За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування"
до Приватного акціонерного товариства "Просто"
про стягнення грошових коштів
Щодо розгляду заяви № 509-160248 від 05.12.2023 року Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" про ухвалення додаткового рішення
Суддя Котков О.В.
Без виклику представників сторін.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.11.2023 року у справі № 910/15312/23 в позові відмовлено повністю.

11.12.2023 року через відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" надійшла заява № 509-160248 від 05.12.2023 року про ухвалення додаткового рішення (вказана заява направлена засобами поштового зв`язку 05.12.2023 року). У поданій заяві заявник зазначає, що у зв`язку з розглядом справи без проведення судових засідань АТ "Просто-страхування" не було обізнане про дату винесення рішення, не мало змоги подати докази з оплати правничої допомоги, проте авансувало понесення цих витрат до прийняття рішення, а тому подає такі докази в порядку, визначеному статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, протягом 5 днів після ухвалення рішення суду у даній справі.

13.12.2023 року через систему "Електронний суд" від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" надійшло клопотання, відповідно до якого позивач просить відмовити відповідачу у задоволенні вимог щодо стягнення судових витрат, пов`язаних із сплатою професійної правничої допомоги в розмірі 35 000,00 грн. Зазначене клопотання мотивоване тим, що рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих адвокатом відповідача документів, зважаючи на малозначність цієї справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, свідчать про те, що заявлені відповідачем витрати на правничу допомогу не є співмірними, а, навпаки, є завищеними.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2023 року у справі № 910/15312/23 заяву № 509-160248 від 05.12.2023 року Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/15312/23 повернуто заявнику без розгляду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2024 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Просто" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2023 року у справі №910/15312/23 задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2023 року у справі № 910/15312/23 скасовано, справу № 910/15312/23 направлено до Господарського суду міста Києва для розгляду заяви Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО" №509-160248 від 05.12.2023 року про ухвалення додаткового рішення.

10.10.2024 року матеріали справи № 910/15312/23 були повернуті до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до вимог ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Клопотання про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Отже, додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки рішення у справі № 910/15312/23 ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, наявні у матеріалах справи докази є достатніми для здійснення розгляду заяви без виклику учасників справи, тому відповідно до положень ст. 244 Господарського процесуального кодексу Україна судове засідання для розгляду поданої позивачем заяви не призначається.

Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що заява № 509-160248 від 05.12.2023 року Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститися у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Стаття 16 Господарського процесуального кодексу України вказує, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації) консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частинами третьою - п`ятою статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої' допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 року у справі № 910/906/18).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову па (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126 ГПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України щодо співмірності господарському суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Верховний Суд, застосовуючи частину шосту статті 126 Господарського процесуального кодексу України, неодноразово зазначав, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанови Верховного Суду від 09.04.2019 року у справі № 826/2689/15, від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19).

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої' сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5- 7, 9 статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

У відзиві на позовну заяву Приватне акціонерне товариство "Просто" повідомило, що планує понести витрати на оплату правової допомоги у розмірі 35 000,00 грн.

З переліку додатків до розглядуваної заяви вбачається, що відповідачем до заяви долучені копії: договору про надання правової допомоги № 1 від 02.01.2020 року, посвідчення адвоката № 6423/10 від 15.02.2018 року, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю КС № 6423/10 від 15.02.2018 року, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.04.2018 року, детального опису робіт (наданих послуг), рахунку-фактури № 76 від 01.12.2023 року, платіжного доручення № 5616 від 04.12.2023 року, акта виконаних робіт від 01.12.2023 року, ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1326137 від 10.04.2023 року.

Судом встановлено, що 02.01.2020 року між Приватним акціонерним товариством "Просто" (клієнт) та Адвокатським бюро "Синюк та партнери" (адвокатське бюро) укладено договір № 1 про надання правової допомоги, відповідно до пункту 1.1. якого клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Вартість наданих юридичних послуг адвокатське бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги, та виставляє клієнту відповідний рахунок (п. 4.1. договору).

Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання клієнтом рахунку від адвокатського бюро (п. 4.2. договору).

Згідно з п. 4.5. договору за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським бюро юридичної допомоги і її вартість. Акт надсилається клієнту адвокатським бюро факсимільним зв`язком або поштою. На письмову вимогу клієнта адвокатське бюро може надавати акти про надання юридичної допомоги, в яких буде вказано перелік наданої юридичної допомоги із ідентифікацією.

