ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/3857/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.,

суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

секретар судового засідання: Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:

від Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС": Серебряник О.О.,

від Державного підприємства "Морський торговельний порт "ПІВДЕННИЙ": Заверюха В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Одесі

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС"

на рішення Господарського суду Одеської області від 11.08.2023, суддя в І інстанції Сулімовська М.Б., повний текст якого складено 22.08.2023, в м. Одесі

у справі №916/3857/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС"

до відповідача: Державного підприємства "Морський торговельний порт "ПІВДЕННИЙ"

про стягнення 2 326 700 грн

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" звернулося з позовом до Державного підприємства "Морський торговельний порт "ЮЖНИЙ", в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача суму забезпечення виконання договору у розмірі 2 326 700 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що розірвання укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії споживачу №Т/ВГЕ-377/20 від 28.12.2020 за ініціативою відповідача зумовило наявність підстав для повернення останнім внесеної позивачем суми забезпечення виконання цього договору, між тим Державне підприємство "Морський торговельний порт "ЮЖНИЙ" безпідставно ухиляється від повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС вказаної суми грошових коштів.

Справа розглядалась неодноразово.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 20.07.2022 у справі №916/3857/21, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.12.2022, позов задоволено; стягнуто з Державного підприємства "Морський торговельний порт "ЮЖНИЙ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" суму забезпечення виконання договору у розмірі 2326700 грн та 34900,50 грн витрат зі сплати судового збору.

Постановою Верховного Суду від 22.03.2023 касаційну скаргу Державного підприємства "Морський торговельний порт "ЮЖНИЙ" задоволено; постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.12.2022 та рішення Господарського суду Одеської області від 20.07.2022 у справі №916/3857/21 скасовано; справу №916/3857/21 направлено на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

Направляючи дану справу на новий розгляд, Верховний Суд у постанові від 22.03.2023 зазначив, що за змістом пункту 3.2.4 Правил РРЕЕ такий порядок дострокового припинення договору пов`язаний зі зміною умов договору які обумовлені: 1) змінами регульованих складових ціни (тарифу на послуги з передачі та/або розподілу електричної енергії, ціни (тарифу) на послуги постачальника універсальних послуг та/або "останньої надії") 2) змінами в нормативно-правових актах щодо формування цієї ціни або умов постачання електричної енергії. Однак суди застосували вказану норму, не встановивши чи були запропоновані позивачем зміни, обумовлені наведеними у цьому пункті правил підставами. Суди належним чином не проаналізували співвідношення правового регулювання зміни умов договору та припинення зобов`язань за ним, що визначене пунктом 3.2.4 Правил РРЕЕ, та правового регулювання цих відносин, що визначено нормами Закону України "Про публічні закупівлі", Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та не визначили норм, які у випадку різного регулювання цих відносин, мають перевагу у застосуванні до них. Суди не дослідили питання того чи застосовуються положення наведеного пункту Правил РРЕЕ лише до відносин, що регулюють постачання електричної енергії споживачу за встановленим компетентним органом тарифом, чи така норма регулює відносини і щодо постачання електричної енергії за вільними цінами; судам необхідно проаналізувати і зазначити підстави, визначені пунктом 7.2.11 Договору для повернення гарантійного платежу. Крім того, Верховний Суд зазначив, що судами попередніх інстанцій не враховано висновки, викладені у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19.

Ухвалою Господарського суду Одеської області у складі судді Сулімовської М.Б. від 24.04.2023 справу №916/3857/21 прийнято до свого провадження. В подальшому ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.05.2023 у справі №916/3857/21 здійснено заміну найменування відповідача з Державного підприємства "Морський торговельний порт "ЮЖНИЙ" на Державне підприємство "Морський торговельний порт "ПІВДЕННИЙ".

Рішенням Господарського суду Одеської області від 11.08.2023 у справі №916/3857/21 (суддя Сулімовська М.Б.) у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі; судові витрати покладено на позивача.

Судове рішення мотивоване недоведеністю позивачем наявності правових підстав для повернення йому суми забезпечення виконання договору про постачання електричної енергії споживачу №Т/ВГЕ-377/20 від 28.12.2020, оскільки вказаний договір в частині обсягу електричної енергії, що підлягала постачанню відповідачу, та строку виконання зобов`язань Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" виконано не було, а докази визнання результатів процедури закупівлі або зазначеного договору недійсними у матеріалах справи відсутні, при цьому жодних інших підстав для повернення Державним підприємством "Морський торговельний порт "ПІВДЕННИЙ" суми забезпечення виконання цього договору останній не містить.

Не погодившись з ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просило рішення Господарського суду Одеської області від 11.08.2023 у справі №916/3857/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник наголошував на тому, що місцевий господарський суд при ухваленні оскаржуваного рішення безпідставно не врахував, що збільшення уповноваженим органом держави (регулятором ринку) граничних цін підтверджує збільшення відпускної ціни для кінцевих споживачів електричної енергії, між тим відповідач, будучи обізнаним з обставинами коливання ціни на ринку в сторону збільшення, умисно ухилився від укладення з позивачем додаткової угоди до договору про постачання електричної енергії споживачу №Т/ВГЕ-377/20 від 28.12.2020. Скаржник також звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що суд першої інстанції не виконав вказівок Верховного Суду, зазначених в постанові від 22.03.2023 у даній справі, адже не проаналізував співвідношення правового регулювання зміни умов договору та припинення зобов`язань за ним, що визначене пунктом 3.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, та правового регулювання цих відносин, передбаченого нормами Закону України "Про публічні закупівлі", Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, а також не встановив достеменно обставини, пов`язані з достроковим розірванням вищенаведеного договору.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2023 у даній справі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" задоволено; рішення господарського суду Одеської області від 11.08.2023 скасовано; позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" задоволено; стягнуто з Підприємства на користь Товариства суму забезпечення виконання договору у розмірі 2 326 700 грн., витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 34 900,50 грн. та витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 52 350,75 грн.

