ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2024 р. Справа№ 911/3039/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Тарасенко К.В.

Кравчука Г.А.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 01.10.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Червонянські аграрні інвестиції"

на рішення Господарського суду Київської області

від 29.02.2024 (повний текст складено та підписано 08.04.2024)

у справі №911/3039/23 (суддя О.О. Рябцева)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагростандарт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Валерайт"

Приватного підприємства "Червонянські аграрні інвестиції"

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерагростандарт" звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Валерайт" та Приватного підприємства "Червонянські аграрні інвестиції" про визнання недійсним договору від 27.06.2022 р. про відступлення права вимоги за договором поставки № 240112 від 24.01.2020 р., укладеного між Приватним підприємством "Червонянські аграрні інвестиції" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Валерайт".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ПП "Червонянські аграрні інвестиції" звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагростандарт" про стягнення заборгованості у зв`язку з частковим невиконанням останнім договору поставки № 240112 від 24.01.2020 р. В подальшому, рішенням Господарського суду Сумської області від 10.08.2021 р. у справі № 920/435/21 позовні вимоги задоволено; стягнуто з ТОВ "Інтерагростандарт" на користь ПП "Червонянські аграрні інвестиції" суму попередньої оплати в розмірі 2095340,00 грн. та відшкодування витрат по сплаті судового збору в сумі 31430,00 грн.

Позивач стверджує, що ПП "Червонянські аграрні інвестиції" без згоди Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагростандарт" відступило Товариству з обмеженою відповідальністю "Валерайт" право вимоги 2095340,00 грн за договором поставки № 240112 від 24.01.2020 р., а також 31430,00 грн судового збору за рішенням Господарського суду Сумської області від 10.08.2021 р. у справі № 920/435/21. Позивач вважає, що договір від 27.06.2022 р., укладений між ПП "Червонянські аграрні інвестиції" та ТОВ "Валерайт", про відступлення права вимоги за договором поставки № 240112 від 24.01.2020 р. є недійсним внаслідок порушення ст.ст. 203, 516 ЦК України та п. 9.8. договору поставки № 240112 від 24.01.2020 р., яким передбачено, що жодна зі сторін не має права передавати свої права та обов`язки третій стороні без письмової згоди іншої договірної сторони. Тобто, відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні, якщо обов`язковість такої згоди передбачено договором, є підставою для визнання недійсним на підставі ч. 1 ст. 203 ЦК України договору про відступлення права вимоги, оскільки він суперечить вимогам ч. 1 ст. 516 ЦК України.

Рішенням Господарського суду Київської області від 29.02.2024 позов задоволено повністю.

Визнано недійсним договір від 27.06.2022 р. про відступлення права вимоги за договором поставки № 240112 від 24.01.2020 р., укладений між Приватним підприємством "Червонянські аграрні інвестиції" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Валерайт".

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Валерайт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагростандарт" 1342,00 грн судового збору.

Стягнуто з Приватного підприємства "Червонянські аграрні інвестиції" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагростандарт" 1342,00 грн судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне підприємство "Червонянські аграрні інвестиції" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 29.02.2024 у справі №911/3039/23 та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте місцевим судом з порушенням норм матеріального права. При цьому скаржник стверджував, що позивача було повідомлено про заміну кредитора у зобов`язанні, на що останній не давав жодного заперечення. Також апелянт зазначив про недоведеність позивачем та незазначення судом першої інстанції стосовно того, чому виконання зобов`язання на користь ТОВ "Валерайт" може вплинути на обсяг прав, інтересів та (або) обов`язків боржника. До того ж скаржник стверджував про неможливість застосування ст. 516 ЦК України, оскільки фактично правонаступництво відбулось не шляхом укладення договору про відступлення права вимоги, а за результатами винесення ухвали про заміну стягувача у виконавчому провадженні у справі №920/435/21.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2024 апеляційну скаргу у справі №911/3039/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Кравчук Г.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2024 витребувано матеріали справи з суду першої інстанції та відкладено вирішення питання щодо подальшого руху справи.

