ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2024 р. Справа № 918/831/24

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Селівона А.О., за участю секретаря судового засідання Хролець І.С., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон Трейд" (49125, м. Дніпро, вул. Марії Лисиченко, буд. 11, кв. 28, )

до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі філії "Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська обл., м. Вараш, )

про стягнення заборгованості.

За участю представників сторін:

від позивача: представник - Остап`юк Михайло Петрович;

від відповідача: представник - Процун Ольга Іванівна;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Легіон Трейд" (далі Позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (далі Відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 147 677 грн. 52 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору поставки від 23.11.2023 № 53-122-01-23-14069 (далі Договір) в частині здійснення розрахунків за поставлену продукцію в сумі 147 677 грн. 52 коп. у строки, встановлені умовами договору, внаслідок чого Позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості у вказаному розмірі.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 16.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та розгляд справи призначити на 16.10.2024.

До господарського суду 02.10.2024 від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що підтверджує факт укладання за результатами закупівлі Відповідачем та Позивачем Договору. Продукція за вказаним договором прийнята Відповідачем.

Сума основного боргу підтверджується видатковою накладною від 08.02.2024 №75 на суму 147 677 грн. 52 коп. з ПДВ та ярликом на придатну продукцію, який оформлений 20.02.2024.

Станом на момент подачі відзиву на позовну заяву основний борг за Договором становить 127 461 грн. 84 коп. у зв`язку з частковою оплатою боргу в сумі 20 215 грн. 68 коп.

Судом встановлено, що Відповідачем (11.09.2024) до відкриття провадження у даній справі (ухвала суду від 16.09.2024), сплачено заборгованість у розмірі 20 215 грн. 68 коп., що підтверджується платіжними інструкціями від 11.09.2024 № 9831 на суму 3 652 грн. 80 коп., № 9849 на суму 8 479 грн. 68 коп., № 9828 на суму 3 031 грн. 20 коп., № 9833 на суму 5 052 грн. 00 коп. (призначення платежу: ?За шнури, канати синтетичні згідно ВН №75 від 08.02.2024 по договору №53-122-01-23-14069 від 23.11.2023").

Представник позивача в судовому засіданні 16.10.2024 позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні 16.10.2024 підтримала позицію викладену у відзиві на позов.

Заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 23.11.2023 Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом") від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Легіон Трейд" (Постачальник) укладено Договір, за умовами пункту 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Замовника продукцію, а Замовник, у свою чергу, зобов`язується оплатити продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені у специфікації № 1 (додаток № 1 до даного договору).

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що предметом поставки за Договором є продукція: 39540000-9 шнури, канати синтетичні, яка передбачена специфікацією № 1 (додаток № 1 до даного договору).

Відповідно до пунктів 2.1-2.3 Договору ціна продукції, що поставляється за цим договором складає 123 064, 60 грн., крім того ПДВ 24 612,92 грн. Загальна сума Договору (вартість продукції) становить 147 677,52 грн. Кількість продукції та ціна за одиницю продукції вказана у специфікації № 1 (додаток № 1 до даного договору).

Згідно з пунктами 2.4-2.5 Договору ціна на продукцію є остаточною і змінам не підлягає, за виключенням умов передбачених у пункті 13.10 Договору. До ціни продукції включена вартість тари, упакування і маркування, страхування, доставка на склад РВ ВП "Складське господарство" ДП "НАЕК "Енергоатом" та інші понесені постачальником витрати на умовах поставки DDP згідно "Інкотермс - 2010".

У пункті 3.1 Договору сторонами погоджено, що продукція поставляється у 2024 році в період по 30.11.2024. Строк поставки продукції по даному договору вказаний у специфікації № 1 (додаток № 1 до даного договору) та визначається кількістю календарних днів з дати оприлюднення даного договору на веб порталі Уповноваженого органу згідно Закону України "Про публічні закупівлі". Продукція поставляється постачальником на умовах DDP згідно "Інкотермс - 2010". Місце поставки та "Вантажоодержувач" - 34400, м. Вараш, склад Рівненського відділення ВП "Складське господарство" ДП "НАЕК "Енергоатом".

Відповідно до пункту 4.1 Договору кількість та асортимент продукції визначається специфікацією до даного договору.

Згідно з пунктом 4.2 Договору якість та комплектність продукції повинна відповідати умовам договору, технічній специфікації (додаток 2 до даного договору).

Пунктами 6.1 та 6.2 Договору передбачено, що оплата за поставлену продукцію здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 180 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно з СОУ НАЕК 038:2021 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії" за умови реєстрації постачальником належним чином оформленої та незаблокованої податкової накладної в ЄРПН. Початок перебігу строку оплати починається з дня, наступного за днем оформлення ярлика на придатну продукцію. Про дату оформлення ярлика на придатну продукцію замовник письмово повідомляє постачальника не пізніше 5 робочих днів з дати оформлення ярлика.

