РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.10.2024Справа № 910/8121/24
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС"

до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО"

про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 5 136,34 грн

Представники сторін: не викликалися

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 5 136,34 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

23.07.2024 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 33 230,33 грн за страховим випадком, що настав з вини власника транспортного засобу "RAV-4 HYBRID", який був застрахований приватним акціонерним товариствома "Страхова компанія "ВУСО" полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №210938024.

Позивач зазначає, що відповідачем здійснено виплату страхового відшкодування за полісом №210938024 на користь позивача у розмірі 28 093,99 грн.

У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду з вимогою: стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 5 136,34 грн.

Відповідач, заперечуючи щодо позову, зазначає, що відповідно до звіту №02-07/В24 про визначення вартості матеріального збитку визначено розмір страхового відшкодування (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,70) у розмірі 28 093,99 грн, а тому, враховуючи виплату позивачу зазначеної суми, відсутні підстави задоволення позову.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.06.2023 у справі №761/19988/23 встановлено: 30.05.2023 в м. Києві, по вул. Овруцькій, 3, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "Тойота" (д.н.з. НОМЕР_1 ) під час перестроювання не надав перевагу у русі транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку, по тій смузі, на яку мав намір перестроїтись, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем "Мітсубісі" (д.н.з. НОМЕР_2 ), під керуванням ОСОБА_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Зазначеною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Між ОСОБА_3 та приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРКС" укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) "Прямий захист" оферта №62509а2кГВ від 08.09.2022.

За вказаним договором застраховано транспортний засіб: Mitsubishi Outlander; реєстраційний номер НОМЕР_2 .

У зв`язку з настанням 30.05.2023 страхового випадку ОСОБА_3 подано до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" заяву про подію та виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.

Відповідно до ремонтної калькуляції №1.003.23.0 від 09.06.2023 вартість ремонту Mitsubishi Outlander ( НОМЕР_2 ) становить 40 078,77 грн.

Відповідно до страхового акту №ARX3732380 від 07.07.2023 сума відшкодування становить 33 230,33 грн.

Позивачем здійснено на користь ОСОБА_3 сплату страхового відшкодування у розмірі 33 230,33 грн, що підтверджується платіжним дорученням №984992 від 10.07.2023.

Відповідно до заяви про регресні вимоги №6201 АРКС від 30.08.2023 приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" звернулося до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" про відшкодування в порядку регресу 33 230,33 грн.

Відповідачем здійснено перерахування позивачу в порядку регресу 28 093,99 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №45445 від 02.10.2023.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 ст. 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 979 ЦК України договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про страхування", інших законодавчих актів.

Згідно з ч. 1 ст. 980 ЦК України предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну.

Згідно з ч 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Зазначене кореспондується з ст. 27 Закону України "Про страхування" (закон від 7 березня 1996 року).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Згідно з нормами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач відповідно до ч. 1 ст. 993 ЦК України набув право вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою: Сврз = Ср + См + Сс * (1-Ез), де Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт; См - вартість необхідних для ремонту матеріалів; Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, Ез - коефіцієнт зносу.

Відповідно до п. 7.41 Методики значення коефіцієнта фізичного зносу, який підлягає усуненню, не може перевищувати 0,7. Для складників КТЗ зі строком експлуатації понад 12 років значення ЕЗ приймається рівним 0,7.

Враховуючи надану позивачем ремонтну калькуляцію №1.003.23.0 від 09.06.2023 та приписи Методики, суд дійшов висновку про те, що вартість відновленого ремонту транспортного засобу Mitsubishi Outlander (реєстраційний номер НОМЕР_2 ; 2008 рік випуску) становить 28 093,99 грн (розрахунок: Сврз = 13 455,00 + 9 502,66 +17 121.11 * (1-0,7)).

Отже, відповідач, перерахувавши позивачу грошові кошти у розмірі 28 093,99 грн, виконав свій обов`язок щодо виплати страхового відшкодування.

Таким чином, вимоги позивача є необґрунтованими, а тому суд відмовляє у їх задоволенні.

Частинами 3, 4 ст. 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані для підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір згідно зі ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ч.1 ст. 79, ст.ст. 123, 129, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сергій Мудрий