05.06.2024 матеріали справи №911/3039/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2024 поновлено Приватному підприємству "Червонянські аграрні інвестиції" строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 29.02.2024 у справі №911/3039/23. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Червонянські аграрні інвестиції" на рішення Господарського суду Київської області від 29.02.2024 у справі №911/3039/23. Зупинено дію рішення Господарського суду Київської області від 29.02.2024 у справі №911/3039/23 до винесення Північним апеляційним господарським судом судового акту за результатами розгляду апеляційної скарги. Судове засідання призначено на 09.07.2024.

02.07.2024 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив доводи викладені в ній, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Розгляд справи відкладався.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2024 розгляд апеляційної скарги Приватного підприємства "Червонянські аграрні інвестиції" на рішення Господарського суду Київської області від 29.02.2024 у справі №911/3039/23, призначено на 01.10.2024.

В судове засідання 01.10.2024 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені шляхом доставки процесуальних документів до Електронного кабінету, що підтверджується довідками від 02.08.2024.

Відповідно до частини п`ятої статті 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС) у порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Оскільки явка представників сторін у судове засідання не була визнана обов`язковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення сторін про місце, дату і час судового розгляду, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників позивача, відповідача-1 та відповідача-2.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує та встановлено судом, що 24.01.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерагростандарт" (постачальник) та Приватним підприємством "Червонянські аграрні інвестиції" (покупець) було укладено договір поставки № 240112.

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця хімічну продукцію, а покупець зобов`язується належним чином прийняти й оплатити товар в сумі, строки та на умовах визначених даним договором.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2020 р., а в частині взаєморозрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором. Закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань за ним та відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього договору (п. 9.1 договору).

Рішенням Господарського суду Сумської області від 10.08.2021 р. у справі № 920/435/21 позов Приватного підприємства "Червонянські аграрні інвестиції" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагростандарт" про стягнення 2095340,90 грн попередньої оплати за договором поставки № 240112 від 24.01.2020 р. задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагростандарт" на користь Приватного підприємства "Червонянські аграрні інвестиції" 2095340,90 грн попередньої оплати, 31430,11 грн в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

26.08.2022 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Валерайт" звернулось до Господарського суду Сумської області із заявою про заміну сторони у виконавчому документі наказі Господарського суду Сумської області у справі № 920/435/21 від 08.09.2021 р. з примусового виконання рішення на підставі п. 5 ст. 334 ГПК України, оскільки 27.06.2022 р. між Приватним підприємством "Червонянські аграрні інвестиції" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Валерайт" (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги за договором поставки № 240112 від 24.01.2020 р.

Вказаний договір від 27.06.2022 р. про відступлення права вимоги за договором поставки № 240112 від 24.01.2020 р. позивач просить визнати недійсним.

Відповідно до п. 2.1 договору про відступлення права вимоги в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор передає у власність новому кредитору, а новий кредитор приймає у власність права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагростандарт" (боржник) на загальну суму 2126771,01 грн, що складається з 2095340,90 грн за договором поставки від 24.01.2020 р. № 240112, укладеним між боржником та первісним кредитором додатковими угодами/договорами (за наявності), а також 31430,11 грн витрат по сплаті судового збору підтверджено рішенням Господарського суду Сумської області від 10.08.2021 р. справа № 920/435/21, включаючи права вимоги до заставодавців (іпотекодавців), поручителів, правонаступників та/або спадкоємців боржника, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржника, або які зобов`язані виконати обов`язки боржника, за первісним договором, а новий кредитор сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.

За цим договором новий кредитор, з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі оригіналів документів, за формою згідно додатка № 1 до цього договору, набуває усі права кредитора за основним договором, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання боржником, фінансовими та майновими поручителями, правонаступниками/спадкоємцями боржника зобов`язань за основним договором, а саме, але не обмежуючись, сплати основного зобов`язання, процентів, штрафних санкцій, неустойок у розмірах, передбачених основним договором. Новий кредитор набуває усі права кредитора за основним договором у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги.