Суд дійшов висновку, що запропоновані Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" зміни до договору про постачання електричної енергії споживачу обумовлені, зокрема, змінами регульованих складових ціни, а також враховуючи надання відповідачем письмової відмови від прийняття запропонованих постачальником змін, укладений між сторонами договір №Т/ВГЕ-377/20 від 28.12.2020 достроково припинився за ініціативи Державного підприємства "Морський торговельний порт "ПІВДЕННИЙ" відповідно до пункту 3.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, відтак, наявні правові підстави для задоволення позову, оскільки не включення до умов договору №Т/ВГЕ-377/20 від 28.12.2020 підстави для повернення забезпечувального платежу фактично призводить до безпідставного та несправедливого збагачення споживача на шкоду постачальнику, адже споживач за відсутності доказів порушення постачальником прийнятих на себе за цим договором зобов`язань фактично залишає собі суму застави, що необґрунтовано порушує баланс інтересів сторін, суперечить самій природі вказаного способу забезпечення, а також принципам справедливості, розумності та добросовісності.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 16.04.2024 касаційну скаргу державного підприємства "Морський торговельний порт "Південний" задоволено частково; постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2023 у справі №916/3857/21 скасовано; справу передано на новий розгляд до Південно-західного апеляційного господарського суду.

07.05.2024 року справа №916/3857/21 надійшла до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/3857/21 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Ярош А.І., судді Діброва Г.І., Принцевська Н.М., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2024.

До суду апеляційної інстанції надійшли пояснення з урахуванням постанови Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 16.04.2024 у справі №916/3857/21 від Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС", в яких останнє, зокрема, зазначає, що враховуючи п. 3.2.4. Правил роздрібного ринку електричної енергії та п. 4 ч. 3 ст. 57 Закону України «Про ринок електричної енергії», відмовляючись від реалізації свого права на підписання додаткової угоди, споживач електричної енергії, діючи розумно та обачливо, повинен враховувати правові наслідки, які в силу приписів чинного законодавства настають у разі незгоди/неприйняття запропонованих постачальником змін, а саме: дострокове розірвання договору, тим більше, що про настання цих наслідків позивач неодноразово попереджав Державне підприємство "Морський торговельний порт "ПІВДЕННИЙ" у своїх листах (повідомленнях).

Вказує, що ціноутворення на роздрібному ринку електричної енергії напряму залежить від ціноутворення на ринку електричної енергії "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку електричної енергії, у зв`язку з чим коливання цін на вказаних організованих сегментах ринку електричної енергії безумовно призводять до відповідних коливань на роздрібному ринку.

На думку позивача, пункт 3.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, а також пункт 4 частини 3 статті 57 Закону України "Про ринок електричної енергії", жодним чином не суперечать правовому регулюванню договірних відносин, яке передбачене нормами Закону України "Про публічні закупівлі", Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, адже зазначене положення Правил (п. 3.2.4) та норма Закону України "Про ринок електричної енергії" (п. 4 ч. 3 ст. 57) не зобов`язує споживача вносити зміни до договору, укладеного за результатами проведення публічної закупівлі, а лише визначає правові наслідки неприйняття останнім запропонованих постачальником змін.

31.05.2024 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній з урахуванням постанови Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 16.04.2024 у справі № 916/3857/21 зазначив, що договором чітко встановлено випадки повернення забезпечення виконання у сумі 2 326 700,00 грн., а саме забезпечення повертається Постачальнику після виконання Постачальником Договору, а також у разі визнання судом результатів процедури закупівлі або Договору недійсними, у випадках, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі». В той же час, наразі відсутня жодна із підстав, яка зазначена в п. 7.2.11. Договору.

ДП «МТП «Південний» не дії на ринку «на добу наперед», в договорі чітко зазначено, щодо роздрібного ринку електричної енергії. Ринок «на добу наперед» регулюється іншим законодавством, зокрема Правилами ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, що затверджені Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №308 також вказаний ринок передбачає інший порядок закупівлі електричної енергії та розрахунків за неї.

При цьому, сторонами в рамках спірного Договору додаткова угода у частині зміни ціни на електричну енергію не укладалась. Належної довідки виданої ДП «ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ» щодо підвищення ціни електричної енергії, з урахуванням умов постачання, ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» надано не було, а саме стосовно роздрібного ринку електричної енергії. ДП «МТП «Південний» не направляло/не надавало будь-яких заяв щодо про незгоди/неприйняття змін протягом 5 робочих днів з дня отримання повідомлення, але не пізніше ніж за 10 календарних днів до зазначеної в повідомленні дати зміни умов договору, адже ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» не надавало довідок ДП «ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ» щодо підвищення ціни електричної енергії, з урахуванням умов постачання, а саме стосовно роздрібного ринку електричної енергії.

03.06.2024 до суду надійшли додаткові письмові пояснення позивача, в яких останній, зокрема, вказує, що у відповідності до ч. 4 ст. 27 Закону України "Про публічні закупівлі", кошти, що надійшли як забезпечення виконання договору про закупівлю, якщо вони не повертаються учаснику у випадках, визначених цим Законом, підлягають перерахуванню до відповідного бюджету, а в разі здійснення закупівлі замовниками не за бюджетні кошти - перераховуються на рахунок таких замовників. При цьому, відповідачем не надано суду, а у матеріалах справи відсутні документи (докази), що підтверджують перерахування зазначених коштів до відповідного бюджету. Натомість, ДП "МТП "Південний" листом вих. № 8290/01/103/21 від 12.11.2021 року відмовився повертати грошові кошти позивачу, посилаючись не на факт повернення цих коштів, у порядку частини 6 статті 25 або, у порядку ч. 4 ст. 27 Закону України "Про публічні закупівлі", до відповідного бюджету, а лише на те, що "Договір не виконаний Постачальником у повному обсязі, в ДП "МТП "Южний" відсутні обґрунтовані за законні підстави повернути ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" грошові кошти в розмірі 2 326 700,00 грн. в якості забезпечення виконання умов Договору".

29.07.2024 від позивача надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи постанови Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2024 у справі №910/11419/22.

