ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" жовтня 2024 р. Справа № 924/660/24

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Іщука О.М., розглянувши матеріали справи

за позовом першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Хмельницької обласної військової адміністрації (Хмельницької обласної державної адміністрації)

до: 1. Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області

2. Чемеровецької селищної ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Департаменту інформаційної діяльності, культури, національностей та релігій Хмельницької обласної державної адміністрації

про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою

за участю:

прокурора: Скрипнюк А.В.

представників:

позивача: Антонюк Н.В.

відповідача - ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області: не з`явився

відповідача - Чемеровецької селищної ради: не з`явився

третьої особи: не з`явився

Рішення ухвалюється 01.10.2024, оскільки в судовому засіданні 19.09.2024 постановлено ухвалу про оголошення перерви.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини рішення.

встановив: перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Хмельницької обласної військової адміністрації (Хмельницької обласної державної адміністрації) з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та Чемеровецької селищної ради, в якому просить усунути перешкоди власнику - державі в особі Хмельницької обласної військової адміністрації (Хмельницької обласної державної адміністрації) у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою історико-культурного призначення площею 1,4706 га, що знаходиться на території Чемеровецької селищної територіальної громади в межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га шляхом:

- визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 26.09.2018 № 22-6547-СГ в частині передачі у комунальну власність Чемеровецької селищної об`єднаної територіальної громади в особі Чемеровецької селищної ради земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га (п. 640 додатку до наказу від 26.09.2018 №22-6547-СГ);

- скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права комунальної власності Чемеровецької селищної ради на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га, припинивши право комунальної власності на неї;

- скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га;

- зобов`язати Чемеровецьку селищну раду повернути Хмельницькій обласній військовій адміністрації (Хмельницькій обласній державній адміністрації) земельну ділянку історико-культурного призначення площею 1,4706 га, що знаходиться на території Чемеровецької селищної територіальної громади під пам`яткою археології місцевого значення Кургани (60).

Ухвалою суду від 26.07.2024 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача залучено Департамент інформаційної діяльності, культури, національностей та релігій Хмельницької обласної державної адміністрації та призначено підготовче засідання на 20.08.2024, яке у подальшому відкладено на 27.08.2024.

Ухвалою суду від 27.08.2024 підготовче провадження у справі закрито справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 19.09.2024, в якому у подальшому оголошено перерву на 01.10.2024.

В обґрунтування позову прокурор зазначив, що землі історико-культурного призначення, на яких розташовані пам`ятки археології, є обмежено оборотоздатними об`єктами цивільних прав та не можуть передаватись із державної у комунальну власність, тому територіальна громада в особі Чемеровецької селищної ради не могла набути право власності на земельну ділянку історико-культурного призначення площею 1,4706 га, що знаходиться в межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га. Відтак наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 26.09.2018 №22-6547-СГ, яким земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га передано у комунальну власність Чемеровецької селищної ради, у порушення законодавчих норм змінено цільове призначення земель історико-культурного призначення, протиправно здійснено розпорядження цими землями. Також стверджує, що без скасування державної реєстрації вказаної земельної ділянки, яка допускається виключно з одночасним припиненням речових прав щодо неї, та без повернення земель історико-культурного призначення їх законному володільцю такі землі будуть рахуватися у складі земель сільськогосподарського призначення, можуть зазнавати пошкодження внаслідок їх використання не за цільовим призначенням, держава буде позбавлена можливості безперешкодно здійснювати правомочності їх власника.

Як на правову підставу позову прокурор посилається на положення ст. ст. 13, 14, 54 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 178 ЦК України, ст. ст. 19, 20, 21, 53, 54, 79-1, 83, 84, 96, 117, 122, 125, 126, 150, 152, 186, 186-1 Земельного кодексу України, ст. ст. 15, 16, 24, 25 Закону України "Про Державний земельний кадастр", ст. 2, 14, 18, 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст. ст. 25, 57, 62 Закону України "Про землеустрій", ст. 9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації", ст. ст. 1, 2, 17, 34 Закону України "Про охорону культурної спадщини".

Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області у відзиві на позов від 05.08.2024 вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зокрема, звертає увагу суду на те, що спірний наказ прийнято за результатами проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення, здійсненої ДП "Центр державного земельного кадастру" і при проведенні інвентаризації, та формуванні земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0250 як земельної ділянки сільськогосподарського призначення у Головного управління була відсутня інформація про те, що в межах спірної земельної ділянки знаходиться пам`ятка археології. Зазначає, що земельна ділянка, в межах якої знаходиться пам`ятка археології, до проведення інвентаризації Головним управлінням не сформована як земельна ділянка історико-культурного призначення, координати поворотних точок зовнішніх меж території охоронної зони пам`ятки археології, схема розташування межових знаків та точок повороту меж пам`ятки археології відповідно до "Проекту меж території, зон охорони та режимів їх використання пам`ятки археології "Кургани (60 курганів)" з технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (без виділення в окреме землеволодіння) (на північний захід від села Карачківці) Чемеровецького району, Хмельницької області" 2018 року не внесені до Державного земельного кадастру, реєстрація прав згідно чинного законодавства України не проводилась.

З урахуванням наведеного стверджує, що, приймаючи спірний наказ, Головне управління діяло в межах повноважень і відповідно до наявної в Управлінні інформації.

Посилаючись на ч. ч. 1, 3-6 ст. 79-1 Земельного кодексу України, ч. 1 ст. 5, ч. 4 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" і те, що площа пам`ятки археології становить 1,4706 га, тобто є значно меншою за площу спірної земельної, вважає, що державна реєстрація набуття/припинення речового права на земельну ділянку проводиться виключно на сформовану земельну ділянку, відомості щодо якої внесені до Державного земельного кадастру, а тому неможливо скасувати як наказ Головного управління, так і рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права комунальної власності на спірну земельну ділянку лише в певній частині площі, яка накладається на земельну ділянку, на якій безпосередньо розташована пам`ятка археології, за відсутності її поділу у встановленому законом порядку.

Прокурор у відповіді на відзив Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (від 19.08.2024) твердження відповідача про те, що в нього на момент надання вихідних даних для інвентаризації земель та формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав були відсутні відомості про знаходження в її межах пам`ятки археології-Кургани (60), вважає такими, що не відповідають дійсності, з огляду, зокрема на лист Управління культури, національностей, релігій та туризму Хмельницької ОДА від 03.04.2018 №04-638, скерований на вимогу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 28.03.2018. Стверджує, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не вжило достатніх заходів з метою встановлення та надання об`єктивних та достовірних вихідних даних для здійснення заходу щодо інвентаризації земель. Вказане призвело до того, що на території області виявлено непоодинокі випадки формування органом виконавчої влади земель під пам`ятками археології як земель сільськогосподарського призначення, їх передачі у комунальну власність та у подальшому надання органом місцевого самоврядування цих земель у приватну власність.

Щодо відсутності відомостей в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку історико-культурного призначення прокурор зауважив, що хоча "Проект меж території, зон охорони та режимів їх використання "Кургани (60 курганів)" з технічного документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (без виділення в окреме землеволодіння), виготовлений у 2018 році, не є документацією із землеустрою, Управління культури, національностей, релігій та туризму Хмельницької ОДА у 2018-2019 роках неодноразово скеровувало до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області листи з інформацією про кількість наявних об`єктів археологічної спадщини на території області та наявність виготовлених проектів меж території, зон охорони та режимів їх використання, з метою врахування цієї інформації при здійсненні контролю за додержанням режиму використання земель історико-культурного призначення. Однак, як стверджує прокурор, органом виконавчої влади таку інформацію залишено поза увагою.