01.12.2023 року між клієнтом та адвокатським бюро складено та підписано акт виконаних робіт, відповідно до якого адвокатське бюро надало клієнту правову допомогу у справі № 910/15312/23 за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Просто" про стягнення грошових коштів в розмірі 129 000,00 грн. Загальний розмір витрат на правову допомогу становить 35 000,00 грн.

Зі змісту детального опису робіт (наданих послуг) вбачається, що адвокат надав клієнту правову допомогу, обумовлену договором, у наступному обсязі:

(1) консультація замовника і роз`яснення правових питань спірних правовідносин у справі, її правовий аналіз та вивчення - 4000,00 грн. (2 год. х 2000,00 грн.);

(2) підготовчі дії: вивчення матеріалів справи; з`ясування чи мали місце обставини (факти), про які вказує позивач, та якими доказами вони підтверджуються; з`ясування чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин; визначення правової норми, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин з врахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, викладені постановах Верховного Суду; збір необхідних доказів на підтвердження викладеного у відзиві; аналіз судової практики - 11 000,00 грн. (5,5 год. х 2000,00 грн.);

(3) представництво інтересів замовника в суді: побудова лінії ведення справи у суді з визначенням лінії правової позиції (у суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій); підготовка та написання відзиву на позовну заяву для подачі до Господарського суду м. Києва: написання, копіювання, зшивання та надсилання стороні; підготовка та написання клопотання про зменшення на професійну правничу допомогу для подачі до Господарського суду м. Києва: написання, копіювання, зшивання та надсилання стороні - 20 000,00 грн. (10 год. х 2000,00 грн).

Загальна кількість витраченого часу на надання правової допомоги замовнику становить 17,5 годин, вартість наданих послуг - 35 000,00 грн.

Вдаючись до правового аналізу послуг, що виразилися у: (1) консультації замовника і роз`яснення правових питань спірних правовідносин у справі, її правовий аналіз та вивчення; (2) вивчення матеріалів справи; (3) з`ясування чи мали місце обставини (факти), про які вказує позивач, та якими доказами вони підтверджуються; (4) з`ясування чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; (5) визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин; (6) визначення правової норми, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин з врахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, викладені постановах Верховного Суду; (7) зборі необхідних доказів на підтвердження викладеного у відзиві; (8) аналізі судової практики; (9) побудові лінії ведення справи у суді з визначенням лінії правової позиції (у суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій); (10) копіюванні, зшиванні та надсиланні стороні відзиву на позовну заяву, що такі за своїм логічним змістом є складовою (структурним елементом) послуги з «підготовки та написання відзиву на позовну заяву». Тобто, такі послуги є першочерговим етапом (необхідною передумовою) для підготовки та написання відзиву на позовну заяву, а тому виокремлення їх як самостійного виду адвокатської послуги є необґрунтованим, оскільки такі охоплюються діями адвоката з підготовки та написання відзиву на позовну заяву.

Крім того, на переконання суду надмірна деталізація виконаної адвокатом роботи задля досягнення певної процесуальної дії в межах виконання договору про надання правової допомоги № 1 від 02.01.2020 року не є підставою для формування завищеної вартості таких послуг при її стягненні зі сторони, на користь якої рішення не винесено та не може свідчити про складність даного спору.

Проаналізувавши надані відповідачем докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу під час розгляду даної справи, господарський суд зазначає, що предмет спору у даній справі та зміст позовних вимог не охоплюють значну кількість обставин та фактів, які підлягають ретельному дослідженню, не потребують детального вивчення судової практики, адже категорія даного спору не відноситься до складної, враховуючи розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, заперечення позивача щодо розміру таких витрат, керуючись вищезазначеними критеріями оцінки судових витрат на правничу допомогу, суд вважає, що розмір заявлених відповідачем витрат на правничу допомогу в сумі 35 000,00 грн. не відповідає критеріям розумності їхнього розміру, реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), та є неспіврозмірними зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

На підставі викладеного, враховуючи право суду не присуджувати (не розподіляти) стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, беручи до уваги баланс інтересів сторін у даному питанні, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу є обґрунтованими та підлягають відшкодуванню відповідачеві лише частково, в сумі 10 000,00 грн.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву № 509-160248 від 05.12.2023 року Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/15312/23 - задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" (ідентифікаційний код 30968986, адреса: 01011, м. Київ, вул. Рибальська, 22) на користь Приватного акціонерного товариства "Просто" (ідентифікаційний код 24745673, адреса: 04050, м. Київ, вул. Герцена, 10) витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень).

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено та підписано 15.10.2024р.

Суддя О.В. Котков