ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 рокуСправа № 912/1589/24

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коваленко Н.М.

при секретарі судового засідання Пастуховій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №912/1589/24 від 15.07.2024

за позовом: Першого заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури, код ЄДР 02910025, пр. Європейський, 4, м. Кропивницький, Кіровоградська обл., 25006, в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), код ЄДР 43877118, вул. Героїв АТО, 92, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл., 50103

до відповідача: Маловисківської міської ради, код ЄДР 04055373, вул. Спортивна, 6, м. Мала Виска, Новоукраїнський район, Кіровоградська обл., 26200

про стягнення 210 646,89 грн,

ПРЕДСТАВНИКИ:

від прокуратури - Мороз В.С., посвідчення №075368 від 01.03.2023;

від позивача - участі не брали;

від відповідача - Захватихата Т.В. (в порядку самопредставництва), витяг з ЄДР.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Першого заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до Маловисківської міської ради з вимогами:

1. Стягнути з Маловисківської міської ради (код ЄДРПОУ 0405573) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) (), шкоду, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок забруднення земельних ділянок у сумі 210 646,89 (двісті десять тисяч шістсот сорок шість гривень вісімдесят дев`ять копійок), зарахувавши кошти на р/р UА001146, ГУК у Кіров.обл./тг м.МВиска/19050200, код бюджетної класифікації 19050200, .

2. Стягнути з Маловисківської міської ради на користь Кіровоградської обласної прокуратури судовий збір у сумі 3 160 грн. сплачений за пред`явлення позовної заяви до суду за наступними реквізитами: одержувач - Кіровоградська обласна прокуратура, , р/рахунок: UА0004600, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, МФО: 820172, призначення платежу: повернення судового збору.

3. Про дату і час судового засідання повідомити сторони та Кіровоградську обласну прокуратуру.

Ухвалою від 15.07.2024 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/1589/24, ухвалив справу №912/1589/24 розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 13.08.2024 - 11:00, встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Відповідач у встановлений судом строк не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на позов.

Відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

12.08.2024 до господарського суду через систему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання №б/н від 12.08.2024 про відкладення (перенесення) розгляду справи (підготовчого засідання) та продовження строку проведення підготовчого провадження.

Ухвалою від 13.08.2024 господарський суд відмовив у задоволенні клопотання №б/н від 12.08.2024 відповідача про відкладення (перенесення) розгляду справи (підготовчого засідання) та продовження строку проведення підготовчого провадження. Закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 12.09.2024 об 11:00 год. Визначив резервну дату судового засідання 03.10.2024 об 11:00 год.

29.08.2024 на адресу суду від відповідача надійшли:

- клопотання №05-07/1405 від 22.08.2024 про долучення доказів до матеріалів справи;

- клопотання №05-07/1401 від 22.08.2024 про призначення комплексної експертизи.

Ухвалою від 03.10.2024 суд залишив без розгляду клопотання відповідача про призначення комплексної експертизи та про долучення доказів.

Позивач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується довідкою Господарського суду Кіровоградської області про доставку електронного листа.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні за відсутності представника позивача.

У судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги, представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Протокольною ухвалою від 03.10.2024 суд оголосив перерву в судовому засіданні до 11.10.2024 о 12:00 год.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача, господарський суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини сторін.

Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) (далі - Держекоінспекція) на підставі наказів №32-ТП від 13.02.2024, №49-ТП від 23.02.2024 та направлень №2-7-51 від 13.02.2024, №2-14-51 від 23.02.2024 на проведення планового заходу державного нагляду (контролю) додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища у період з 19.02.2024 по 23.02.2024 та з 26.02.2024 по 01.03.2024 проведено планову перевірку дотримання вимог правоохоронного законодавства в частині здійснення делегованих повноважень органів виконавчої влади Маловисківської міської ради (далі - відповідач).

Маловисківська міська рада орган місцевого самоврядування в Новоукраїнському районі Кіровоградської області, що представляє територіальну громаду, у складі якої, зокрема, є такі села: Лозуватка, Мануйлівка та Олександрівка.

