І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 жовтня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/706/24
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Кузьменко Т.О. розглянув заяву позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на правничу допомогу
у справі
про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 230721,68 грн
Без виклику представників сторін;
У провадженні Господарського суду Чернігівської області перебувала справа № 706/24 за позовом Відділу освіти, сім?ї, молоді та спорту Носівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Енера Чернігів" про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 230 721,68 грн безпідставно отриманих коштів.
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 30.09.2024 позовні вимоги Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Носівської міської ради задоволено повністю, визнано недійсними додаткові угоди №2 від 17.08.2021, № 3 від 25.08.2021, № 5 від 27.09.2021, № 6 від 29.09.2021, № 7 від 26.10.2021, № 9 від 01.11.2021, № 10 від 16.11.2021, № 11 від 30.11.2021 про внесення змін та доповнень до Договору № 23044ВЦ про постачання електричної енергії споживачу від 04.01.2021, укладені між Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Носівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ, присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 230721,68 грн безпідставно отриманих коштів та 27684,83 грн судового збору.

Під час ухвалення рішення у справі № 927/706/24 судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме: витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 18000 грн.

04.10.2024 до Господарського суду Чернігівської області від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на правничу допомогу.

10.10.2024 від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Клопотання прийнято судом до розгляду.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

З огляду на те, що справа № 927/706/24 розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, без проведення судового засідання, додаткове рішення приймається судом у тому ж самому порядку.

Обставини встановлені судом. Оцінка аргументів та нормативно правове обґрунтування.

29.05.2024 між Адвокатом Гаврищук Наталією Євгенівною (далі - Адвокат) та Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Носівської міської ради (далі - Клієнт) укладено договір про надання правової допомоги № 29/05/2024-1 (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору:

п.1.1. За цим Договором Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати Клієнту правову допомогу (далі - послуги), пов`язану з представництвом та захистом прав та інтересів Клієнта у судах, а саме у справах щодо визнання недійсними додаткових угод до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 230440ВЦ від 04.01.2021, укладеного з ТОВ «Енера Чернігів» та застосування правових наслідків недійсності таких додаткових угод.

п.3.1. За надання послуг за цим Договором Клієнт сплачує Адвокату гонорар, виходячи з кількості годин, витрачених Адвокатом на надання послуг Клієнту.

п.3.2. Оплата послуг здійснюється Клієнтом на підставі погодженого/підписаного сторонами Акту прийому- передачі послуг протягом 10 календарних днів після підписання сторонами з урахуванням черговості, передбаченої абзацом другим підпункту 2 пункту 19 Порядку виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану, затвердженого постановою КМУ від 09.06.2021 № 590 (зі змінами і доповненнями).

п.3.3. Ставка гонорару Адвоката за годину роботи складає 2000 грн.

п.3.4. Договірна ціна за надані послуги за цим Договором складає 20000 грн.

п.4.1. За фактом надання послуг Адвокатом складаються Акти прийому-передачі послуг. Акти прийому-передачі послуг складаються в двох екземплярах та підписуються Сторонами. У випадку незгоди Клієнта з Актом прийому-передачі послуг Клієнт має надати Адвокату мотивовану письмову відмову від його підписання протягом десяти календарних днів від дати його складання.

п. 7.1. Цей Договір набирає чинності з момент його підписання сторонами і діє до 31.12.2024.

Відповідно до Акту прийому-передачі послуг № 1 від 18.07.2024 за договором № 29/05/2024-1 про надання правової допомоги від 29.05.2024 Адвокатом надано, а Клієнтом прийнято послугу: підготовка позовної заяви про визнання недійсними додаткових угод до договору про постачання електричної енергії споживачу № 230440ВЦ від 04.01.2021 та застосування наслідків недійсності таких додаткових угод (стягнення з ТОВ «Енера Чернігів» коштів в сумі 230721,68 грн); час, витрачений на надання послуги, 5 годин; вартість послуги 10000 грн.

Відповідно до Акту прийому-передачі послуг № 2 від 30.08.2024 за договором № 29/05/2024-1 про надання правової допомоги від 29.05.2024 Адвокатом надано, а Клієнтом прийнято послугу: підготовка відповіді на відзив ТОВ «Енера Чернігів» у справі № 927/706/24: тривалість 4 години; вартість послуги 8000 грн.

Відповідно до платіжної інструкції № 22/07/2024 від 30.07.2024 Клієнтом сплачено Адвокату 10000 грн, платіжної інструкції № 05/09/2024 від 06.09.2024 Клієнтом сплачено Адвокату 8000 грн.

Відповідач заперечив проти заявленого розміру витрат на послуги адвоката, зазначивши, що заявлений розмір є неспівмірним із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом та не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та необхідності та просить суд зменшити розмір витрат до 0,00 грн.