З приводу позовної вимоги про скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в частині площі, яка накладається на землю історико-культурного призначення під пам`яткою археології, прокурор зазначив, що підставою пред`явлення позову стала незаконна зміна цільового призначення земельної ділянки історико-культурного призначення та її подальша неправомірна передача із державної у комунальну власність, а також прийняття оспореного наказу відповідача всупереч вимог ст. ст. 117, 122 Земельного кодексу України. Зауважив, що землі, на яких розміщена пам`ятка археології, належать до категорії земель історико-культурного призначення і є власністю держави, а тому ця земля не може існувати у встановлених межах.

Позивач у поясненнях (від 26.08.2024) вказує на те, що співставлення координат поворотних точок меж земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :03:002:0250 та координат кутів зовнішніх меж пам`ятки археології Кургани (60) засвідчило, що в межах сформованої земельної ділянки знаходиться територія цієї пам`ятки археології площею 1,4706 га. Вважає, що оскільки землі історико-культурного призначення, на яких розташовані пам`ятки археології, є обмежено оборотоздатними об`єктами цивільних прав та не можуть передаватись із державної у комунальну власність, територіальна громада в особі Чемеровецької селищної ради не могла набути право власності на земельну ділянку історико-культурного призначення площею 1,4706 га в межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га, на якій знаходиться пам`ятка археології - Кургани (60). Зауважив, що у цьому спорі земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га за даними поземельної книги та витягу з Державного земельного кадастру від 22.08.2018 № HB-018 належить до категорії земель сільськогосподарського призначення, за видом цільового призначення 16.00 Землі запасу (землі ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам). Тому вважає, що без скасування державної реєстрації вказаної земельної ділянки, землі історико-культурного призначення будуть рахуватися у їх складі як землі сільськогосподарського призначення, можуть зазнавати руйнування тa пошкодження внаслідок використання цієї землі не за цільовим призначенням. Крім того, стверджує, що орган місцевого самоврядування, зважаючи на ландшафт цих земель у формі курганних ґрунтово-кам`яних насипів округлої видовженої форми, висотою 0,3-1 м, діаметром 3-5 м, проявивши розумну обачність, міг і повинен був знати про те, що в межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га, яку територіальна громада має намір набути у комунальну власність, знаходиться нерухомий об`єкт культурної спадщини. Мета позивача спрямована на усунення перешкод власникові, який не втратив і не міг втратити володіння специфічним об`єктом цивільних відносин, у користуванні та розпорядженні землею історико-культурного призначення під пам`яткою археології шляхом її повернення від Чемеровецької селищної ради. Відтак, на думку позивача, вимогу про зобов`язання повернути державі в особі Хмельницької ОВА (Хмельницької ОДА) земельну ділянку історико-культурного призначення площею 1,4706 га, що знаходиться на території Чемеровецької селищної територіальної громади в межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га під пам`яткою археології місцевого значення - Кургани (60), слід розглядати за правилами негаторного позову.

Третя особа у поясненнях (від 26.08.2024) підтримує заявлені позовні вимоги у справі у повному обсязі. Вважає, що прокурором надано докази, які підтверджують факт незаконного формування земель під пам`яткою археології місцевого значення Кургани (60) як земель сільськогосподарського призначення та неправомірної їх передачі Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області у комунальну власність Чемеровецької селищної ради. Внаслідок таких дій порушено не лише виключне право власності держави на землі історико-культурного призначення, а й створено ризики знищення пам`ятки археології внаслідок можливого використання землі, на якій вони розміщенні, не за цільовим призначення, порушено спеціальний режим охорони таких земель як об`єктів культурної спадщини.

Прокурор, представники позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі, з підстав зазначених у позові, відзиві на позов, поясненнях..

Представник Відповідач - ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області у засіданні проти позову заперечила з підстав наведених у відзиві .

Відповідач Чемеровецька селищна рада представника у засідання не направила, відзиву на позов не надала, причини не повідомила. Ухвали суду від 27.08.2024, 19.09.2024 направлені відповідачу в електронному вигляді до його електронного кабінету.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідачі не скористалися своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької обласної ради народних депутатів від 21.02.1990 №34, копія якого надана Державним архівом Хмельницької області листом від 15.05.2024 у відповідь на запит прокурора від 10.05.2024, у зв`язку з тим, що в області за 1987-1988 роки споруджено та додатково виявлено ряд пам`ятників археології, історії та мистецтва, які не взяті під державну охорону, вирішено затвердити списки новоспоруджених та нововиявлених пам`ятників археології, історії та мистецтва, які розташовані на території області, згідно з додатком №1, до якого увійшла, у тому числі Курганна група/60/ (№2379; с. Карачківці, північно-західніше села; висота 0,5-1,2 м, діаметр 5-10 м) .

Наказом управління культури, національностей, релігій та туризму Хмельницької ОДА від 24.06.2019 №75 затверджено Проект меж території, зон охорони та режимів їх використання пам`ятки археології "Кургани (60 курганів)", з технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (без виділення в окреме землеволодіння) Чемеровецького району Хмельницької області, розроблений ПП "Хмельницькгеопроект" (далі - Проект).

У пояснювальній записці до Проекту вказано, що пам`ятка археології місцевого значення "Кургани (60 курганів)" взята на державний облік згідно з рішенням виконавчого комітету Хмельницької обласної ради народних депутатів від 21.02.1990 №34. Також проект містить, зокрема каталог координат кутів зовнішніх меж території охоронної зони пам`ятки археології "Кургани (60 курганів)", каталог координат кутів зовнішніх меж пам`ятки археології "Кургани (60 курганів)", акт про встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки території пам`ятки археології "Кургани (60 курганів)" та її охоронної зони (містить відомості про площу земельної ділянки території пам`ятки археології - 1,4706 га, а в цілому з охоронною зоною - 7,9764 га), схему розташування пам`ятки археології "Кургани (60 курганів)", план її меж.

Також до складу Проекту увійшов охоронний договір на пам`ятку культурної спадщини від 31.07.2017 №12/17, укладений між органом охорони - та користувачем - Циківською сільською радою, відповідно до якого користувач взяв на себе зобов`язання щодо охорони пам`ятка археології місцевого значення "Кургани" (рішення Хмельницької обласної ради народних депутатів від 11.03.1972 №66, охоронний номер 2379, знаходиться на північний захід від с. Карачківці).

Хмельницька обласна військова адміністрація у листі від 17.05.2024 у відповідь на лист Хмельницької обласної прокуратури від 10.05.2024 повідомила, що Проект меж території, зон охорони та режимів їх використання пам`ятки археології "Курганна група (60)", ох. №336-Хм поблизу с. Карачківці виготовлено у 2018 році Відділом охорони пам`яток історії та культури у Хмельницькій області; облікова документація на пам`ятки археології місцевого значення не виготовлена. Зазначила, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області звернулося до управління культури, національностей, релігій та туризму облдержадміністрації з листом від 28.03.2018 №32-22-0.41-93/90-18 щодо надання документів, матеріалів та іншої інформації, необхідних для здійснення державного нагляду (контролю) за використанням та охороною земель історико-культурного призначення, на що листом від 03.04.2018 №04-638 було надано відповідь - переліки пам`яток археології та проекти встановлених меж територій пам`яток археології в електронному вигляді. Також повідомлено, що візуальне обстеження пам`ятки археології місцевого значення "Курганна група (60)" поблизу села Карачківці буде проведено до 31.05.2024, про результати буде повідомлено додатково.

