаступником.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Отже, суд дійшов висновку, що правонаступником майна, всіх прав та обов`язків Державної організації комбінат ПРОГРЕС Державного агентства резерву України є Державне підприємство "Комбінат "ПРОГРЕС" Державного агентства резерву України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви Державного підприємства Комбінат Прогрес Державного агентства резерву України за вх.№2-1537/24 від 27.09.2024 про заміну сторони виконавчого провадження по справі №916/2683/21.

Керуючись ст. ст. 334, 234, Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Державного підприємства Комбінат Прогрес Державного агентства резерву України (03126, м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 24, ) за вх.№2-1537/24 від 27.09.2024 про заміну сторони виконавчого провадження по справі №916/2683/21 - задовольнити.

2. Замінити стягувача у справі №916/2683/21 з Державної організації Комбінату Прогрес Державного агентства резерву України (03126, м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 24, ) на його правонаступника Державне підприємство Комбінат Прогрес Державного агентства резерву України (03126, м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 24, ).

Повний текст ухвали підписано 15 жовтня 2024.

Ухвала набирає чинності 10.10.2024 та підлягає оскарженню в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Літвінов Сергій Володимирович