Так, відповідач посилається на таке:

- неспівмірність витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 29.07.2024 відкрито провадження у справі № 927/706/24 та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно ухвали Господарського суду Чернігівської області 07 серпня 2024 року по справі № 927/706/24, якою відмовлено відповідачу у задоволенні заяви про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, судом зазначено, що фактично єдиною особливістю даного спору є те, що процедура укладення правочину регулюється спеціальним законом, а саме Законом України «Про публічні закупівлі». В іншому це звичайні правовідносини на місцевому рівні щодо купівлі-продажу товару, а тому їх специфіка не є беззаперечною підставою для розгляду справи в загальному провадженні і що вже було враховано судом (у т.ч. предмет доказування, кількість учасників справи, обсяг і характер доказів та інші критерії, які викладені у частині 3 статті 247 Господарського процесуального кодексу України) при вирішенні питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи зазначене та те, що справа розглядалась без виклику сторін, судові засідання в яких брав би участь представник позивача не проводилися, витрати на професійну правничу допомогу у даній справі у розмірі 18 000 грн за підготовку позовної заяви та відповіді на відзив є завищеними.

- неспівмірність витрат на оплату послуг адвоката із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).

Згідно актів прийому передачі послуг № 1 та № 2 за договором № 29/05/2024-1 про надання правової допомоги від 29 травня 2024 року, що надані позивачем на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, зазначено, що на підготовку позовної заяви витрачено 5 годин, за вартістю - 10 000, 00 грн, та на підготовку відповіді на відзив ТОВ «Енера Чернігів» 4 години, за вартістю 8 000, 00 грн. Відповідач звертає увагу суду, що судова практика щодо вказаною категорії справ є напрацьованою, сталою та не змінюваною вже тривалий час, і не потребує детального вивчення проблеми, аналізу законодавства та розроблення стратегії ведення справи. Зокрема, обґрунтування позовних вимог зводиться до цитування постанови Великої палати Верховного суду від 24.01.2024 року у справі № 922/2321/22, у якій викладений правовий висновок Верховного суду про застосування норм пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», викладення фактичних обставин договірних відносин між сторонами. Відповідь на відзив, яка підготовлювалась 4 години, зводиться до повторного викладення аргументів та обставин викладених в позовній заяві.

- неспівмірність витрат на оплату послуг адвоката із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

До позовної заяви були додані докази надані споживачем, будь яких адвокатських запитів, для підготовки доказової бази у справу не подавалися. Обсяг послуг наданих адвокатом в даній справі зводився лише до підготовки позовної заяви та відповіді на відзив, які повністю відповідають правовому висновку Верховного Суду про застосування норм пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Розглянувши заяву про розподіл судових витрат суд зазначає таке.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

У силу положень пункту 12 частини третьої статті 12 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Впровадження зазначеного принципу має на меті забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно із положеннями статті 123 ГПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинами першою, другою статті 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 237 ГПК України в числі питань, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду, зазначено розподіл між сторонами судових витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з аналізу наведених норм можна зробити висновок, що питання про стягнення/визначення/розподіл судових витрат є складовою судового процесу - правом сторони на користь якої ухвалено судове рішення відшкодувати свої судові витрати.

Наведені норми процесуального закону визначають загальний порядок розподілу судових витрат між сторонами у справі та іншими учасниками справи, що ґрунтується на принципі обов`язковості відшкодування судових витрат особи, на користь якої ухвалено судове рішення, за рахунок іншої особи, яка в цьому спорі виступає її опонентом.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування при вирішення заяви сторони. Так, у частині третій статті 126 та частині восьмій статті 129 ГПК України визначено особливості доказування розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями частини третьої статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, коли на її думку мало місце недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Крім того, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може також відступити від вказаного у частині четвертій статті 129 ГПК України загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат, понесених нею на правову допомогу повністю або частково - керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.

Матеріалами справи підтверджується надання Адвокатом Клієнту правничої допомоги на суму 18000 грн.

У той же час, вирішуючи питання щодо відшкодування позивачу витрат на правову допомогу, які були понесені під час розгляду справи, суд врахував, що:

- розгляд даної категорії спору є типовим, а отже, не потребує значних зусиль при розгляді справ та складанні позовної заяви;

- обґрунтування позовних вимог зводиться до цитування постанови Великої палати Верховного суду від 24.01.2024 року у справі № 922/2321/22, у якій викладений правовий висновок Верховного суду про застосування норм пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», викладення фактичних обставин договірних відносин між сторонами;

- у разі установленого договором фіксованого розміру гонорару співмірність витрат оцінюється через співвідношення суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів (їх складності та необхідності).

З огляду на вказані обставини, оцінивши подані заявником докази на підтвердження понесених ним витрат, та урахувавши заперечення відповідача щодо заявленого їх розміру, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви позивача про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у цій справі та наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Носівської міської ради розміру витрат на професійну правничу допомогу з 18000 грн до 10000,00 грн.

Керуючись статтями 13, 14, 42, 73-80, 86, 126, 129, 233, 236-238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Енера Чернігів (пр-т Перемоги, 126Б, м. Чернігів, 14013, ) на користь Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Носівської міської ради (вул. Центральна, 20, м. Носівка, Ніжинський р-н, Чернігівська обл., 17100, ) 10000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

2. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України додаткове рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно зі статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України подається безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Т.О.Кузьменко