До суду від представника відповідача надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи постанови Верховного Суду від 19.09.2024 у справі № 910/11419/22, в якій, зокрема, було зазначено, що при новому розгляді суд апеляційної інстанції не перевірив доводи Підприємства у контексті того, що останнє не діє на ринку «на добу наперед», чим і обґрунтовував відмову від укладення додаткової угоди щодо зміни ціни на електричну енергію (зокрема, пункт 4.19 цієї постанови); суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про дострокове припинення Договору за ініціативою споживача.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2024 прийняти до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" на рішення Господарського суду Одеської області від 11.08.2023 у справі №916/3857/21; призначено справу №916/3857/21 до розгляду на 04.06.2024 о 12:15.

Протокольною ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.06.2024 призначено справу №916/3857/21 до розгляду на 06.08.2024 об 11:30.

В подальшому ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду оголошено перерву в розгляді даної справи до 10.09.2024 о 12:30, а ухвалою суду від 10.09.2024 відкладено розгляд справи на 08.10.2024 о 10:15.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції 08.10.2024 прийняли участь представники сторін.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 28.12.2020 між Державним підприємством "Морський торговельний порт "ПІВДЕННИЙ" ("Споживач") та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" ("Постачальник") за результатами проведення процедури публічної закупівлі відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі" укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №Т/ВГЕ-377/20 (далі договір №Т/ВГЕ-377/20 від 28.12.2020), відповідно до умов якого:

- позивач продає електричну енергію відповідачу, а відповідач оплачує вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору. Зазначений договір укладений за результатами проведення процедури публічної закупівлі відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі" (пункт 2.1);

- умови Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил РРЕЕ, Кодексу системи передачі, Правил ринку, затверджених постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312, №309 та №307, Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27.12.2017 №1469, інших нормативно-правових актів (пункт 1.2);

- очікуваний загальний обсяг споживання електричної енергії визначений сторонами в 21950000 кВт*год (пункт 2.3);

- строк поставки електричної енергії з 00:00 год 01.01.2021 по 24:00 год 31.12.2021 (пункт 3.2);

- споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до Специфікації, що є додатком №2 до цього Договору (пункт 5.1);

- загальна вартість договору становить 46 533 824,40 грн. (пункт 5.2);

- ціна на електричну енергію, зазначена у додатку №2 до цього Договору, може бути змінена постачальником та споживачем у разі зміни ціни на електричну енергію не більше ніж на 10 відсотків через коливання ціни на електричну енергію на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у цьому договорі. При цьому, постачальник або споживач підтверджує зміну ціни на електричну енергію довідкою, виданою ДП "Держзовнішінформ" з урахуванням умов постачання (пункт 5.4);

- постачальник зобов`язується до укладання договору внести забезпечення його виконання у розмірі не менше 2 326 700 грн. згідно з умовами, зазначеними у тендерній документації. Цим же пунктом договору встановлено, що забезпечення виконання цього договору повертається позивачу після виконання ним договору, а також у разі визнання судом результатів процедури закупівлі або договору недійсними, у випадках, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", а також згідно з умовами, зазначеними у договорі, але не пізніше ніж протягом 5-ти банківських днів з дня настання зазначених обставин (пункт 7.2.11);

- договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє по 31.12.2021, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 13.1);

- умови договору не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за 1 кВт*год електричної енергії) переможця процедури закупівлі. Істотні умови Договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків, які передбачено статтею 41 Закону України "Про публічні закупівлі". Постачальник має повідомити споживача про намір внесення будь-яких змін до умов Договору не пізніше ніж за 20 календарних днів до їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати цей Договір (пункт 13.2);

- постачальник зобов`язаний повідомити споживача в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації постачальнику, якщо споживач не приймає нові умови (пункт 13.3);

- зміни та доповнення до Договору можуть бути внесені в порядку, передбаченому чинним законодавством України, тільки за домовленістю сторін, що оформлюється додатковими угодами до цього Договору, які є його невід`ємною частиною (пункт 13.4);

- споживач має право розірвати цей Договір достроково в односторонньому порядку, повідомивши постачальника про це за 20 календарних днів до очікуваної дати розірвання (пункт 13.5).

Позивач для забезпечення виконання своїх зобов`язань за Договором перерахував на розрахунковий рахунок відповідача 2 326 700 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 17.12.2020 № 4525.

Після укладання Договору позивач неодноразово звертався до відповідача з пропозиціями змінити умови Договору шляхом збільшення ціни електричної енергії, а саме.

Листом від 19.02.2021 №624/Ю2 позивач повідомив відповідача про коливання ціни в сторону збільшення у січні та лютому 2021 року, але не більше 10%, у зв`язку з чим з 01.03.2021 ціна на електричну енергію за Договором складатиме 2,296536 грн. з ПДВ за одиницю товару. До вказаного листа додано два примірники підписаних та скріплених печатками позивача додаткової угоди до Договору разом зі специфікацією, а також цінову довідку державного підприємства "Держзовнішінформ" від 19.02.2021 №121/30 про коливання ціни на ринку електричної енергії. Підприємство на даний лист надало відповідь від 26.02.2021 №1769/01/207/21, в якій зазначило про відмову від укладення додаткової угоди щодо зміни ціни на електричну енергію з 01.03.2021, оскільки надана постачальником довідка державного підприємства "Держзовнішінформ" містить інформацію про коливання середньозваженої ціни купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" (РДН) в торгівельній зоні Об`єднаної енергетичної системи України (ОЕС), у той час як відповідач купує електричну енергію на роздрібному ринку електричної енергії.

Листом від 17.08.2021 №1007/Ю2 Товариство повідомило відповідача про необхідність зміни ціни електричної енергії за Договором у сторону збільшення, у зв`язку із коливанням ціни електричної енергії на ринку. Також позивач попередив відповідача про те, що у випадку незгоди зі змінами Договору, викладеними у додатковій угоді, споживач має право розірвати Договір без застосування штрафних санкцій до нього.