Відповідно до пунктів 8.4-8.5 Договору датою поставки продукції є дата підписання видаткової накладної або накладної вантажоодержувачем. Ризик випадкового пошкодження або знищення продукції переходить до замовника з моменту поставки продукції. Перехід права власності на продукцію за договором відбувається в момент поставки продукції за умови наявності належним чином оформлених товарно-супровідних документів.

Згідно з пунктом 9.1 Договору у випадку порушення строків поставки Постачальник зобов`язаний сплатити Замовнику пеню в розмірі 0,1% вартості непоставленої (недопоставленої) продукції за кожен день прострочення, при цьому, у випадку прострочення поставки (недопоставки) продукції понад тридцять днів, Постачальник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% вказаної вартості. У випадку порушення Постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки продукції відносно якості або комплектності, Постачальник сплачує Замовнику штраф у розмірі 20% вартості неякісної (некомплектної) продукції. Сплата вказаних штрафних санкцій не звільняє Постачальника від виконання зобов`язань за Договором.

Пунктом 9.2 Договору передбачено, що строк позовної давності за вимогами про стягнення штрафних санкцій передбачених пунктом 9.1 даного договору становить 3 (три) роки.

Відповідно до пункту 9.4 Договору усі спори, що виникають з цього договору або пов`язані з ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами.

Згідно з пунктом 9.5. Договору якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно до чинного законодавства України. Претензійний порядок досудового вирішення спорів є обов`язковим.

Пунктом 12.1 Договору передбачено, що договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками. Строк дії даного договору - по 30.12.2024, а в частині виконання гарантійних зобов`язань Постачальника, що передбачені даним договором - до спливу гарантійних строків.

Відповідно до пункту 12.2 Договору укладений сторонами договір оприлюднюється на веб порталі Уповноваженого органу згідно Закону України "Про публічні закупівлі". Дата (момент) укладення договору зазначається у звіті про результати проведення процедури закупівлі який автоматично формується електронною системою закупівель та оприлюднюється протягом одного дня після оприлюднення замовником договору про закупівлю на веб порталі Уповноваженого органу.

Згідно з специфікацією № 1 (додаток № 1 до договору) сторони погодили поставку товару (канат капроновий, шнури та нитка ПП-т) на загальну суму 147 677 грн. 52 коп.

Крім того, сторонами підписано технічну специфікацію (додаток № 2 до Договору).

Договір, специфікація № 1 та технічна специфікація підписані повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток останніх.

На виконання умов Договору Позивач поставив Відповідачу продукцію на загальну суму 147 677 грн. 52 коп., що підтверджується видатковою накладною: від 08.02.2024 № 75 на суму 147 677 грн. 52 коп.

Про належне виконання Позивачем своїх зобов`язань за Договором свідчить відсутність з боку Відповідача письмових претензій та повідомлень про порушення постачальником умов Договору.

Відповідач листом від 21.02.2024 № 22-3414/041 "Про направлення ярлика на придатну продукцію" повідомив Позивача, що продукція отримана за умовами Договору пройшла вхідний контроль. До вказаного листа долучено скан-копію ярлика від 20.02.2024 № 1-1-007.

Частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості .

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства .

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом частини першої статті 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною першою статті 179 ГК України передбачено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Відповідно до частини першої статті 173 ГК України та частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного Договору, які врегульовуються відповідним законодавством.

Згідно з частиною першою статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму .

Відповідно до частини другої статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін .

Згідно із статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Положеннями частини першої статті 193 ГК України, статті 525, частини першої статті 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Згідно з частиною другою статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Враховуючи викладене та умови пункту 6.1 Договору суд дійшов висновку, що у Відповідача виник обов`язок з оплати за поставлену продукцію в розмірі 147 677 грн. 52 коп.

При цьому, як було встановлено судом, Відповідачем до відкриття провадження у даній справі (16.09.2024), сплачено заборгованість у розмірі 20 215 грн. 68 коп., що підтверджується платіжними інструкціями від 11.09.2024 № 9831 на суму 3 652 грн. 80 коп., № 9849 на суму 8 479 грн. 68 коп., № 9828 на суму 3 031 грн. 20 коп., № 9833 на суму 5 052 грн. 00 коп. (призначення платежу: ?За шнури, канати синтетичні згідно ВН №75 від 08.02.2024 по договору №53-122-01-23-14069 від 23.11.2023").

Тобто за результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами статтей 75-79, 86 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), судом встановлено, що Позивачем у визначеному Договором порядку та строки поставлено Відповідачу продукцію, обумовлену цим ж договором, вартість якої останнім до 11.09.2024 не оплачувалась.