За результатами проведення зазначеного планового заходу посадовими особами Держекоінспекції складено акт №6/5-5.1-5.2-3.1-3.2-3.3-3.4-3.5-8/24 від 19-28.02.2024 (далі - Акт перевірки), який підписаний головою Маловисківської міської ради, його першим заступником, начальником відділу земельних відносин та спеціалістом відділу містобудування, архітектури, будівництва та житлово-комунального господарства міської ради.

Примірник Акта перевірки отримано 28.02.2024 начальником відділу земельних відносин Маловисківської міської ради, про що свідчить відмітка останнього на акті.

Перевіркою встановлено та відображено у Акті порушення вимог природоохоронного законодавства при здійснені відповідачем повноважень у сфері управління відходами.

Зокрема, при проведенні перевірки встановлено факт забруднення земельних ділянок, на яких знаходяться несанкціоновані сміттєзвалища.

Так, за межами населеного пункту Лозуватка на земельній ділянці згідно географічних координат 48.6025728,31.5927 площею 11 135 кв.м складуються тверді побутові відходи, будівельні відходи та відходи рослинного походження (висота шару відходів становить 0,8 м).

Аналогічні відходи розміщені на земельній ділянці згідно географічних координат 48.6115163,31.7063853 площею 3 348,54 кв.м, розташованій за межами населеного пункту Мануйлівка (висота шару відходів - 0,3 м) та земельній ділянці з координатами 48.533709,31.634161 площею 4 650 кв.м, розміщеній за межами населеного пункту Олександрівка (висота шару відходів - 0,8 м).

В ході перевірки відділом інструментально - лабораторного контролю відібрано проби ґрунту на вищезазначених несанкціонованих сміттєзвалищах, про що складено акти відбору проб ґрунтів №№13-24 від 19.02.2024, 14-24 від 20.02.2024 та 15-24 від 20.02.2024.

За результатами вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів відібраних проб встановлено забруднення земельних ділянок сульфатами, фосфором, амонієм та хлоридами, що відображено у протоколах №№13-24 від 27.03.2024, 14-24 від 27.03.2024 та 15-24 від 27.03.2024.

21.02.2024 Держекоінспекцією складено протокол №216990 про адміністративне правопорушення відносно першого заступника голови Маловисківської міської ради Бакалінського О.М., згідно із яким встановлено факти забруднення, засмічення земельних ділянок твердими побутовими відходами за межами населених пунктів, а саме Мануйлівка, Паліївка, Миролюбівка, Первомайське, Лозуватка, Олександрівка, що є порушенням ст. 35 Закону України "Про охорону земель".

Постановою №216990 від 21.02.2024 Держекоінспекції визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 52 КУпАП (Псування і забруднення сільськогосподарських та інших земель), першого заступника голови Маловисківської міської ради Бакалінського О.М. та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 020,00 грн.

Копію постанови №216990 отримано під розписку особисто Бакалінським О.М. 21.02.2024, яка останнім не оскаржувалася.

Штраф в добровільному порядку сплачено, про що свідчить квитанція.

Працівниками екологічної інспекції у відповідності до Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом №171 від 27.10.1997 Міністерства охорони навколишнього природного середовища (далі - Методика), здійснено відповідні розрахунки розміру шкоди, яка заподіяна в результаті забруднення земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства на вказаних земельних ділянках.

Так, згідно із зазначеними розрахунками, розмір шкоди становить:

- 26 641,83 грн, що заподіяна в результаті забруднення земельної ділянки з координатами 48.6115163,31.7063853 за межами с. Мануйлівка;

- 88 592,85 грн, що заподіяна в результаті забруднення земельної ділянки з координатами 48.6025728,31.5927 за межами с. Лозуватка;

- 95 412,21 грн, що заподіяна в результаті забруднення земельної ділянки з координатами 48.533709,31.634161 за межами с. Олександрівка.

Загальний розмір шкоди, яка заподіяна в результаті забруднення вище зазначених земельних ділянки становить 210 646,89 грн.