У доповнення до даного листа позивач звернувся до Підприємства з листом від 17.08.2021 №1027/Ю2 у якому повідомив відповідача про те, що збільшення ціни електричної енергії в окремих сегментах роздрібного ринку електричної енергії зумовлює необхідність збільшення ціни на електричну енергію за Договором, внаслідок чого з 01.09.2021 ціна на електричну енергію за цим договором складатиме 2,296536 грн. з ПДВ за одиницю товару. Додатками до вказаного листа виступають роздруківка результатів аукціонів з продажу електричної енергії та лист державного підприємства "Держзовнішінформ" від 28.08.2021 №121/1807-Л. Додатково повідомлено споживача про право споживача достроково розірвати Договір без застосування штрафних санкцій до нього.

На офіційному веб-сайті позивача (https://ukrgasresource.com/) було розміщено оголошення про збільшення ціни електричної енергії та необхідність у зв`язку з цим внесення змін до чинних договорів про постачання електричної енергії щодо усіх споживачів шляхом підписання додаткових угод до відповідних договорів. Зокрема, зазначено, що внаслідок коливання ціни на ринку електричної енергії середньозважена ціна купівлі-продажу електроенергії на майданчику РДН (ринок "на добу наперед") у торгівельній зоні ОЕС України (Об`єднаної енергетичної системи України) зросла на 32,23%, а станом на 02.08.2021 середньозважена ціна купівлі-продажу електроенергії на майданчику РДН (ринок "на добу наперед") у торговій зоні ОЕС України (Об`єднаної енергетичної системи України) становить 2578,52 грн./МВт.год, що на 21,68% вище ніж на 01.08.2021.

Разом з вказаним повідомленням споживачам було надано інформацію (з посиланнями на адреси веб-сайтів) щодо актуальних цін купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" (РДН) та внутрішньодобовому ринку (ВДР) відповідно до даних державного підприємства "Оператор ринку", щодо актуальних цін купівлі-продажу електричної енергії на ринку двосторонніх договорів відповідно до даних товариства з обмеженою відповідальністю "Українська енергетична біржа", щодо діючого тарифу на послуги з передачі електричної енергії приватного акціонерного товариства "НЕК УКРЕНЕРГО", щодо діючих тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, які діють з 01.09.2021 згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Товариство листами від 28.08.2021 №1025/Ю2 та від 28.08.2021 №1026/Ю2 повідомлено споживачів електричної енергії про збільшення ціни електричної енергії внаслідок коливання відповідної ціни на ринку, що підтверджується довідками державного підприємства "Держзовнішінформ" від 28.08.2021 №121/182 та від 28.08.2021 №121/183.

Листом від 28.08.2021 №1027/Ю2 позивач повторно попередив відповідача про підвищення ціни на ринку електричної енергії з 01.09.2021, надавши при цьому роздруківку результатів аукціонів з продажу електричної енергії та лист державного підприємства "Держзовнішінформ" від 28.08.2021 №121/1807-Л.

Товариство 01.09.2021 звернулося до відповідача з листом №1027-1/Ю2, в якому наполягало на внесенні змін до Договору у зв`язку з істотним збільшенням вартості за одиницю електричної енергії. До цього листа додано підписану позивачем та скріплену його печаткою додаткову угоду у двох примірниках.

Товариство листом від 16.09.2021 №1075/Ю2 наголосило на тому, що воно неодноразово зверталося до Підприємства з листами щодо коливання ціни на електричну енергію на ринку, до яких були додані належні докази такого коливання, проте відповідач не надав письмової відповіді на вказані звернення, у зв`язку з чим така поведінка останнього розцінюється постачальником як незгода з новими умовами поставки. Водночас, довідкою державного підприємства "Держзовнішінформ" підтверджено коливання ціни у сторону її збільшення на всіх існуючих ринках електричної енергії, передбачених чинним законодавством, а тому разом з цим листом позивач втретє надсилає проєкт додаткової угоди до Договору щодо підвищення ціни та раніше надіслані матеріали, які підтверджують коливання, при цьому у разі неотримання постачальником підписаних зі сторони споживача додаткових угод, Товариство вважатиме такі дії відповідача направленими на припинення наведеного договору про постачання електричної енергії споживачу.

Товариство звернулося до відповідача з листом від 29.09.2021 №1123/Ю2, в якому запропонувало розірвати Договір за згодою сторін для проведення нової тендерної процедури закупівлі. Обґрунтовуючи підстави для розірвання Договору позивач послався, крім іншого, на довідки Харківської торгово-промислової палати від 13.08.2021 №1876-2/21 та від 17.08.2021 №1914-1/21, відповідно до яких за результатами визначення коливання середньозваженої ціни на РДН в Об`єднаній енергетичній системи України (ОЕС) було встановлено, що за третю декаду липня 2021 року (21.07.2021-31.07.2021) середньозважена ціна на майданчику ринку "на добу наперед" зросла на 77,83% відносно першої декади травня 2021 року (01.05.2021-10.05.2021), у той час як за першу декаду серпня 2021 року (01.08.2021-10.08.2021) середньозважена ціна на майданчику ринку "на добу наперед" зросла 31,04% відносно третьої декади липня 2021 року (21.07.2021-31.07.2021), а тому протягом чотирьох місяців (травень-серпень 2021 року) ціна електричної енергії в Україні зросла більше ніж на 108,87%, що суттєво вплинуло на достатність фінансових активів для закупівлі, необхідних для виконання договорів зі споживачами.

Крім того, позивач направив Підприємству попередження від 29.09.2021 №1124/Ю2 про повне припинення постачання електроенергії за Договором, в якому вказано, що останнім днем постачання електричної енергії є 21.10.2021, а також те, що про відключення електроустановок споживача постачальником направлено відповідний лист оператору системи розподілу для вжиття заходів, передбачених Правилами РРЕЕ.

Підприємство листом від 20.10.2021 №7695/01/207/21 повідомило Товариство про неможливість збільшення вартості електричної енергії на підставі середньозваженої ціни купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" (РДН) в торгівельній зоні Об`єднаної енергетичної системи України (ОЕС), оскільки Підприємство купує електричну енергію на роздрібному ринку електричної енергії, при цьому електрична енергія на РДН може бути тільки частиною, з якої складається вартість електричної енергії на роздрібному ринку. Крім того, у цьому листі відповідач зазначив про те, що, з огляду на обставини, які склались на ринку електричної енергії, Підприємство готове розглянути інші варіанти щодо внесення змін до Договору.