Так, у відповідь на лист Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 28.03.2018 №32-22-0.41-93/90-18 щодо надання документів, матеріалів та іншої інформації, необхідних для здійснення державного нагляду (контролю) за використанням та охороною земель історико-культурного призначення, управління культури, національностей, релігій та туризму Хмельницької обласної державної адміністрації листом від 03.04.2018 №04-638 повідомило, що на території Хмельницької області на обліку перебуває 2896 пам`яток культурної спадщини, з них 256 пам`яток археології. На 01.01.2018 винесено межі і виготовлено проекти меж території, зон охорони та режимів їх використання на 71 об`єкт археології. Враховуючи великий об`єм проектів для отримання їх електронної версії, переліків пам`яток та об`єктів культурної спадщини Хмельницької області запропонувало звернутись до відділу охорони пам`яток історії та культури у Хмельницькій області.

22.08.2018 відділом у Чемеровецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області відкрито Поземельну книгу на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га, у загальних відомостях про яку зазначено, що земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення. Поземельна книга містить, зокрема кадастровий план земельної ділянки та координати поворотних точок меж земельної ділянки (розділ 2), запис про обмеження у використанні земельної ділянки площею 17,2173 га, яке встановлено для Національного природного парку "Подільські Товтри" (розділ 5).

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру від 22.08.2018 про земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га її державна реєстрація здійснена на підставі документації щодо проведення інвентаризації земель під час здійснення землеустрою від 10.04.2018 ДП ЦДЗК ХРФ (витяг містить відомості про наявність безстрокового обмеження виду "Національні природні парки" у використані земельної ділянки на підставі Закону України "Про природно-заповідний фонд").

У матеріали справи надано копію Технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населених пунктів) на території Чемеровецького району Хмельницької області з урахуванням Перспективного плану формування території Чемеровецької селищної об`єднаної територіальної громади, затвердженого розпорядженням КМУ від 08.09.2015 №924-р (далі Технічна документація). Технічна документація виготовлена Хмельницькою регіональною філією ДП "Центр державного земельного кадастру" Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру на замовлення Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, яка, як зазначено в документації, є розпорядником наведених земель згідно з п. 4 ст. 122 Земельного кодексу України).

Технічна документація розроблена, у тому числі щодо земельної ділянки площею 17,2173 га (Залучанська сільська рада) із зазначенням викопіювання з індексно-кадастрової карти, переліком обмежень щодо використання земельної ділянки (Національні природні парки), планом зон обмежень на земельну ділянку, актом прийому-передачі межових знаків на зберігання тощо.

У пояснюючій записці до Технічної документації вказано, що підставою для її розроблення є, зокрема наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 15.03.2018 №45 (копія якого наявна в документації); що документація погоджується і затверджується в територіальних органах Держгеокадастру і не підлягає проходженню обов`язкової державної землевпорядної експертизи.

Зокрема, наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 15.03.2018 №45 було вирішено провести у 2018 році інвентаризацію на території об`єднаних територіальних громад несформованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, відомості про які відсутні в Державному земельному кадастрі, крім земель, які знаходяться в постійному користуванні державних підприємств, установ та організацій.

Згідно з наявними в Технічній документації пропозиціями щодо узгодження даних, отриманих у результаті проведення інвентаризації земель, з інформацією, що міститься у документах та посвідчують право на земельні ділянки в Державному земельному кадастрі, на всі проінвентаризовані земельні ділянки діє обмеження "Національні природні парки"; формування земель виконано з урахуванням їх фактичного використання та меж суміжних (раніше) сформованих земельних ділянок, зареєстрованих в Державному земельному кадастрі, право користування якими посвідчено правовстановлюючими документами; розбіжностей між інформацією, яка міститься в документах, що посвідчують право на земельні ділянки, та матеріалах Державного земельного кадастру, не виявлено.

У висновку Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про розгляд технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель від 14.08.2018 №46 зазначено основні характеристики запроектованої земельної ділянки: категорія земель землі сільськогосподарського призначення (п. 6.1), форма власності державна (п. 6.2), загальна площа земельних ділянок 3144,8710 га (п. 6.4), кількість земельних ділянок 470 (п. 6.5), цільове призначення землі запасу (п. 6.6), належність земельних ділянок до особливо цінних земель ні (п. 6.7), наявність обмежень на земельних ділянках так (п. 6.8), необхідність проведення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації - так, відповідно до ст. 9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" (п. 7).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 28.08.2018 №22-5586-СГ затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 3144,8712 га в кількості 470 земельних ділянок (за межами населених пунктів) на території Чемеровецького району Хмельницької області з урахуванням Перспективного плану формування території Чемеровецької селищної об`єднаної територіальної громади.

При цьому у відповідь на лист Хмельницької обласної прокуратури від 09.05.2024 Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області листом від 22.05.2024 надало запитувані документи, у тому числі вищезазначену Технічну документацію, та повідомило, що технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель не проходила державну експертизу землевпорядної документації, оскільки відповідно до п. п. 6.7, 7 висновку про розгляд технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель від 14.08.2018 №46, виданого Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області, не підлягала обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації. Крім того, до Управління державного земельного кадастру Головного управління відомості про межі та режими використання територій пам`яток археології, які перебувають на території Хмельницької області впродовж 2018-2020 років для їх внесення до Державного земельного кадастру не надходили.

Чемеровецька селищна рада звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з клопотанням від 16.05.2018, в якому відповідно до ст. ст. 15-1, 117, 122 Земельного кодексу України, розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 №60 "Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад" просила передати у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 5976,4294 га, які розташовані за межами населених пунктів Чемеровецької селищної ради.

Враховуючи вищезазначене клопотання, наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 26.09.2018 №22-6547-СГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" передано Чемеровецькій селищній раді об`єднаної територіальної громади Чемеровецького району Хмельницької області земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 4883,2681 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Чемеровецької селищної об`єднаної територіальної громади Чемеровецького району Хмельницької області, у тому числі земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га (п. 640 додатку до наказу).

Передання із державної власності у комунальну власність, у тому числі земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га, відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 26.09.2018 №22-6547-СГ здійснено за актом приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 28.09.2018.

Відповідно до інформації від 06.05.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га (цільове призначення: землі запасу) 11.03.2019 зареєстровано право власності територіальної громади селища Чемерівці в особі Чемеровецької селищної ради на підставі, зокрема акта приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 26.09.2018, наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" від 26.09.2018 №22/6547-сг.

14.03.2019 відомості про реєстрацію права комунальної власності територіальної громади селища Чемерівці в особі Чемеровецької селищної ради на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0250 внесено до її Поземельної книги (розділ 3).