Держекоінспекцією на адресу Маловисківської міської ради надіслано претензії №3.1/76-ПР від 16.04.2024 на суму 95 412,21 грн, №3.1/75-ПР від 16.04.2024 на суму 88 592,85 грн, №3.1/74-ПР від 16.04.2024 на суму 26 641,83 грн, до яких додано розрахунки розміру шкоди.

Згідно повідомлення про вручення поштового повідомлення зазначені претензії отримано відповідачем 19.04.2024.

Як вказується у позовній заяві шкода у зазначеному розмірі залишається не відшкодованою.

Наведені обставини стали підставою для звернення прокурора з позовом до суду.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Повноваження прокурора з виконання покладених на нього функцій щодо представництва інтересів громадянина або держави в суді регулюється ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", частиною 3 якої передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч.4 цієї статті.

Частиною 3 статті 53 ГПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 зазначено, що невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає цьому органу можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

У ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), затвердженого наказом №40 від 24.02.2023 Державної екологічної інспекції України, Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується.

Повноваження Держекоінспекції поширюються на територію Дніпропетровської та Кіровоградської областей.

Відповідно до покладених на Держекоінспекцію функцій:

- здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема, про охорону земель, надр, щодо з здійснення заходів із запобігання забрудненню земель хімічними і радіоактивними речовинами, відходами, стічними водами (п. 2 р. ІІ Положення);

- проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням і здійснює лабораторні вимірювання (випробування) (п. 3 р. ІІ Положення);

- складає протоколи про адміністративні правопорушення та розглядає справи про адміністративні правопорушення, накладає адміністративні стягнення у випадках, передбачених законом (п. 8 р. ІІ Положення);

- пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами (п. 9 р. ІІ Положення).

За таких обставин, Держекоінспекція є органом, уповноваженим державною здійснювати повноваження щодо захисту порушених інтересів держави у зазначеній сфері правовідносин.

З долучених до матеріалів позовної заяви письмових доказів вбачається, що уповноваженим органом контролю Держекоінспекцією проведено плановий захід державного нагляду (контролю) дотримання вимог природоохоронного законодавства щодо Маловисківської міської ради, за результатом якого складено Акт перевірки, у якому, серед іншого, зафіксовано виявлені порушення у сфері управління відходами на території органу місцевого самоврядування, у тому числі й факти наявності несанкціонованих сміттєзвалищ.

Отже, Держекоінспекції було відомо про наявність порушень інтересів держави у сфері поводження з відходами саме з часу завершення перевірки та складення відповідного акта.

Разом з тим, всупереч покладених законодавством повноважень, Держекоінспекція у передбаченому законом порядку належних, своєчасних та ефективних заходів на захист та відновлення порушених інтересів держави не вжила.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Враховуючи вищевикладене, а також нездійснення відповідним органом повноважень щодо захисту інтересів держави, його бездіяльність, суд вважає достатньо обґрунтованою зі сторони прокурора наявність підстав для представництва в суді інтересів держави відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" шляхом звернення до суду в інтересах держави в особі Держекоінспекції з позовом до Маловисківської міської ради про стягнення шкоди (збитків), заподіяної внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства.

Про намір звернутися до суду з позовною заявою Кіровоградською обласною прокуратурою на виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" повідомлено Держекоінспекцію листом №12-184ВИХ-24 від 19.06.2024.

Вирішуючи спір, господарський суд враховує таке.

Відповідно до ст. 13, 14 Конституції України передбачено, що земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Статтею 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають природні ресурси, які залучені в господарській обіг, так і невикористані в народному господарстві в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ) ландшафти та інші природні комплекси.

Положеннями ст. 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог, зокрема, здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.

Згідно з ст. 96 Земельного кодексу України на землекористувачів покладено обов`язок додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля.

Статтею 35 Закону України "Про охорону земель" передбачено, що власники і землекористувачі при здійсненні господарської діяльності зобов`язані, зокрема, дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України, проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів, забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям; уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.

Згідно з ч. 1 ст. 167 Земельного кодексу України, якій кореспондується ч. 1 ст. 45 Закону України "Про охорону земель", господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад встановлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється.