02.11.2021 відповідач надіслав Товариству лист №7988/01/207/21, в якому зазначив про те, що 22.10.2021 оператор системи розподілу акціонерне товариство "Укрзалізниця" повідомило Підприємство про переведення даного підприємства з 22.10.2021 на постачальника "останньої надії" у зв`язку з припиненням дії Договору. Проте, як стверджує у цьому листі відповідач, останній не припиняв дію Договору та вважає спірний договір чинним.

Позивач зазначав, що 03.11.2021 звернувся до Відповідача з листом №174-Ю1, у якому наголошував на тому, що протягом серпня-вересня 2021 року постачальник неодноразово звертався до споживача з листами та додатковими угодами щодо внесення змін до Договору, однак Підприємство відхилило пропозиції Товариства. Оскільки споживач відмовився вносити запропоновані постачальником зміни до Договору, відповідно до пункту 3.2.4 Правил РРЕЕ споживач достроково розірвав Договір за своєю ініціативою, а тому має повернути постачальнику гарантійний платіж внесений останнім як забезпечення виконання своїх зобов`язань за Договором.

Відповідач в адресованому позивачу листі №8290/01/103/21 від 12.11.2021 зазначив про відсутність підстав для повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" суми забезпечення виконання договору №Т/ВГЕ-377/20 від 28.12.2020 у розмірі 2326700 грн, адже даний договір не виконаний Постачальником у повному обсязі.

Наведені вище обставини і стали підставою для звернення до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача суми забезпечення виконання договору №Т/ВГЕ-377/20 від 28.12.2020 у розмірі 2326700 грн.

Приймаючи постанову від 16.04.2024 та скасовуючи постанову апеляційного господарського суду 18.12.2023 у справі № 916/3857/21 з направленням даної справи на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції, Верховний Суд зауважив на наступному:

-суд апеляційної інстанції з порушенням норм процесуального права належним чином не дослідив усі подані сторонами докази та не надав правової оцінки всім доводам Підприємства, зокрема його посиланням на те, що Підприємство не діє на ринку "на добу наперед", а у Договорі зазначено, щодо роздрібного ринку електричної енергії. Ринок "на добу наперед" регулюється іншим законодавством, а саме Правилами ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, що затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 308, даний ринок передбачає інший порядок закупівлі електричної енергії та розрахунків на неї;

-за обставинами цієї справи, із змісту листування сторін спору, вбачається лише недосягнення сторонами згоди щодо укладення додаткової угоди до договору про збільшення ціни електричної енергії, однак не вбачається, що відповідач висловлював намір та вчиняв фактичні дії, спрямовані на дострокове припинення договору постачання електричної енергії відповідно до положень Закону України "Про публічні закупівлі", ЦК України, ГК України, умов договору. Однак, зазначені норми, умови Договору та обставини справи залишилися без належного дослідження та оцінки суду апеляційної інстанції і після повторного перегляду даної справи;

-суд апеляційної інстанції не в повному обсязі виконав зазначені у постанові Верховного Суду від 22.03.2023 у даній справі вказівки суду касаційної інстанції, обмежившись посиланням на те, що запропоновані Товариством зміни до договору про постачання електричної енергії споживачу обумовлені змінами регульованих складових ціни та врахувавши надання відповідачем письмової відмови від прийняття запропонованих постачальником змін, вирішив, що укладений між сторонами Договір достроково припинився за ініціативи Підприємства відповідно до пункту 3.2.4 Правил РРЕЕ. Суд апеляційної інстанції не дослідив при цьому та чітко не зазначив, який саме документ Підприємством було направлено в якості підстави для розірвання Договору у порядку пункту 3.2.4 Правил РРЕЕ, оскільки у наявних у матеріалах справи листах Підприємства йдеться про необхідність позивачу надати документи згідно з Договором, що підтверджують зміну ціни у бік збільшення, а не йдеться про відмову від Договору. Таким чином суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про дострокове припинення Договору за ініціативою відповідача;

-Верховний Суд у постанові від 23.03.2023 зазначив про необхідність надання належної оцінки умовам пункту 7.2.11 Договору, за яким забезпечення виконання цього договору повертається позивачу після виконання ним Договору, а також у разі визнання судом результатів процедури закупівлі або договору недійсними, у випадках, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", а також згідно з умовами, зазначеними у договорі, але не пізніше ніж протягом 5-ти банківських днів з дня настання зазначених обставин. Тобто, Договором встановлено конкретні випадки, настання яких зумовлює повернення забезпечення виконання у сумі 2 326 700 грн., а саме забезпечення повертається постачальнику: 1) після виконання ним договору; 2) у разі визнання судом результатів процедури закупівлі або договору недійсними, у випадках, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі". Однак судом апеляційної інстанції не здійснено співвідношення умов Договору щодо повернення забезпечення виконання договору, яке передбачено пунктом 7.2.11 Договору та умов пункту 3.2.4 Правил РРЕЕ та як саме зазначене впливає на умови Договору та з яких саме підстав суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо необхідності стягнення забезпечення виконання договору. Отже, суд апеляційної інстанції з порушенням норм процесуального законодавства не виконав вказівки суду касаційної інстанції, неналежно дослідив зібрані у справі докази, а саме умови Договору, в тому числі пункту 7.2.11 Договору, що унеможливлює встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до частини першої статті 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Отже, розглядаючи даний спір апеляційний суд повинен встановити та надати оцінку обставинам, на які звернув увагу касаційний суд.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів відзначає наступне.

Так, предметом спору у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача суми забезпечення виконання договору №Т/ВГЕ-377/20 від 28.12.2020 у розмірі 2326700 грн, яка внесена позивачем на виконання пункту 7.2.11 Договору.

Правовідносини сторін регулюються наступними нормами права.