При цьому наказом Міністерства культури та інформаційної політики від 19.04.2024 №294 занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення об`єкти культурної спадщини у Хмельницькій області, у тому числі пам`ятку археології Курганна група (60) (с. Карачківці, на північний захід від села; охоронний номер 336-Хм). Передбачено, що межі і режими використання пам`яток та територій пам`яток, зазначених у додатку, не визначені в установленому порядку до 25.05.2022, встановлюються відповідно до Закону України "Про охорону культурної спадщини". Хмельницькій обласній військовій адміністрації доручено, зокрема протягом 2024 року, але не пізніше 6 місяців після припинення/скасування воєнного стану в Україні, забезпечити приведення облікової документації на пам`ятки, занесені до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, у відповідність до наказу та формування облікових справ на пам`ятки культурної спадщини; забезпечити: розробку та затвердження науково-проектної документації з визначення меж та режимів використання території пам`яток; розробку та затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж територій пам`яток культурної спадщини, зазначених в додатку, межі яких не визначено у встановленому порядку до 25.05.2022; подання заяви про внесення встановлених документацією обмежень у використанні земель до Державного земельного кадастру.

Згідно з листом Хмельницької обласної військової адміністрації від 03.06.2024 Відділом охорони пам`яток Хмельницького обласного науково-методичного центру культури та мистецтва 29.05.2024 проведено візуальне обстеження пам`яток археології місцевого значення "Курганна група (60)", ох. №336-Хм поблизу с. Карачківці.

Відповідно до акта візуального обстеження пам`ятки археології місцевого значення "Кургани (60 курганів)" від 29.05.2024, складеного науковими співробітниками Відділу охорони пам`яток Хмельницького обласного науково-методичного центру культури та мистецтва, встановлено, що кургани (курганний могильник) знаходяться за 1,8 км від мосту через р. Смотрич, що в с. Карачківці у південно-західному напрямку. Об`єкт розташований за 300 м від р. Смотрич на правому березі. Курганні грунтово-кам`яні насипи мають округлу та видовжену форму, висота 0,3-1 м, діаметр - 3-5 м. Територія курганного могильника поросла кущами, невеликими деревами та різнотрав`ям. На могильнику та в межах охоронної зони простежуються виступи каменю-вапняку. Згідно з технічною документацією площа земельної ділянки території пам`ятки археології становить 1,4706 га, площа охоронної зони 6,5058 га, з охоронною зоною - 7,9764 га. Територія пам`ятки з охоронною зоною використовується як пасовище, частково заліснене; пам`ятка знаходиться в задовільному стані.

Хмельницька обласна прокуратура звернулась до Хмельницької філії ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" з листом від 13.05.2024, в якому просила опрацювати відомості, що містяться в документації про встановлення межі території пам`яток археології та поземельних книгах, відкритих, зокрема на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0250, та повідомити площу території пам`ятки археології "Кургани (60 курганів)" в межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га.

У відповідь ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" надано збірний кадастровий план з таблицею координат поворотних точок меж земельної ділянки (лист від 14.05.2024), який прокурором долучено до матеріалів справи та в якому зафіксовано накладання земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0250 на пам`ятку археології "Кургани (60 курганів)", площа накладання 14706 га.

Перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури звернувся до Кабінету Міністрів України з листом від 17.05.2024 з проханням повідомити, чи погоджувалась Кабінетом Міністрів України зміна цільового призначення земельних ділянок, у тому числі з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га, в межах якої розміщена пам`ятка археології.

У відповідь Секретаріатом Кабінету Міністрів України ( лист від 24.05.2024) Міністрів України повідомлено Хмельницьку обласну прокуратуру про те, що Кабінетом Міністрів України не приймалися рішення щодо зміни цільового призначення земельних ділянок із зазначеними у запиті кадастровими номерами.

Перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури звернувся до Хмельницької обласної військової адміністрації із листом (від 05.06.2024), в якому, посилаючись на незаконність формування, зокрема земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га як земель сільськогосподарського призначення за рахунок земель історико-культурного призначення під пам`ятками археології та подальшу передачу їх у комунальну власність, в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" з метою вирішення питання наявності підстав для застосування заходів представницького характеру просив повідомити, чи вживатимуться облдержадміністрацією заходи представницького характеру щодо усунення перешкод у користуванні землями історико-культурного призначення під пам`яткою археології місцевого значення "Кургани (60 курганів)" шляхом визнання недійсними наказів органу виконавчої влади, скасування державної реєстрації земельних ділянок, речових прав на них та їх повернення до державної власності; у випадку, якщо заходи не вживатимуться, просив повідомити причини.

У відповідь Хмельницька обласна військова адміністрація повідомила, що нею як уповноваженим органом у спірних правовідносинах наразі не планується вживати заходів представницького характеру з метою усунення перешкод у користуванні землями історико-культурного призначення під пам`яткою археології місцевого значення "Курганна група (60)" (ах. № 336-Хм); не заперечила стосовно вжиття заходів представницького характеру прокуратурою щодо повернення у державну власність земель історико-культурного призначення, на яких розташовуються пам`ятки археології місцевого значення (лист від 15.06.2024).

Перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури звернувся до Хмельницької обласної військової адміністрації із повідомленням (від 20.06.2024) про намір здійснювати представництво інтересів держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації в порядку до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" за фактом усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою історико-культурного призначення під пам`яткою археології місцевого значення.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 3 ст. 4 ГПК України передбачено, що до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частинами 4, 5 ст. 53 ГПК України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) №3-рп/99 від 08.04.1999 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор зазначає, що зміна цільового призначення спірної земельної ділянки історико-культурного призначення на землі сільськогосподарського призначення та передача земельної ділянки з державної у комунальну власність відбулись з порушенням вимог чинного законодавства та позбавило державу як власника можливості розпоряджатися земельною ділянкою історико-культурного призначення. Оскільки землі, на яких розташовуються пам`ятки археології, належать до земель історико-культурного призначення, перебувають виключно у державній власності, є обмежено оборотоздатними об`єктами цивільних прав, вони не можуть передаватися із державної у іншу форму власності, а будь-яка зміна цільового призначення цієї категорії земель можлива лише за погодженням з Кабінетом Міністрів України, незаконне набуття спірної земельної ділянки у комунальну власність та безпідставна зміна її цільового призначення на землі сільськогосподарського призначення порушує права держави як власника земель історико-культурного призначення, у тому числі використовувати та розпоряджатися своєю власністю за цільовим призначенням, забезпечувати її охорону та належне обслуговування. Оформлення права комунальної власності на земельну ділянку, яка не може перебувати в іншій, ніж державна, власності, та як землі сільськогосподарського призначення, свідчить про порушення інтересів держави, оскільки зачіпає інтереси всього Українського народу (ст. ст. 13, 14, 54 Конституції України) та становить загрозу безповоротної втрати цієї пам`ятки археології та її історико-культурної цінності. Отже, як зазначив прокурор, заявлені позовні вимоги спрямовані на задоволення суспільної потреби у відновленні законності, становища, яке існувало до порушення права держави на землі історико-культурного призначення, недопущення зміни їх цільового призначення чи передання в іншу форму власності.

Звертаючись з позовом в інтересах держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації, ( Хмельницької обласної державної адміністрації) прокурор з огляду на положення ст. ст. 20, 117, 122 Земельного кодексу України, ст. 17 Закону України "Про охорону культурної спадщини", зазначив, що спірна земельна ділянка перебуває за межами населеного пункту та належить до земель історико-культурного призначення, відтак повноваження на розпорядження нею та на захист інтересів держави наділена Хмельницька обласна державна адміністрація (на період дії правового режиму воєнного стану Хмельницька обласна військова адміністрація) як уповноважений державою органу здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади (пункти 4, 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08.04.1999).

