У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

14 жовтня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/949/24

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Кузьменко Т.О., перевіривши матеріали позовної заяви від 05.10.2024

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Вєкєта», (), вул. Генуезька,24-Б, оф.520, м. Одеса, 65062

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Алексагроенерджи», (), вул. Перемоги, 64, с. Займище, Корюківський р-н, Чернігівська обл., 15209

про стягнення 3343255,68 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вєкєта» звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алексагроенерджи» про стягнення 3343255,68 грн заборгованості.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 3004/2024-П від 30.04.2024 та Додаткової угоди №1 від 28.05.2024.

Дослідивши позовну заяву з додатками, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху з огляду на таке.

Відповідно до частини 1, пункту 4 частини 2 статті 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав та інтересів, передбачений законом або договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Суд зауважує, що позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондує зі способами захисту права, визначеними, зокрема, статтею 16 Цивільного кодексу України та статтею 20 Господарського кодексу України. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Предметом позову може бути майнова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення. Захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов`язання утриматись від їх вчинення.

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

Отже, рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

При цьому, формулювання позовних вимог відноситься до виключної компетенції позивача у справі, а тому невизначення позивачем чіткого змісту позовних вимог в розрізі окремо включених до їх складу сум нівелює можливість дотримання судом вищевказаних принципів та унеможливлює правильне і своєчасне вирішення господарського спору.

Позивач у позовній заяві посилається на те, що відповідачем порушено умови договору поставки № 3004/2024-П від 30.04.2024 в частині повноти та своєчасності виконання своїх зобов`язань з поставки товару та повернення коштів, сплачених позивачем на підставі укладеного договору як передплата за непоставлений товар, та умови Додаткової угоди №1 від 28.05.2024 щодо сплати відповідачем відступних, у зв`язку з чим і просить стягнути 3343255,68 грн.

У мотивувальній частині позову позивач наводить розрахунок заборгованості, відповідно до якого до загальної суми заборгованості включені такі нарахування, як сума передплати за непоставлений товар, яка підлягає поверненню, інфляційні втрати, 3% річних, пеня та штраф, сума відступного, 3% річних на суму простроченого зобов`язання зі сплати відступного.

Однак у прохальній частині позову позивач не визначає чіткого змісту позовних вимог, зокрема правової природи суми, яку він просить стягнути з відповідача, а лише зазначає загальну суму заборгованості, що свідчить про невизначеність змісту позовних вимог.

Суд не може визначати за позивача предмет позову чи власноручно формувати його, виходячи із долучених до матеріалів позовної заяви додатків, адже вирішуючи спір по суті, суд має розглядати саме позовні вимоги, викладені у прохальній частині позову.

За наведених обставин, позивач порушив приписи частини 1, пункту 4 частини 2 статті 162 ГПК України, а тому йому необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви, чітко виклавши прохальну частину позовної заяви.

Відповідно до вимог частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

Частиною 2 ст. 174 ГПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення зазначених недоліків шляхом надання до суду письмових пояснень з визначенням окремо усіх сум із зазначенням їх правової природи (основний борг, штрафні санкції, пеня тощо), які включені позивачем до складу загальної суми заборгованості, указаної в прохальній частині позову, та які становлять зміст позовних вимог, а відтак, і предмет цього позову відповідно.

Керуючись статтями 162, 163, 164, 172, 174, 234, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про усунення недоліків із наданням письмових пояснень з визначенням окремо усіх сум із зазначенням їх правової природи (основний борг, штрафні санкції, пеня тощо), які включені позивачем до складу загальної суми заборгованості, указаної в прохальній частині позову, та які становлять зміст позовних вимог.

Надати суду докази направлення іншим учасникам справи документів на усунення недоліків позовної заяви.

4. Роз`яснити позивачу, що у відповідності до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі не усунення ним недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Ухвалу підписано 14.10.2024.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/ або у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Т.О.Кузьменко