За положеннями частин першої, другої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з приписами статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), яка регламентує, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

За умовами частини першої статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Як слідує з матеріалів справи, Договір про постачання електричної енергії споживачу №Т/ВГЕ-377/20 від 28.12.2020 було укладено сторонами за результатами процедури закупівлі.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України "Про публічні закупівлі" (у редакції, чинній на момент укладення Договору), метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю - це господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

Згідно з приписами статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі":

- договір про закупівлю укладається відповідно до норм ЦК України та ГК України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (частина перша);

- умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі (частина четверта);

- істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії (пункт 2 частини п`ятої).

Так, за доводами скаржника, у відповідності до положень пункту 3.2.4. Правил роздрібного ринку електричної енергії, укладений між сторонами Договір про постачання електричної енергії споживачу № Т/ВГЕ-377/20 від 28.12.2020 року вважається достроково розірваним (припиненим) саме за ініціативою споживача - ДП "МТП "Південний" (відповідач).

Судова колегія відхиляє наведені вище аргументи апелянта, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 188 ГК України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це іншій стороні договору. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у 20-денний строк після одержання пропозиції повідомляє іншу сторону про результати такого розгляду.

Відсутність згоди покупця на запропоноване постачальником електричної енергії збільшення ціни договору, свідчить лише про відмову останнього на зміну умов зобов`язання, а не про його відмову від договору чи про ініціювання ним розірвання договору. Відхилення пропозиції покупцем щодо збільшення ціни договору, може спонукати саме постачальника на ініціювання дострокового припинення договору, у визначених законом та/або договором випадках, якому стало невигідно постачати електричну енергію за визначеною у договорі сторонами ціною, однак зазначені дії/бездіяльність покупця (щодо неприйняття пропозиції про збільшення ціни) не перебувають у логічному зв`язку із його правом на розірвання договору.

Умовами Договору та Додатку №2 до договору сторонами було погоджено його істотні умови, зокрема, щодо ціни електричної енергії та обсягів споживання електричної енергії.

У пункті 13.2 Договору сторонами було встановлено, що істотні умови договору не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків, які передбачено статтею 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

За умовами п.13.4 Договору, зміни та доповнення до договору можуть бути внесені в порядку, передбаченому чинним законодавством України, тільки за домовленістю сторін, що оформлюється додатковими угодами до цього договору, які є його невід`ємною частиною.

Умовами п.п.13.5, Договору встановлено вичерпні умови щодо розірвання або припинення договору, а саме: споживач має право розірвати цей Договір достроково в односторонньому порядку, повідомивши постачальника про це за 20 календарних днів до очікуваної дати розірвання.

Дія цього Договору також припиняється у наступних випадках: анулювання постачальнику ліцензії на постачання; банкрутства або припинення господарської діяльності постачальника; у разі зміни власника об`єкта споживача; у разі зміни електропостачальника (п.13.6 Договору).

Інших підстав для розірвання/припинення Договору, в тому числі з підстав, визначених п. 3.2.4 ПРРЕЕ, останній не містить.

Отже, колегія суддів констатує, що саме споживач (у даному випадку відповідач - ДП «МТП «Південний») має право розірвати цей договір достроково в односторонньому порядку за певних умов, а не навпаки постачальник (позивач), як помилково зазначає останній.

Згідно зі ст. 3 Цивільного кодексу України свобода договору є загальною засадою цивільного законодавства.

Свобода договору закріплена у статтях 6 і 627 ЦК України, відповідно до яких сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору є одним з основних принципів цивільного права, який дозволяє сторонам самостійно встановлювати умови своїх угод на основі взаємної згоди.

Отже, з огляду на свободу договору, яка передбачена статтею 6, 627 ЦК України, сторони на власний розсуд визначили умови вищезазначеного договору.

При цьому вказаний договір про постачання електроенергії та його умови в судовому порядку не оскаржувався, не визнавався недійсним, а тому є таким, що відповідає волевиявленню сторін.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, відповідач - ДП «МТП «Південний» не направляв на адресу Позивача будь-яких повідомлень щодо розірвання договору та припинення електропостачання з боку ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС».

Так само матеріали справи не містять підписаної сторонами додаткової угоди до Договору про постачання електроенергії щодо внесення змін ціни на електричну енергію або щодо розірвання договору.

З наявного у матеріалах справи листування сторін вбачається, що Товариство неодноразово зверталося до відповідача з пропозиціями щодо укладення додаткових угод про збільшення ціни за одиницю товару з урахуванням передбачених чинним законодавством меж (тобто до 10%), в яких обґрунтовувало збільшення вартості електроенергії на ринку, що, в свою чергу, зумовило невигідність постачання споживачу електричної енергії за ціною, яка передбачена у Договорі, проте внаслідок коливання ціни на ринку стала істотно заниженою, у зв`язку з чим виконання вказаного договору стає для постачальника збитковим (аналогічне обґрунтування було викладене у вигляді окремого оголошення на офіційному веб-сайті позивача). До відповідних звернень позивачем були додані довідки державного підприємства "Держзовнішінформ", які містять інформацію про коливання середньозваженої ціни купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" (РДН) та внутрішньодобовому ринку (ВДР) в торгівельній зоні Об`єднаної енергетичної системи України (ОЕС).

Як відзначено Верховним Судом у цій справі, зі змісту листування сторін вбачається лише недосягнення сторонами згоди щодо укладення додаткової угоди до договору про збільшення ціни електричної енергії, однак не вбачається, що відповідач висловлював намір та вчиняв фактичні дії, спрямовані на дострокове припинення договору постачання електричної енергії відповідно до положень Закону України "Про публічні закупівлі", ЦК України, ГК України, умов договору.

Напроти, листом від 20.10.2021 №7695/01/207/21 (т.1 а.с.140) відповідач повідомив позивача, що у зв`язку з обставинами, що склалися на ринку електричної енергії, підприємство готове розглянути інші варіанти щодо внесення змін до Договору з дотриманням законодавства України.

Також, відповідач просив забезпечити безперервне постачання електричної енергії підприємству згідно умов Договору.

Суд враховує, що 18.06.2021 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати касаційного господарського суду прийняв рішення у справі №927/491/19 та зазначив, що навіть за наявності зростання цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі-продажу чи поставки (у вказаній постанові проаналізовано підстави внесення змін до договору в частині застосування пункту 2 частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" у редакції закону до 19.04.2020, що є аналогічною пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" станом на дату виникнення спірних правовідносин).