Судом враховується, що відповідно до ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про охорону культурної спадщини" державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать, зокрема обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.

До повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить, серед іншого, здійснення контролю за виконанням цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини; забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; призначення відповідних охоронних заходів щодо пам`яток місцевого значення та їхніх територій у разі виникнення загрози їх руйнування або пошкодження внаслідок дії природних факторів або проведення будь-яких робіт; погодження відчуження або передачі пам`яток місцевого значення їхніми власниками чи уповноваженими ними органами іншим особам у володіння, користування або управління; укладення охоронних договорів на пам`ятки; здійснення інших повноважень відповідно до закону (ст. 6 Закону України "Про охорону культурної спадщини").

При цьому Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ з 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, термін якого продовжено Указами Президента України від 18.03.2022 №133/2022,від 8.04.2022 №259/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 р. № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023, від 05.02.2024 № 49/2024, від 06.05.2024 № 271/2024, від 23.07.2024 № 469/2024.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи - військові адміністрації. Рішення про утворення військових адміністрацій приймається Президентом України за поданням обласних державних адміністрацій або військового командування.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Повноваження військових адміністрацій визначені ст. 15 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", зокрема, такі повноваження здійснюються в порядку, визначеному законами України для здійснення повноважень відповідних місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Указом Президента України від 24.02.2022 №68/2022 "Про утворення військових адміністрацій" для здійснення керівництва у сфері забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку, серед інших утворено Хмельницьку обласну військову адміністрацію та визначено, що у зв`язку з утворенням військових адміністрацій, зазначених у цій статті, обласні, Київська міська державні адміністрації та голови цих адміністрацій набувають статусу відповідних військових адміністрацій та начальників цих військових адміністрацій.

Iз вищенаведених положень слідує, що розпорядником земель історико-культурного призначення на території Хмельницької області є Хмельницька обласна військова адміністрація, що також узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.11.2018 у справі №183/1617/16, від 07.11.2018 у справі № 488/6211/14-ц, від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц.

Судом зважається на те, що, як зазначено у постановах Верховного Суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19, від 25.02.2021 у справі №912/9/20, від 19.08.2020 у справі №923/449/18, закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатися з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них.

Системне тлумачення положень статті 53 Господарського процесуального кодексу України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво у суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Судом враховується, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень (органи державної влади, органи місцевого самоврядування або інші суб`єкти владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах), а не прокурор, між тим для того щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Отже, прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме: подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

З матеріалів справи слідує, що прокурор звернувся до Хмельницької обласної військової адміністрації з листом від 05.06.2024, у якому, повідомивши про допущені порушення при переданні спірної земельної ділянки історико-культурного призначення, просив відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" поінформувати, чи вживатимуться заходи представницького характеру для повернення спірної земельної ділянки до державної власності; у разі невжиття заходів - повідомити про причини.

У відповідь Хмельницька обласна військова адміністрація повідомила, що не планує вживати відповідні заходи представницького характеру; зазначила, що не заперечує стосовно вжиття заходів представницького характеру прокуратурою щодо повернення у державну власність земель історико-культурного призначення, на яких розташовуються пам`ятки археології місцевого значення (лист від 15.06.2024).

З наведеного слідує, що позивач з урахуванням обізнаності про порушення інтересів держави, на які вказує прокурор, не відреагував на стверджуване порушення належним чином, заходів захисту інтересів держави, зокрема, у судовому порядку, самостійно не вжив. Невжиття таких заходів за умови обізнаності про наявність відповідного порушення, про що свідчить вищенаведене листування прокурора з позивачем, стало підставою для звернення прокурора в інтересах держави в особі позивача до суду з цим позовом.

Така бездіяльність позивача як компетентного органу, який здійснює відповідні повноваження у сфері спірних правовідносин, є самостійною юридичною особою, однак який незалежно від причини не здійснює захисту інтересів держави в судовому порядку, виключає можливість трактування прокурора як альтернативного суб`єкта звернення до суду, що замінює компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. У цьому випадку прокурор виконує саме субсидіарну роль, замінюючи в судовому провадженні позивача, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту інтересів держави.

Наведені вище обставини щодо обізнаності позивача з порушенням інтересів держави, зважаючи на характер наданої позивачем відповіді на лист прокурора, свідчать про встановлення обставин, за яких порушення відповідачем інтересів держави супроводжується неналежним виконанням уповноваженим органом функцій із їх захисту, що призводить до виникнення у органів прокуратури не лише права, а й обов`язку вжити заходів з представництва інтересів держави в суді.

Вказане відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України, статті 23 Закону України "Про прокуратуру" є підставою для захисту інтересів держави в особі позивача шляхом пред`явлення цього позову. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 15.10.2019 у справі №903/129/18.

При цьому у підтвердження дотримання прокурором порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" для звернення до суду з відповідним позовом, у матеріали справи надано повідомлення (від 20.06.2024), адресоване Хмельницькій обласній військовій адміністрації, про наявність підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави в особі позивача в суді.

Щодо суті позовних вимог , судом враховується, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом (ст. 13 Конституції України).

У ст. 14 Конституції України зазначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону

Частиною 2 ст. 78 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного кодексу України, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 18 Земельного кодексу України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Відповідно до статті 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, зокрема, землі сільськогосподарського призначення; землі історико-культурного призначення.

До земель історико-культурного призначення належать землі, на яких розташовані пам`ятки культурної спадщини, їх комплекси (ансамблі), історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, музеї просто неба, меморіальні музеї-садиби (ст. 53 Земельного кодексу України).

За визначеннями, наведеними у ст. 1 Закону України "Про охорону культурної спадщини", пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України; об`єкт культурної спадщини - це визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність; нерухомий об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який не може бути перенесений на інше місце без втрати його цінності з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду та збереження своєї автентичності.

Археологічні об`єкти культурної спадщини - це рештки життєдіяльності людини (нерухомі об`єкти культурної спадщини: городища, кургани, залишки стародавніх поселень, стоянок, укріплень, військових таборів, виробництв, іригаційних споруд, шляхів, могильники, культові місця та споруди, їх залишки чи руїни, мегаліти, печери, наскельні зображення, ділянки історичного культурного шару, поля давніх битв, а також пов`язані з ними рухомі предмети), що містяться під земною поверхнею та під водою і є невідтворним джерелом інформації про зародження і розвиток цивілізації (ст. 2 Закону України "Про охорону культурної спадщини").

Отже, кургани є нерухомими археологічними об`єктами культурної спадщини, а, отже, не можуть бути перенесеними на інше місце без втрати своєї цінності.

При цьому, як визначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.03.2024 у справі № 927/1206/21, об`єкт культурної спадщини визначається загальною характеристикою об`єктів, які мають цінність, зокрема, з археологічного погляду. Натомість пам`ятка культурної спадщини - це об`єкт культурної спадщини, цінність якого підтверджена у встановленому законом порядку, зокрема, шляхом його реєстрації.

Зокрема, ст. 13 Закону України "Про охорону культурної спадщини" передбачено, що об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки.