Згідно з п. 2.3 договору про відступлення права вимоги від 27.06.2022 р. права вимоги, що відступаються за цим договором, належать первісному кредитору на підставі наказу Господарського суду Сумської області № 920/435/21 від 08.09.2021 р., котрий виданий на виконання рішення Господарського суду Сумської області від 10.08.2021 року справа № 920/435/21.

Відповідно до 3.1.2 договору сторони заявляють та гарантують одна одній, що на дату укладення цього договору кожна зі сторін має достатній обсяг прав та повноважень (у тому числі, проте не обмежуючись лише цим, на підставі рішень органів управління первісного кредитора) на укладення цього договору.

Первісний кредитор заявляє та гарантує новому кредитору, що на дату укладення цього договору має право відступлення права вимоги та вся відома первісному кредитору інформація щодо права вимоги була надана новому кредитору (п. 3.2.1 договору).

Згідно з п. 3.4 договору про відступлення права вимоги новий кредитор зобов`язаний повідомити боржника про відступлення права вимоги за основним договором протягом 5 днів з моменту набрання чинності цим договором у порядку, передбаченому чинним законодавством, відповідним основним договором.

Цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими належним на те чином представниками сторін і скріплення відтисками печатки первісного кредитора та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 6.5 договору).

27.06.2022 р. Приватним підприємством "Червонянські аграрні інвестиції" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Валерайт" підписаний акт приймання-передачі оригіналів документів, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв:

- договір поставки від 24.01.2020 р. № 240112 та додатки до цього договору: № 1 від 24.01.2020 р.; № 2 від 28.01.2020 р.; № 3 від 28.01.2020 р. та № 4 від 29.01.2020 р. в оригіналах;

- платіжні доручення № 697 від 10.02.2020 р., № 698 від 10.02.2020 р., № 699 від 10.02.2020 р., № 700 від 10.02.2020 р. та № 741 від 01.04.2020 р. в копіях;

- акт звірки взаєморозрахунків за 2020 р. між позивачем та відповідачем-2 в оригіналі;

- видаткові накладні на поставлений товар на загальну суму 1689882,18 грн в оригіналі;

- матеріали господарської справи № 920/435/21;

- рішення Господарського суду Сумської області від 10.08.2021 р. у справі № 920/435/21 в копії завіреній судом;

- наказ Господарського суду Сумської області від 08.09.2021 р. у справі № 920/435/21 в оригіналі;

- заяву про відкриття виконавчого провадження та постанову Зарічнянського ВДВС у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 08.09.2022 р. у справі № 920/435/21 (з урахуванням ухвали Господарського суду Сумської області від 13.10.2022 р. у справі № 920/435/21 про виправлення описки в ухвалі від 08.09.2022 р.) задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Валерайт" про заміну сторони у виконавчому документі наказі Господарського суду Сумської області у справі № 920/435/21 від 08.09.2021 р.; замінено стягувача у наказі від 08.09.2021 р. по справі № 920/435/20 з Приватного підприємства "Червонянські аграрні інвестиції" на нового стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю "Валерайт".

Позивач стверджує, що договір про відступлення права вимоги від 27.06.2022 р. за договором поставки № 240112 від 24.01.2020 р. підлягає визнанню його недійсним внаслідок порушення ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України та п. 9.8. договору поставки № 240112 від 24.01.2020 р., що слугувало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Розглядаючи спір, місцевий суд позовні вимоги задовольнив, з чим колегія суддів погоджується з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. ст. 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів, однак сторони мають право додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі, а відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні, якщо обов`язковість такої згоди передбачена договором, відповідно, є підставою для визнання договору про відступлення права вимоги недійсним на підставі частини першої статті 203 Цивільного кодексу України як такого, що суперечить частині першій статті 516 Цивільного кодексу України.

Пунктом 9.8 договору поставки № 240112 від 24.01.2020 погоджено, що жодна із сторін не має права передавати свої права та обов`язки третій стороні без письмової згоди іншої договірної сторони.