У разі виявлення фактів забруднення ґрунтів небезпечними речовинами спеціально уповноважені органи виконавчої влади у галузі охорони земель вживають заходів до обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій, незалежно від форм власності, притягнення винних до відповідальності згідно із законом і проведення в установленому порядку робіт з дезактивації, відновлення забруднених земель, консервації угідь і визначення режимів їх подальшого використання (ч.2 ст.45 Закону України "Про охорону земель").

Відповідно до ст. 46 Закону України "Про охорону земель" при здійсненні господарської діяльності, пов`язаної із зберіганням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням і захороненням відходів, забезпечуються, зокрема, запобігання негативному впливу об`єктів поводження з відходами, що використовуються для збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення відходів на ґрунтовий покрив прилеглих територій.

Правові, організаційні, економічні засади діяльності щодо запобігання утворенню, зменшення обсягів утворення відходів, зниження негативних наслідків від діяльності з управління відходами, сприяння підготовці відходів до повторного використання, рециклінгу і відновленню з метою запобігання їх негативному впливу на здоров`я людей та навколишнє природне середовище регулюються Законом України "Про управління відходами".

Згідно п. 7 ч.1 ст.1 Закону України "Про управління відходами" відходами є будь-які речовини, матеріали і предмети, яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про управління відходами" власник або користувач земельної ділянки, на якій виявлено відходи, власник яких не встановлений, невідкладно, але не пізніше 24 годин з моменту виявлення таких відходів, інформує про це орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади. Орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади із залученням територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, територіального органу Національної поліції України встановлює утворювача або власника виявлених відходів.

Частиною 4 ст. 12 Закону України "Про управління відходами" передбачено, якщо власник відходів не встановлений, передача відходів до суб`єкта господарювання у сфері управління відходами та усунення негативних наслідків, спричинених відходами, здійснюється за рахунок державного або місцевого бюджету.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України "Про управління відходами" збирання, перевезення та/або оброблення відходів, власник яких не встановлений організовують місцеві державні адміністрації (якщо відходи виявлені за межами населених пунктів) та органи місцевого самоврядування (якщо відходи виявлені у межах населених пунктів). Збирання, перевезення та/або оброблення відходів, виявлених у межах населених пунктів здійснюють суб`єкти господарювання у сфері управління відходами.

Статтею 26 Закону України "Про управління відходами" передбачені повноваження органів місцевого самоврядування у сфері управління відходами, серед яких, зокрема до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері управління відходами відносяться: участь у реалізації державної політики у сфері управління відходами; участь у розробленні та реалізації регіональних планів управління відходами; затвердження місцевих планів управління відходами; вирішення питань щодо розміщення на території відповідних територіальних громад об`єктів оброблення відходів; створення пунктів роздільного збирання побутових відходів.

До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері управління відходами, зокрема, належить забезпечення ліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ у межах населених пунктів.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Статтею 56 Закону України "Про охорону земель" встановлено, що юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Частиною 1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст. 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

При цьому у вирішенні спорів про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, слід виходити з презумпції вини правопорушника, тобто на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки відповідача та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, в свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Відсутність хоча б одного із зазначених елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

Для визначення порядку розрахунку розмірів відшкодування шкоди органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання та фізичними особами, через забруднення земель хімічними речовинами, їх засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами, допущеного внаслідок дії чи бездіяльності і поширюється на всі землі України незалежно від їх категорії та форм власності наказом №171 від 27.10.1997 Міністерства охорони навколишнього природного середовища України затверджено Методику визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства (далі - Методика).

Методика застосовується під час встановлення розмірів шкоди від забруднення (засмічення) земель будь-якого цільового призначення, що сталося внаслідок несанкціонованих (непередбачених проектами, дозволами) скидів (викидів) речовин, сполук і матеріалів, внаслідок порушення норм екологічної безпеки у разі зберігання, транспортування та проведення вантажно-розвантажувальних робіт, використання пестицидів і агрохімікатів, токсичних речовин, виробничих і побутових відходів; самовільного розміщення промислових, побутових та інших відходів (п. 1.3 Методики).