З матеріалів справи слідує, що відповідно до рішення виконавчого комітету Хмельницької обласної ради народних депутатів від 21.02.1990 №34 було виявлено ряд пам`ятників археології, історії та мистецтва, які не взяті під державну охорону, та вказаним рішенням затверджено списки новоспоруджених та нововиявлених пам`ятників археології, історії та мистецтва, до якого увійшла, у тому числі Курганна група/60/ (№2379; с. Карачківці, північно-західніше села; висота 0,5-1,2 м, діаметр 5-10 м) .

Пунктом 3 розділу Х "Прикінцеві положення" Закону України "Про охорону культурної спадщини" встановлено, що об`єкти, включені до списків (переліків) пам`яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР "Про охорону і використання пам`яток історії та культури", визнаються пам`ятками відповідно до цього Закону.

Статтею 6 Закону УРСР "Про охорону і використання пам`яток історії та культури від 13.07.1978 №3600-IX (який діяв на день прийняття рішення про взяття на державний облік пам`ятки археології) до пам`яток археології віднесено городища, кургани, залишки стародавніх поселень, укріплень, виробництв, каналів, шляхів, стародавні місця поховань, кам`яні скульптури, наскальні зображення, старовинні предмети, ділянки історичного культурного шару стародавніх населених пунктів.

Згідно зі статті 8 цього Закону виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів у межах прав, наданих законом, забезпечують виявлення, облік, охорону і використання пам`яток історії та культури, що знаходяться на території Ради, залучають громадськість до проведення заходів по охороні, використанню і пропаганді цих пам`яток, організують шефство підприємств, установ, організацій над ними, забезпечують додержання законодавства про охорону і використання пам`яток історії та культури.

Виконавчі комітети обласних, міських (міст республіканського підпорядкування) Рад народних депутатів затверджують переліки пам`яток історії та культури місцевого значення (стаття 17), встановлюють зони їх охорони (стаття 29), а також вирішують інші питання в галузі охорони і використання пам`яток історії та культури, віднесені до їх відання законодавством Союзу РСР і Української РСР.

З огляду на те, що пам`ятка археології Курганна група/60/ взята на державний облік на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької обласної ради народних депутатів від 21.02.1990 №34 та враховуючи положення п. 3 р. Х "Прикінцеві положення" Закону України "Про охорону культурної спадщини", вказана пам`ятка була пам`яткою культурної спадщини, а земельна ділянка, на якій розміщена пам`ятка, відповідно, є землями історико-культурного призначення.

Згідно зі ст. 14-1 Закону України "Про охорону культурної спадщини" територія пам`ятки - це територія, історично і топографічно пов`язана з розпланувально-просторовою еволюцією пам`ятки, для якої визначається спеціальний охоронний режим її використання з метою збереження цілісності пам`ятки. Межі та режими використання території пам`ятки визначаються науково-проектною документацією, що складається за результатами проведених досліджень. Рішення про затвердження науково-проектної документації з визначення меж і режимів використання території пам`ятки приймається, зокрема органом охорони культурної спадщини Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями - щодо територій пам`яток місцевого значення. Режим використання території пам`ятки встановлює обмеження діяльності у використанні відповідної території (земель). Будь-яка діяльність у межах території пам`ятки має здійснюватися з дотриманням режиму використання пам`ятки, у тому числі всіх обмежень у використанні земель, зокрема у сфері забудови.

Наказом управління культури, національностей, релігій та туризму Хмельницької ОДА від 24.06.2019 №75 затверджено розроблений у 2018 році Проект меж території, зон охорони та режимів їх використання пам`ятки археології "Кургани (60 курганів)", з технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (без виділення в окреме землеволодіння) Чемеровецького району Хмельницької області.

Наказом Міністерства культури та інформаційної політики від 19.04.2024 №294 занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення об`єкти культурної спадщини у Хмельницькій області, у тому числі пам`ятки археології: Курганна група (60) (с. Карачківці, на північний захід від села; охоронний номер 336-Хм) .

Таким чином, станом на час звернення прокурора до суду із цим позовом пам`ятка археології місцевого значення "Кургани (60)" має затверджені межі території, зон охорони та режими їх використання із встановленими межами земельної ділянки в натурі (на місцевості) (без виділення в окреме землеволодіння) та занесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Водночас на підставі наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 15.03.2018 №45 про проведення у 2018 році інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності Хмельницькою регіональною філією ДП "Центр державного земельного кадастру" Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру розроблено Технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населених пунктів) на території Чемеровецького району Хмельницької області з урахуванням Перспективного плану формування території Чемеровецької селищної об`єднаної територіальної громади, затвердженого розпорядженням КМУ від 08.09.2015 №924-р., у тому числі щодо земельної ділянки площею 17,2173 га (Залучанська сільська рада).

У висновку Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про розгляд технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель від 14.08.2018 №46 було, зокрема зазначено про неналежність земельних ділянок до особливо цінних земель та про необхідність проведення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації відповідно до ст. 9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації".

За приписами ст. 9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) обов`язковій державній експертизі підлягали, з-поміж іншого, проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів; проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок особливо цінних земель, земель лісогосподарського призначення, а також земель водного фонду, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель у разі формування земельних ділянок за рахунок особливо цінних земель, земель лісогосподарського призначення, а також земель водного фонду, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

Доказів щодо проведення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації, про що зазначено у висновку Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про розгляд технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель від 14.08.2018 №46, матеріали справи не містять; згідно з листом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22.05.2024 технічна документація не проходила державну експертизу землевпорядної документації, оскільки такій експертизі не підлягала.

Як убачається з наявної у матеріалах справи Поземельної книги, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.08.2018 результати проведеної вищезазначеної інвентаризації стали підставою для державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га з її віднесенням до земель сільськогосподарського призначення.

Затвердження зазначеної вище Технічної документації здійснено наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 28.08.2018 №22-5586-СГ.

За приписами ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Так, враховуючи клопотання Чемеровецької селищної ради від 16.05.2018, наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 26.09.2018 №22-6547-СГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" передано Чемеровецькій селищній раді об`єднаної територіальної громади Чемеровецького району Хмельницької області земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 4883,2681 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Чемеровецької селищної об`єднаної територіальної громади Чемеровецького району Хмельницької області, у тому числі земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га (п. 640 додатку до наказу).

На підставі зазначеного вище наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області 11.03.2019 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га зареєстровано право власності територіальної громади селища Чемерівці в особі Чемеровецької селищної ради (інформація від 06.05.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна; відомості Поземельної книги у розділі 3).

Однак згідно зі складеним ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" збірним кадастровим планом з таблицею координат поворотних точок меж земельної ділянки в результаті опрацювання відомостей документації про встановлення межі території пам`яток археології та поземельної книги на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0250, земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0250 накладається на пам`ятку археології "Кургани (60 курганів)", площа накладання 14706 га.

Згідно з частиною першої статті 17 Закону України "Про охорону культурної спадщини" пам`ятка, крім пам`ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Усі пам`ятки археології, в тому числі ті, що знаходяться під водою, включаючи пов`язані з ними рухомі предмети, є державною власністю.

Відповідно до частини шостої статті 17 Закону України "Про охорону культурної спадщини" землі, на яких розташовані пам`ятки археології, перебувають у державній власності або вилучаються (викуповуються) у державну власність в установленому законом порядку, за винятком земельних ділянок, на яких розташовуються пам`ятки археології - поля давніх битв.