Вказані обставини не тільки не спростовані Відповідачем, але й підтверджені останнім, шляхом визнання позовних вимог, про що зазначено у відзиві на позовну заяву та частковою оплатою суми заборгованості після відкриття провадження у справі (платіжні інструкції від 11.09.2024, № 9831, № 9849, № 9828, № 9833, які додані до відзиву).

Таким чином судом встановлено, що частина суми, яка включена Позивачем до позовних вимог, а саме у розмірі 20 215 грн. 68 коп., Відповідачем сплачена в добровільному порядку до прийняття позовної заяви до розгляду судом та відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з частиною четвертою статті 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Водночас судом встановлено, що визнання Відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.

Пунктом 2 частини першої статті 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі (зокрема) якщо відсутній предмет спору.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову, як вимоги про захист порушеного або оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, є спосіб захисту цього права чи інтересу.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, те благо (річ, право, інше майно), з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

У даному випадку предметом спору є стягнення з Відповідача заборгованості за отриману продукцію згідно з Договором.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Водночас у спірних правовідносинах предмет спору в частині стягнення заборгованості у розмірі 20 215 грн. 68 коп. станом на день відкриття провадження у справі був відсутній, однак Позивач не відмовився у встановленому порядку від позовних вимог у цій частині (зокрема шляхом їх зменшення), а відтак суд надає оцінку таким позовним вимогам у контексті їх обґрунтованості, доведеності та підтвердження наявними у справі доказами.

За таких обставин, з урахуванням поданих Відповідачем доказів часткової сплати заборгованості у розмірі 20 215 грн. 68 коп., суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині, у зв`язку з відсутністю порушеного права Позивача на момент відкриття провадження у справі. Близька за змістом правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 01.03.2023 у справі № 914/3203/21.

Враховуючи, що факт поставки товару підтверджується зібраними у справі матеріалами, строк оплати за який настав і Відповідач визнає позов у частині стягнення заборгованості у розмірі 127 461 грн. 84 коп., суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині та стягнення з Відповідача на користь Позивача 127 461 грн. 84 коп. заборгованості.

Також у позовній заяві Позивач просить суд стягнути з Відповідача суму судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Водночас, враховуючи те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме в частині стягнення заборгованості у розмірі 127 461 грн. 84 коп., то судовий збір (пропорційно до задоволених позовних вимог) становить 2 090 грн. 80 коп.

Згідно з пунктом другим частини першої статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пу ропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 130 ГПК Україн, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Частиною третьою статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову .

З огляду на викладене, враховуючи, що позов визнано судом частково обґрунтованим, з урахуванням визнання Відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог у справі зі сплаті судового збору у розмірі 1 045 грн. 40 коп. покладаються на Відповідача. Разом з тим, суд дійшов висновку, відповідно до частини першої статті 130 ГПК України повернути Позивачу з Державного бюджету України 50 % судового збору (1 045 грн. 40 коп.) від суми заборгованості, яку визнано Відповідачем.

Крім того суд звертає увагу на те, що Позивачем у позовній заяві було наведено попередній (орієнтовний) розрахунок розміру витрат на правничу допомогу (12 000,00 грн). Крім того як у позовній заяві та і у судовому засіданні 16.10.2024 представником Позивача було зроблено відповідну заяву та зазначено, що докази понесення вказаних витрат будуть подані протягом п`яти днів з моменту проголошення судового рішення.

З огляду на викладене, вирішення питання щодо розподілу судових витрат, понесених Позивачем на правничу допомогу, буде вирішуватись судом відповідно до вимог ГПК України, у разі подання Позивачем відповідних доказів у встановленому процесуальним законом порядку та строки.

Керуючись статтями 129, 130, 191, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частвоко.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі філії "Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська обл., м. Вараш, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон Трейд" (49125, м. Дніпро, вул. Марії Лисиченко, буд. 11, кв. 28, ) 127 461,84 грн. (сто двадцять сім тисяч чотириста шістдесят одна гривня 84 копійки) заборгованості, та 1 045,40 грн. (тисячу сорок п`ять гривень 40 копійок) витрат зі сплаті судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Легіон Трейд" (49125, м. Дніпро, вул. Марії Лисиченко, буд. 11, кв. 28, ) з Державного бюджету України 50 % судового збору в розмірі 1 045,40 грн. (тисячу сорок п`ять гривень 40 копійок), сплаченого при поданні позовної заяви згідно з платіжною інструкцією від 06.09.2024 № 1607.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Позивач (стягувач): Товариство з обмеженою відповідальністю "Легіон Трейд" (49125, м. Дніпро, вул. Марії Лисиченко, буд. 11, кв. 28, ).

Відповідач (боржник): Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі філії "Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська обл., м. Вараш, )

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 17 жовтня 2024 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя А.О. Селівон