Як зазначалось вище, відходи - це будь-які речовини, матеріали і предмети, яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися.

Згідно з пунктами 3.1., 3.3 Методики землі вважаються забрудненими, якщо в їх складі виявлені негативні кількісні або якісні зміни, що сталися в результаті господарської діяльності чи впливу інших чинників. При цьому зміни можуть бути зумовлені не тільки появою в зоні аерації нових шкодочинних речовин, яких раніше не було, а і збільшенням вмісту речовин, що перевищує їх гранично допустиму концентрацію, які характерні для складу незабрудненого ґрунту або у порівнянні з даними агрохімічного паспорта (для земель сільськогосподарського призначення). Факти забруднення (засмічення) земель встановлюються уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства шляхом оформлення актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення та засмічення земель.

Як встановлено судом, за результатами проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Маловисківською міською радою складено Акт перевірки та зафіксовано виявлені порушення у сфері управління відходами, а саме встановлено факт забруднення земельних ділянок, на яких знаходяться несанкціоновані сміттєзвалища.

Слід відзначити, що акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта (висновки викладені у постанові Верховного Суду від 14.04.2020 у справі №810/711/17).

При цьому, дії службових осіб Держекоінспекції з проведення вказаної перевірки та прийняте за її наслідками рішення, відповідачем не оскаржені.

Акт перевірки підписано головою Маловисківської міської ради, його першим заступником, начальником відділу земельних відносин та спеціалістом відділу містобудування, архітектури, будівництва та житлово-комунального господарства міської ради без будь-яких зауважень та заперечень.

Перевіркою встановлено, що площа забруднених земельних ділянок твердими побутовими відходами, будівельними відходами та відходами рослинного походження складає:

- 11 135 кв.м за межами населеного пункту Лозуватка згідно географічних координат 48.6025728,31.5927;

- 3 348,54 кв.м за межами населеного пункту Мануйлівка згідно географічних координат 48.6115163,31.7063853;

- 4 650 кв.м за межами населеного пункту Олександрівка згідно географічних координат 48.533709,31.634161.

Вимірювання площ забруднених земельних ділянок проводилось рулеткою вимірювальною зав. 1, свідоцтво про повірку №08-0/16718-2 від 12.05.2023, чинне до 12.05.2024.

Для встановлення факту забруднення спеціалістами Держекоінспекції відібрано проби ґрунтів, про що складено відповідні акти №№13-24 від 19.02.2024, 14-24 від 20.02.2024 та 15-24 від 20.02.2024, до яких додано карти-схеми місця відбору проб ґрунтів.

Відповідно до протоколів вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів №№13-24 від 27.03.2024, 14-24 від 27.03.2024 та 15-24 від 27.03.2024, в результаті інструментально-лабораторного дослідження проб ґрунтів виявлено забруднення земельних ділянок сульфатами, фосфором, амонієм та хлоридами.

Відповідачем доказів на спростування виявлених порушень суду не надано.

Крім того, відносно першого заступника голови Маловисківської міської ради Бакалінського О.М., складено протокол №216990 від 21.02.2024 про адміністративне правопорушення та винесено постанову №216990 від 21.02.2024 про накладення адміністративного стягнення, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 52 КУпАП (Псування і забруднення сільськогосподарських та інших земель).

Постанова не оскаржена відповідачем та є чинною.

На підставі викладеного, суд вважає доведеним той факт, що в діях відповідача має місце порушення приписів природоохоронного законодавства щодо поводження з відходами.

З метою встановлення розміру заподіяних державі збитків, Держекоінспекцією проведено розрахунки розміру шкоди, якими визначено загальну суму нанесеної державі шкоди через порушення відповідачем природоохоронного законодавства, що становить 210 646,89 грн.