Отже, діюче законодавство безальтернативно визначає для пам`яток археології та земель, на яких вони розташовані, єдину форму власності - державну, а у випадку, якщо така земельна ділянка не перебуває у державній власності, остання підлягає обов`язковому вилученню або викупу державою (за винятком земельних ділянок, на яких розташовуються пам`ятки археології - поля давніх битв).

Суб`єктом права на землі державної власності, згідно ст. 80 Земельного кодексу України, є держава, яка реалізує це право на землі державної власності через відповідні органи державної влади.

Частини 1 та 2 статті 84 Земельного кодексу України передбачають, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 34 Закону України "Про охорону культурної спадщини" території пам`яток, охоронних зон, заповідників, музеїв-заповідників, охоронювані археологічні території належать до земель історико-культурного призначення, включаються до державних земельних кадастрів, планів землекористування, проектів землеустрою, іншої проектно-планувальної та містобудівної документації. Зміна цільового призначення земельної ділянки, зміна функціонального призначення території, на яких розташовані пам`ятки, історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, не є підставою для припинення обмежень у використанні земель, встановлених у зв`язку з наявністю таких об`єктів.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 Земельного кодексу України землі історико-культурного призначення відносяться до особливо цінних земель.

Виходячи з принципу використання земельних ділянок за цільовим призначенням (ст. 96 Земельного кодексу України), на землях історико-культурного призначення забороняється діяльність, яка суперечить їх цільовому призначенню.

Зазначені правові норми спрямовані на забезпечення належної охорони пам`яток археології, оскільки пам`ятки археології як нерухомі об`єкти культурної спадщини не можуть бути перенесені на інше місце без втрати їх цінності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.03.2024 у справі №927/1206/21 зазначила, що пам`ятки археології зазвичай знаходяться безпосередньо у глибині земної поверхні, в зв`язку з чим нерозривно пов`язані з земельними ділянками, на яких вони розташовані. Правовий режим земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка археології, не має відрізнятися від правового режиму самої пам`ятки, яка згідно із Законом України "Про охорону культурної спадщини" не може перебувати в приватній чи комунальній власності.

Статтею 17 Закону України "Про охорону культурної спадщини" гарантовано право державної власності на пам`ятки археології. Відчуження з державної власності земельної ділянки, на якій розташовані пам`ятки археології, фактично унеможливлює здійснення державою права користування та розпорядження цими пам`ятками археології, у зв`язку з невіддільністю пам`ятки археології від земельної ділянки, на якій вона розташована.

Крім того, судом враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про землеустрій" цільове використання земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України (ч. 7 ст. 20 Земельного кодексу України).

При цьому суду не подано доказів дотримання порядку зміни цільового призначення спірної земельної ділянки із земель історико-культурного призначення на землі сільськогосподарського призначення.

Отже, матеріалами справи підтверджується наявність на земельній ділянці з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га об`єкта культурної спадщини - пам`ятки археології місцевого значення "Кургани (60)" площею 1,4706 га, взятої на державний облік рішенням виконавчого комітету Хмельницької обласної ради народних депутатів від 21.02.1990 №34. Як результат, ця земельна ділянка передана з державної власності у комунальну протиправно, а в частині накладення на цю земельну ділянку пам`ятки археології місцевого значення "Кургани (60)" площею 1,4706 га протиправно змінено її цільове призначення із земель історико-культурного призначення на землі сільськогосподарського призначення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однак, з огляду на наведене Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, видаючи наказ від 26.09.2018 № 22-6547-СГ в частині передачі у комунальну власність Чемеровецької селищної об`єднаної територіальної громади в особі Чемеровецької селищної ради земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га, до складу якої увійшла спірна земельна ділянка історико-культурного призначення площею 1,4706 га під пам`яткою археології місцевого значення Кургани (60), діяло з порушенням встановлених законодавчих обмежень, внаслідок чого спірна ділянка фактично вибула з власності держави в особі позивача.

У статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення, а також право кожної особи на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, а у статті 16 ЦК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу із застосуванням відповідного способу захисту.

У частині 2 статті 16 ЦК України визначено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом, а також передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Основний Закон України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю відповідно до закону (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частина 2 статті 152 ЗК України).

Відповідно до частини 3 статті 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (ч. 1 ст. 21 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до п. г) ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам (ст. 21 Земельного кодексу України).

Аналіз наведених правових норм підтверджує, що особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено нормою цивільного права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що власник земельної ділянки може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини, та вимагаючи повернути таку ділянку (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц (пункт 143), від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 99), від 07.04.2020 року у справі № 372/1684/14-ц (пункт 46)).

У пункті 64 постанови від 30.05.2018 у справі № 923/466/17 Велика Палата Верховного Суду сформулювала такий правовий висновок: "Відновленням становища, яке існувало до порушення, є також визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування. На підставі оскаржуваного рішення селищної ради було здійснено державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку, отже, вимоги про визнання оспорюваного рішення недійсним як окремий спосіб захисту поновлення порушених прав можуть бути предметом розгляду в господарських судах".

Наведений висновок є застосовним і до правовідносин, у яких земельна ділянка протиправно передана Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області з державної власності у комунальну власність територіальної громади.

З огляду на особливості правового регулювання земельних ділянок, на яких розташовані пам`ятки археології, та неможливість їх передання у комунальну чи приватну власність, а також з урахуванням того, що спірна земельна ділянка була передана Чемеровецькій селищній раді як земля сільськогосподарського призначення, суд вважає, що позов з вимогою про визнання незаконним і скасування зазначеного наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області за встановлених судом обставин цієї справи відповідає критерію правомірності та ефективності вибраного прокурором способу захисту порушеного права, оскільки усуває стан юридичної невизначеності щодо цільового призначення земельної ділянки та особи її власника. Подібний за змістом висновок сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №469/1044/17, підтримано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2024 у справі № 927/1206/21, застосовано у постанові Верховного Суду від 22.05.2024 у справі №916/1750/22.

Також судом враховується, що згідно з позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2024 у справі № 927/1206/21 у постанові Верховного Суду від 22.05.2024 у справі №916/1750/22, обраний прокурором спосіб захисту шляхом оскарження рішення (наказу) уповноваженого органу про передачу земельної ділянки в комунальну власність безпосередньо передбачений у пункті 10 частини другої статті 16 ЦК України та є достатнім і ефективним у спірних у вказаних справах правовідносинах, відповідає правовій природі відносин учасників спору. З урахуванням обставин, з якими прокурор пов`язував порушення прав та інтересів держави (наявність державної реєстрації права комунальної власності на спірну земельну ділянку), скасування рішення уповноваженого органу, яке продовжує діяти як підстава виникнення та існування права комунальної власності і внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, приведе до усунення порушення прав держави на об`єкти археологічної спадщини.