Таким чином, сторони погодили, що, зокрема для заміни кредитора у зобов`язаннях, які виникають на підставі договору поставки № 240112 від 24.01.2020 р. необхідна письмова згода боржника.

Тобто, відповідач-2 до того як укладати з відповідачем-1 договір від 27.06.2022 р. про відступлення права вимоги за договором поставки № 240112 від 24.01.2020 р. мав отримати письмову згоду позивача.

Натомість, матеріали справи не містять письмової згоди позивача на передачу відповідачем-2 своїх прав та обов`язків, що виникли за договором поставки № 240112 від 24.01.2020 р., відповідачу-1.

Отже, на момент укладення спірного договору від 27.06.2022 р. про відступлення права вимоги за договором поставки № 240112 від 24.01.2020 р. Приватне підприємство "Червонянські аграрні інвестиції" не мало письмової згоди Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагростандарт" на передачу своїх прав та обов`язків за договором поставки № 240112 від 24.01.2020 р. Товариству з обмеженою відповідальністю "Валерайт", хоча надання такої згоди передбачено п. 9.8 договору поставки № 240112 від 24.01.2020 р., укладеним між позивачем та відповідачем-2.

Верховний Суд у постанові від 29.05.2018 у справі № 910/14716/17 виклав правову позицію, що законодавець відокремлює надання боржником згоди на заміну кредитора у зобов`язанні та письмове повідомлення боржника про таку заміну, а відповідно і визначає різні правові наслідки недотримання вказаних вимог. Відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні, якщо обов`язковість такої згоди передбачено договором, є підставою для визнання договору недійсним та відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України - договору про відступлення права вимоги, оскільки у такому випадку договір про відступлення права вимоги суперечить приписам ч. 1 ст. 516 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що оскільки, оспорюваний договір від 27.06.2022 р. про відступлення права вимоги за договором поставки № 240112 від 24.01.2020 р. укладений з порушенням вимог ч. 1 ст. 516 ЦК України, то, це є підставою для визнання такого договору недійсним на підставі ч. 1 ст. 203 ЦК України.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, місцевий господарський суд, дійшов обґрунтованого висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Твердження апелянта, викладені в апеляційній скарзі, про те, що боржник був повідомлений про відступлення права вимоги за основним договором та заміну стягувача у виконавчому провадженні в межах справи №920/435/21, на що боржник жодних заперечень не надав, ухвалу про заміну сторони у виконавчому провадженні не оскаржив - є безпідставними, оскільки повідомлення боржника про відступлення прав вимоги не є тотожним отриманню згоди останнього, у свою чергу відсутність заперечень проти такого відступлення, не свідчить про надання згоди боржника на заміну кредитора у відповідному зобов`язанні, наявність якої (згоди) є обов`язковою в силу умов п. 9.8 договору поставки № 240112 від 24.01.2020.

Щодо доводів апелянта про те, що позивач та суд першої інстанції не навели обґрунтувань того, чому виконання зобов`язання на користь відповідача-2 може вплинути на обсяг прав, інтересів та (або) обов`язків позивача, як боржника, колегія судддів зазначає, що, в даному випадку, відповідні обставини не мають вирішального значення, оскільки має місце порушення прав позивача, за відсутності згоди якого відповідачі не мали жодних правових підстав на укладення спірного договору про відступлення права вимоги.

Решта доводів скаржника, викладених в апеляційній скарзі, зводяться до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, з огляду на що, та враховуючи що апеляційний суд погодився з висновками місцевого господарського суду щодо наявності підстав для задоволення позову в силу викладеного вище, доводи апелянта наведені в апеляційній скарзі не спростовують встановлених судом під час розгляду справи обставин.

Викладені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги Приватного підприємства "Червонянські аграрні інвестиції".

Відповідно до ст.ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення від 29.02.2024 відсутні.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладаються судом на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Червонянські аграрні інвестиції" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Київської області від 29.02.2024 у справі №911/3039/23 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Приватне підприємство "Червонянські аграрні інвестиції".

Матеріали справи №911/3039/23 повернути Господарському суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 10.10.2024

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді К.В. Тарасенко

Г.А. Кравчук