Крім того, будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Отже, укладаючи відповідний договір на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики й одразу закладати їх у ціну договору.

При цьому, листом від 29.09.2021 №1123/Ю2, адресованим відповідачу, саме ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС", у зв`язку із істотною зміною обставин, яка не залежала від волі сторін договору (зміна ціни електричної енергії), з посиланням на приписи ч.1 ст.651 та ч.1 ст.652 ЦК України, ст.188 ГК України, запропонувало розірвати Договір постачання електричної енергії за згодою сторін для проведення споживачем нової тендерної процедури закупівлі (т.1 а.с.141-142).

В той же час, у листі адресованому позивачу від 26.02.2021 вих. №1769/01/207/21, відповідач вказує, що в наданій позивачем довідці ДП «Держзовнішінформ» зазначається середньозважена ціна купівлі-продажу електричної енергії на ринку «на добу наперед» (РДН) в торговельній зоні Об?єднаної енергетичної системи України (ОС). Та слід зазначити, що наше підприємство купує електричну енергію на роздрібному ринку електричної енергії, тому вказана довідка ДІ «Держзовнішінформ» не може бути підставою для збільшення ціни на роздрібному ринку електричної енергії. Виходячи з вищезазначеного, оскільки не було надано належних документів підтверджуючих коливання цін на роздрібному ринку електричної енергії, наше підприємство відмовляється від укладання Додаткової угоди, щодо зміни ціни на електричну енергію з 01.03.2021 р.». Таким чином, ДІ «МТІ «Південний» не було прийнято умови додаткової угоди в частині зміни ціни, у зв?язку з тим, що Підприємство не дії на на ринку «на добу наперед».

29.09.2021 за вих.№1124/Ю2 на адресу відповідача було направлено Попередження про повне припинення постачання електричної енергії за Договором про постачання електричної енергії споживачу №Т/ВГЕ-377/20 від 28.12.2020, відповідно до якого останнім днем постачання електричної енергії було визначено 23:59 год. 21.10.2021 (т.1 а.с.154).

З листа ДП "МТП "ЮЖНИЙ" від 02.11.2021 №7988/01/204/21 вбачається, що 22.10.2021 оператор системи розподілу АТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ" повідомило, що з 00 годин 22.10.2021 підприємство переведено на постачальника "останньої надії" у зв`язку з припиненням дії Договору в частині постачання електричної енергії. Цю інформацію було підтверджено і ДПЗД "УКРІНТЕРЕНЕРГО" (т.1 а.с.155).

Таким чином, судова колегія вважає, що дію Договору було припинено саме з ініціативи позивача, про що вірно було зазначено судом першої інстанції.

Доводи скаржника, що відповідно пункту 3.2.4 Правил РРЕЕ Договір є розірваним за ініціативою споживача колегія суддів також відхиляє, з огляду на таке.

Згідно пункту 3.2.4 Правил РРЕЕ, відповідно до якого у разі зміни умов договору про постачання електричної енергії споживачу, у тому числі комерційної пропозиції, електропостачальник не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування повідомляє про це споживача з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір. У разі надання у встановленому порядку електропостачальником споживачу повідомлення про зміни умов договору про постачання електричної енергії (у тому числі зміну ціни), що викликані змінами регульованих складових ціни (тарифу на послуги з передачі та/або розподілу електричної енергії, ціни (тарифу) на послуги постачальника універсальних послуг та/або "останньої надії") та/або змінами в нормативно-правових актах щодо формування цієї ціни або умов постачання електричної енергії, договір вважається із зазначеної в повідомленні дати зміни його умов (але не раніше ніж через 20 днів від дня надання споживачу повідомлення), про що зазначається у повідомленні, достроково розірваним (без штрафних санкцій) за ініціативою споживача - у разі надання електропостачальнику письмової заяви споживача про незгоду/неприйняття змін протягом 5 робочих днів з дня отримання такого повідомлення, але не пізніше ніж за 10 календарних днів до зазначеної в повідомленні дати зміни умов договору.

Судова колегія, з урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 16.04.2024 у цій справі вважає, що позивач чітко не зазначив, який саме документ Підприємством відповідача було направлено в якості підстави для розірвання Договору у порядку пункту 3.2.4 Правил РРЕЕ, оскільки у наявних у матеріалах справи листах Підприємства йдеться про необхідність позивачу надати документи згідно з Договором, що підтверджують зміну ціни у бік збільшення, а не йдеться про відмову від Договору.

Отже, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ДП «МТП «Південний» не направляло позивачу будь-яких заяв щодо незгоди/неприйняття змін протягом 5 робочих днів з дня отримання повідомлення, але не пізніше ніж за 10 календарних днів до зазначеної в повідомленні дати зміни умов договору у відповідності до пункту 3.2.4 Правил РРЕЕ, задля того, щоб можна було дійти висновку про дострокове розірвання договору саме за ініціативою споживача.

В свою чергу, Постачальник (позивач) не був обмежений на право оскарження дій Споживача в судовому порядку з подальшим спонуканням останнього до укладання додаткової угоди до Договору, в тому числі і в порядку передбаченому ст.ст. 651, 652 ЦК України, яким він не скористався.

Крім того, судова колегія враховує доводи відповідача, викладені останнім у відзиві на апеляційну скаргу, що сторонами не погоджувалось правове регулювання щодо ринку «на добу наперед», не визначали Правила ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, що затверджені Постановою НКРЕКП14.03.2018 №308 як основу правового регулювання, що міститься в п. 1.2. Договору.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії визначаються відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії». Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач має право: купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку, за умови укладення ним договору про врегулювання небалансів та договору про надання послуг з передачі електричної енергії з оператором системи передачі, а у разі приєднання до системи розподілу - договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу; або купувати електричну енергію на роздрібному ринку у електропостачальників або у виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії на об?єктах розподіленої генерації, за правилами роздрібного ринку.