Отже, враховуючи вищенаведені обставини справи, а саме: віднесення спірної земельної ділянки площею 1,4706 га на якій розташована пам`ятка архітектури до земель історико-культурного призначення, які можуть перебувати лише у державній власності, беручи до уваги відсутність доказів у підтвердження дотримання порядку зміни її цільового призначення, відсутність передбачених законодавством підстав для припинення права державної власності на спірну земельну ділянку та її передання у складі земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га до комунальної власності, суд доходить висновку про те, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 26.09.2018 № 22-6547-СГ в частині передачі у комунальну власність Чемеровецької селищної об`єднаної територіальної громади в особі Чемеровецької селищної ради земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га (п. 640 додатку до наказу від 26.09.2018 №22-6547-СГ), виданий з порушенням вищезазначених вимог законодавства, права власності держави на земельну ділянку обмеженої оборотоздатності та підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до частини 2 статті 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

При цьому згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

З аналізу наведеної норми слідує, що способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

Судом враховується, що з огляду на положення ст. 125 Земельного кодексу України передбачена Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" можливість скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав є ефективним способом захисту порушеного права, оскільки, як уточнив законодавець, у разі такого скасування державної реєстрації прав відповідні права припиняються.

На даний час земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га, у складі якої знаходиться спірна земельна ділянка історико-культурного призначення площею 1,4706 га під пам`яткою археології місцевого значення Кургани (60) державної власності, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстрована на праві комунальної власності за територіальною громадою селища Чемерівці в особі Чемеровецької селищної ради, як наслідок, держава позбавлена можливості розпоряджатись спірною земельною ділянкою історико-культурного призначення, здійснювати її збереження та охорону.

Також судом враховується, що відповідно до ч. 13 ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі, зокрема скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, з-поміж іншого, ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Згідно зі статтею 21 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною.

Судом звертається увага, що внесення до Державного земельного кадастру відомостей щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га, з віднесенням її до категорії земель сільськогосподарського призначення не відповідає вимогам чинного законодавства, враховуючи те, що на вказаній земельній ділянці розташована пам`ятка археології, що свідчить про її належність до категорії земель історико-культурного призначення.

Наявність відомостей щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га, на якій розташована пам`ятка археології, як земельної ділянки сільськогосподарського призначення у Державному земельному кадастрі порушує принципи об`єктивності, достовірності, повноти його відомостей, визначені ст. 3 Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Враховуючи наведене, з огляду на встановлення факту накладення спірної земельної ділянки історико-культурного призначення площею 1,7406 га, яка перебуває у власності держави, на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га, відсутність будь-яких доказів у підтвердження зміни цільового використання спірної земельної ділянки із земель історико-культурного призначення на землі сільськогосподарського призначення (землі запасу), наявність підстав для визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 26.09.2018 № 22-6547-СГ в частині передачі в комунальну власність земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га та, як наслідок, відсутність правових підстав для реєстрації за Чемеровецькою селищною радою права комунальної власності на спірну земельну ділянку, доходить висновку, що державна реєстрація права власності Чемеровецької селищної ради на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га та державна реєстрація цієї земельної ділянки в Державному земельному кадастрі проведені з порушенням законодавства та права держави на землі історико-культурного призначення і підлягають скасуванню.

Одночасне скасування державної реєстрації права власності Чемеровецької селищної ради на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га і державної реєстрації зазначеної земельної ділянки поновить права законного розпорядника спірної землі. Подібний за змістом висновок наведений у постановах Верховного Суду від 20.12.2023 у справі №916/1517/22, від 22.05.2024 у справі №916/1750/22.

З приводу позовної вимоги прокурора про зобов`язання Чемеровецької селищної ради повернути позивачу земельну ділянку історико-культурного призначення площею 1,4706 га, що знаходиться на території Чемеровецької селищної територіальної громади під пам`яткою археології місцевого значення Кургани (60), суд враховує, що відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю.

Враховуючи вищенаведені обставини, мета цього позову спрямована на усунення перешкод власникові (державі), який не втратив і не міг втратити володіння специфічним об`єктом цивільних відносин (земельною ділянкою, яка належить до земель історико-культурного призначення), у користуванні та розпорядженні цією земельною ділянкою шляхом її повернення від відповідача.

Як убачається, з акту приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 28.09.2018 Чемеровецька селищна рада прийняла земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га у комунальну власність.

За приписами ч. ч. 9, 13 ст. 79-1 Земельного кодексу України, земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі, зокрема скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації.

Таким чином, враховуючи передання спірної земельної ділянки історико-культурного призначення площею 1,7406 га у комунальну власність у складі земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га та беручи до уваги висновок суду про необхідність скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га, тобто припинення її існування як об`єкта цивільних прав, повернення спірної земельної ділянки історико-культурного призначення площею 1,7406 га, яка до неї входила, є можливим та таким, що сприятиме відновленню порушеного права державної власності на спірну земельну ділянку.

З огляду на наведене заявлена прокурором вимога про зобов`язання Чемеровецької селищної ради повернути Хмельницькій обласній військовій адміністрації земельну ділянку історико-культурного призначення площею 1,4706 га, що знаходиться на території Чемеровецької селищної територіальної громади під пам`яткою археології місцевого значення Кургани (60), є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. ст. 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини та положення законодавства у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Доказів, які би спростовували вищенаведене, суду не подано.

Судом враховується, що у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010 Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Також у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України" Суд вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідачів з огляду на задоволення позову та заявлені позовні вимоги .

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Хмельницької обласної військової адміністрації (Хмельницької обласної державної адміністрації) до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Чемеровецької селищної ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Департаменту інформаційної діяльності, культури, національностей та релігій Хмельницької обласної державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою задовольнити.

Усунути перешкоди власнику - державі в особі Хмельницької обласної військової адміністрації (Хмельницької обласної державної адміністрації) (м. Хмельницький, майдан Незалежності, буд. 2 (Будинок Рад); код 22985083) у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою історико-культурного призначення площею 1,4706 га, що знаходиться на території Чемеровецької селищної територіальної громади в межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га шляхом:

визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 26.09.2018 №22-6547-СГ в частині передачі у комунальну власність Чемеровецької селищної об`єднаної територіальної громади в особі Чемеровецької селищної ради (Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, смт Чемерівці, вул. Центральна, буд. 40; код 04403930) земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га (п. 640 додатку до наказу від 26.09.2018 №22-6547-СГ);

скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права комунальної власності Чемеровецької селищної ради (Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, смт Чемерівці, вул. Центральна, буд. 40; код 04403930) на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га, припинивши право комунальної власності на неї;

скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0250 площею 17,2173 га;

Чемеровецькій селищній раді (Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, смт Чемерівці, вул. Центральна, буд. 40; код 04403930) повернути Хмельницькій обласній військовій адміністрації (Хмельницькій обласній державній адміністрації) (м. Хмельницький, майдан Незалежності, буд. 2 (Будинок Рад); код 22985083) земельну ділянку історико-культурного призначення площею 1,4706 га, що знаходиться на території Чемеровецької селищної територіальної громади під пам`яткою археології місцевого значення Кургани (60).

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Інститутська, буд. 4/1; код 39767479) на користь Хмельницької обласної прокуратури (м. Хмельницький, провулок Військоматський, буд. 3; код 02911102) 6056,00 грн (шість тисяч п`ятдесят шість гривень 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з Чемеровецької селищної ради (Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, смт Чемерівці, вул. Центральна, буд. 40; код 04403930) на користь Хмельницької обласної прокуратури (м. Хмельницький, провулок Військоматський, буд. 3; код 02911102) 6056,00 грн (шість тисяч п`ятдесят шість гривень 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повне рішення складено 09.10.2024.

Суддя В.В. Виноградова