Так, розмір шкоди від забруднення земель визначено за формулою 1 Методики: Рш = А х Гоз х Пд х Кз х Кн х Кег, (1), де РШ - розмір шкоди від забруднення земель, грн.; А - питомі витрати на ліквідацію наслідків забруднення земельної ділянки, значення якого дорівнює 0,5; ГОЗ - нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що зазнала забруднення (засмічення), грн/кв.м; ПД - площа забрудненої земельної ділянки, кв.м; КЗ - коефіцієнт забруднення земельної ділянки, що характеризує кількість забруднюючої речовини в об`ємі забрудненої землі залежно від глибини просочування; КН - коефіцієнт небезпечності забруднюючої речовини, значення якого визначається за додатком 1; КЕГ - коефіцієнт еколого-господарського значення земель визначається за додатком 2.

Слід зазначити, що під час вирішення подібних спорів суд має надавати оцінку, у тому числі розрахунку розміру заявленої до стягнення шкоди, зумовленої забрудненням земельної ділянки, встановлювати чи не здійснено такий розрахунок із порушеннями та чи підтверджується він документально.

Основою розрахунків розміру шкоди від забруднення земель є нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка зазнала забруднення (п. 4.2. Методики).

Відповідно до п. 4.7 Методики витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що зазнала забруднення, видає територіальний орган Держгеокадастру за місцем розташування земельної ділянки через центри надання адміністративних послуг.

Щодо земельних ділянок, грошова оцінка яких не проведена, застосовується нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області (п. 4.7.1. Методики).

Грошова оцінка, розрахована за підпунктом 4.7.1 цієї Методики використовується в формулі (1) замість нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п. 4.7.2. Методики).

Тобто, показник нормативної грошової оцінки земельної ділянки, який покладається в основу розрахунку розміру шкоди, має бути підтверджений належними доказами, визначеними законом.

У преамбулі до Закону України "Про оцінку земель" визначено, що цей Закон визначає правові засади проведення оцінки земель, професійної оціночної діяльності у сфері оцінки земель в Україні та спрямований на регулювання відносин, пов`язаних з процесом оцінки земель, забезпечення проведення оцінки земель, з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки земель, інформаційного забезпечення оподаткування та ринку земель.

Частиною 2 статті 20 Закону України "Про оцінку земель" визначено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Як вбачається з розрахунків заявленого до стягнення розміру шкоди, такий розрахунок проведений позивачем на підставі листа №8-22-0.555.3-487/290-24 від 27.02.2024 Відділу №3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (вх. № ДЕІ Придніпровського округу від 27.02.2024 №998/6.2-26-24) та листа №11-11-0.10-893/2-24 від 29.02.2024 Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (вх. № ДЕІ Придніпровського округу від 21.03.2024 №666/6.2-27-24), протоколів вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів.

У вказаних розрахунках нормативна грошова оцінка земельних ділянок, що зазнали забруднення, складає 3,35 грн/кв.м.

Разом з тим, будь - яких доказів на підтвердження вказаного розміру нормативної грошової оцінки забруднених земель суду прокурором не подано. Листи, на які містять посилання розрахунки шкоди, суду також не надано.

Посилання представника прокуратури в судових дебатах на наявність на загальнодоступному вебпорталі відомостей про нормативну грошову оцінку одиниці площі ріллі по області не враховується судом, позаяк, на такі обставини прокурор не посилався у позову, такі докази до позовної заяви не додані і, відповідно, такі обставини і докази не досліджувались судом у судовому засіданні.

За вказаних обставин неможливо перевірити правильність нарахування розміру заявленої до стягнення шкоди.

Таким чином, надані прокурором розрахунки розміру шкоди, зумовленої забрудненням земельних ділянок, здійснені із застосуванням даних, які не підтверджені неналежними доказами, отже не доведено розмір шкоди, який має бути стягнутий з відповідача внаслідок забруднення земельних ділянок.

З огляду на викладене, суд вважає, що надані прокурором докази в їх сукупності не доводять повного складу цивільного правопорушення, а саме наявності шкоди, а також не доводять розміру завданої шкоди, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

У відповідності до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з положеннями 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідності до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на прокурора.

Керуючись ст. 73-74, 76-77, 123, 129, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити учасникам справи.

Повне рішення складено 11.10.2024.

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.