Згідно з ч. 4 ст. 72 Закону України «Про ринок електричної енергії», відносини між учасниками роздрібного ринку регулюються правилами роздрібного ринку та договорами між його учасниками.

Правила роздрібного ринку оприлюднюються на офіційних вебсайтах Регулятора та електропостачальників.

Таким чином, ДП «МТП «Південний» є споживачем, який використовує електричну енергію для власних потреб, а беручи до уваги п. 1.2 Договору, у відповідності до якого правовідносини, які виникли між сторонами щодо виконання Договору підпадають, зокрема, під правове регулювання Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312.

Щодо вимоги позивача про стягнення на його користь суми забезпечення виконання Договору у розмірі 2326700,00 грн, судова колегія вказує наступне.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема, відповідно до умов договору.

Частиною 1 ст.525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що на підставі платіжного доручення від 17.12.2020 №4525 позивач, на виконання положень п.7.2.11 Договору, перерахував на рахунок відповідача кошти в розмірі 2326700,00 грн. в якості забезпечення виконання своїх зобов`язань за Договором.

За своєю правовою природою вищенаведена сума грошових коштів виступає заставою (стаття 572 Цивільного кодексу України), за допомогою якої сторони договірних правовідносин впливають одна на одну з метою належного виконання передбаченого договором економічного завдання під загрозою вчинення певних дій, які зумовлять настання негативних наслідків майнового характеру для заставодавця.

Застава створює між кредитором у забезпеченому (основному) зобов`язанні та особою, що забезпечує зобов`язання, особливий вид відносин - акцесорне (додаткове) по відношенню до основного зобов`язання, яке характеризується тим, що має охоронну спрямованість, є способом забезпечення майнових інтересів кредитора при невиконанні або неналежному виконанні основного зобов`язання боржником; його захисний механізм базується на праві вимоги кредитора, а не на обов`язку виконання забезпечувального зобов`язання (тому що обов`язок належного виконання зобов`язання покладений законом на боржника за основним зобов`язанням); виникнення охоронювального зобов`язання із забезпечення інтересів кредитора в цих зобов`язаннях можливе лише при настанні відкладальної умови, якою є юридичний факт неправомірної поведінки боржника у вигляді невиконання або неналежного виконання ним основного зобов`язання.

Суттю застави є задоволення вимог кредитора у випадку невиконання/неналежного виконання боржником своїх зобов`язань за основним договором за рахунок предмета застави.

В силу пункту 1 частини першої статті 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Отже, застава має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання. Застава є додатковим способом забезпечення виконання, а тому такі правовідносини щодо встановлення забезпечення матимуть юридичне значення тільки тоді, коли матимуть юридичну силу основні зобов`язання.

Умовами п.7.2.11 Договору передбачено, що забезпечення виконання цього договору повертається постачальнику після виконання постачальником Договору, а також у разі визнання судом результатів процедури закупівлі або договору недійсними, у випадках, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", а також згідно з умовами, зазначеними у Договорі, але не пізніше ніж протягом 5-ти банківських днів з дня настання зазначених обставин.

Аналогічні положення містить ч.2 ст.27 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме: замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю: 1) після виконання переможцем процедури закупівлі/спрощеної закупівлі договору про закупівлю; 2) за рішенням суду щодо повернення забезпечення договору у випадку визнання результатів процедури закупівлі/спрощеної закупівлі недійсними або договору про закупівлю нікчемним; 3) у випадках, передбачених статтею 43 цього Закону (нікчемний договір); 4) згідно з умовами, зазначеними в договорі про закупівлю, але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня настання зазначених обставин.

Тобто, Договором чітко встановлено конкретні випадки, настання яких зумовлює повернення забезпечення виконання у сумі 2 326 700 грн., а саме забезпечення повертається постачальнику:

1) після виконання ним договору;

2) у разі визнання судом результатів процедури закупівлі або договору недійсними, у випадках, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі".

Так, за умовами п.2.3 Договору, очікуваний загальний обсяг споживання електричної енергії визначається сторонами в Договорі та складає 21950000,00 кВт*год.

Згідно п.3.2 Договору, строк поставки електричної енергії з 00:00 год. 01.01.2021 по 24:00 год. 31.12.2021.

Відповідно до Специфікації до Договору (Додаток №2), позивач зобов`язався поставити відповідачу електричну енергію в кількості 21950000,00 кВт*год на загальну суму 46533824,40 грн.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивачем було поставлено електричну енергію в обсязі 16100798,0 кВт*год, що підтверджено Актами приймання-передачі електричної енергії за період січень 2021- серпень 2021 (т.1 а.с.44-51).

При цьому, постачання електричної енергії припинено з 23:59 год. 21.10.2021, що також не заперечується з боку позивача.

Отже, як було вірно зазначено судом першої інстанції, постачальником не було виконано Договір в частині обсягу електричної енергії, що підлягала постачанню позивачу, та строку виконання зобов`язань, визначеного п.3.2 Договору.

Доказів визнання судом результатів процедури закупівлі або договору недійсними матеріали справи не містять.

Інших підстав для повернення забезпечення виконання договору останній не містить, позивачем не визначено.

Тобто наразі відсутня жодна із підстав, яка визначена в п.7.2.11 підписаного та скріпленого печатками підприємств сторін діючого Договору для повернення забезпечення виконання у сумі 2 326 700 грн.

Таким чином, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що вимоги позивача є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та вищенаведеними висновками суду.

Отже, доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного у справі судового рішення, оскільки їм вже було надано належну оцінку судом першої інстанції, вони не спростовують зроблених судом висновків про відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Тому інші доводи скаржників, що викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням того, що наведені в апеляційній скарзі порушення не знайшли свого підтвердження, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 11.08.2023 у справі №916/3857/21.

За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" на рішення Господарського суду Одеської області від 11.08.2023 у справі №916/3857/21 задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення суду першої інстанції у даній справі залишається без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 253, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" на рішення Господарського суду Одеської області від 11.08.2023 у справі №916/3857/21 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 11.08.2023 у справі №916/3857/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 14.10.2024.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Судді: Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська