ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2024 р. Справа№ 910/5195/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

секретар

судового засідання Рибчич А.В.

за участю

представників:

від позивача - Ярусевич Д.Ю.

від відповідача - не з`явилсь

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

на рішення Господарського суду м. Києва від 03.07.2024 р. (повний текст складено 09.07.2024 р.)

у справі № 910/5195/24 (суддя - Спичак О.М.)

за позовом Міністерства оборони України

до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

про стягнення 3725259,80 грн

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2024 року Міністерство оборони України звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про стягнення штрафу за поставку неякісного товару у розмірі 4005655,70 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було поставлено позивачу неякісний товар всупереч умовам договору № 286/1/23/26 від 31.05.2023 р., з огляду на що позивач просить суд стягнути з відповідача штраф за поставку неякісного товару.

До суду 27.05.2024 р. від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 3725259,80 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 03.07.2024 р. у справі № 910/5195/24 позов Міністерства оборони України задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Так, в апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що відвантаження 472,928 тонн бензину 29.06.2023 р. в м. Сміла здійснювалось не на виконання умов укладеного договору поставки № 286/1/23/26 від 31.05.2023 р., а на виконання договору № 16/01/1312-НП про надання послуг від 18.07.2023 р., тобто з метою власних потреб відповідача для зберігання, тому відсутні правові підстави застосовувати до відповідача штрафні санкції. Крім цього, відвантаження палива здійснювалось поза межами строків, передбачених умовами договору поставки № 286/1/23/26 від 31.05.2023 р.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 30.07.2024 р. апеляційну скаргу у справі № 910/5195/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2024 р. апеляційну скаргу у справі № 910/5195/24 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано заявнику строк на усунення недоліків апеляційної скарги не більше десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2024 р. було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" та призначено справу № 910/5195/24 до розгляду на 24.09.2024 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2024 р. було вирішено здійснювати розгляд справи № 910/5195/24 у закритому судовому засіданні та відкладено розгляд справи на 08.10.2024 р.

У судовому засіданні 08.10.2024 р. представник позивача надав усні пояснення по суті апеляційної скарги, представник відповідача у судове засідання вдруге не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про час і місце розгляду скарги електронною поштою відповідно до ч. ч. 6, 7, 8 ст. 120 ГПК України та в порядку ч. 4 ст. 122 ГПК України через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України.

Відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з ч. 3 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

За ч. 11 ст. 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Копію ухвали від 12.08.2024 р. у справі № 910/5195/24 учасникам справи доставлено до електронних кабінетів, доказом чого є довідки про доставку електронних документів від 15.08.2024 р., що містяться в матеріалах справи.

Також згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала від 12.08.2024 р. у справі № 910/5195/24 оприлюднена у реєстрі 15.08.2024 р.

Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення призведе до безпідставного затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

31.05.2023 р. між Міністерством оборони України (далі - замовник) та Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" (далі - постачальник) укладено договір № 286/1/23/26 про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (бензин) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується постачати у 2023 році нафту і дистиляти (09130000-9) (бензин) для потреб Міністерства оборони України згідно з специфікацією, а замовник - забезпечити приймання товару та його оплату в асортименті, кількості, у строки і за цінами згідно з наступною специфікацією: бензин автомобільний довготривалого зберігання А-80, строк постачання - з 01.08.2023 р. до 15.08.2023 р. включно, у кількості 10000,00 тонн, загальною вартістю 423495300,00 грн.

Згідно з п. 2.1 договору якість товару повинна відповідати вимогам визначеним фізико-хімічним властивостям ДСТУ 8704:2017 та підтверджуватись документально в установленому порядку (паспортами).

У відповідності до п. 2.2 договору одержувачами товару є військові частини (далі - одержувачі замовника) згідно з рознарядкою Міністерства оборони України (додаток 12.2 до договору).

За п. 2.3 договору при виявленні замовником (одержувачами замовника) невідповідності якості (з обов`язковим підтвердженням невідповідності якості товару незалежною сертифікованою лабораторією) або кількості товару, який приймається (у тому числі за супровідними документами та документами про якість товару), постачальник за свій рахунок у термін, визначений договором, здійснює допостачання товару належної кількості та якості.

Відповідно до п. 2.4 договору одержувачі замовника контролюють якість товару відповідно до вимог "Інструкції з контролю якості пально-мастильних матеріалів, спеціальних рідин та компонентів ракетного палива у Збройних Силах України", затвердженої наказом Міністра оборони України від 16.12.2011 р. № 777.

Згідно з п. 3.1 договору ціна договору становить 423495300,00 грн з ПДВ.

Як передбачено п. 5.1 договору, постачальником товар постачається на умовах DDP до складу замовника, відповідно до Міжнародних правил по тлумаченню термінів Інкотермс у редакції 2010 року згідно з встановленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує його збереження під час транспортування, вантажно-розвантажувальних робіт та збереження в межах термінів, установлених діючими технічними умовами.

Пунктом 5.4 договору сторони погодили, що товар, який буде постачений з порушенням положень договору (у тому числі в більшій кількості, ніж зазначено у специфікації договору), приймається одержувачами замовника на відповідальне зберігання. Всі витрати, пов`язані з відповідальним зберіганням такого товару, відшкодовуються за рахунок постачальника. При неотриманні в зазначені строки відповіді, одержувачі замовника повідомляють замовника та розпоряджаються товаром, постаченим з порушенням умов договору, відповідно до рішення замовника.

Згідно з п. 6.3.2 договору постачальник зобов`язаний забезпечити постачання товару згідно специфікації, якість якого відповідає вимогам розділу II договору.

Відповідно до п. 8.1 договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо).

За п. 8.2 договору сторона, що не може виконувати зобов`язання за договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі.

У відповідності до п. 8.3 договору доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідний документ - сертифікат, виданий Торгово-Промисловою палатою України або регіональною торгово-промисловою палатою.

Пунктом 8.4 договору передбачено, що невиконання або неналежне виконання постачальником п. п. 8.2 - 8.3 цього договору позбавляє останнього права посилатися на обставини непереборної сили та не звільняє його від відповідальності за порушення зобов`язань.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2023 р., а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення (п. 10.1 договору).

Додатком 12.1 до договору є "Порядок приймання товару", в якому сторони погодили, що прийняття товару за кількістю та якістю (за встановленими документами) здійснюється одержувачем замовника в присутності представника постачальника та оформлюється актом, який складає одержувач замовника у термін до 3 діб після прибуття товару до місця поставки. Належним чином оформлені документи, зазначені у п. 4.2 договору, є підтвердженням прийняття товару. Документ про якість надається на кожну партію, яка пропонується до постачання. В паспорті виробника обов`язково зазначається інформація стосовно гарантійного терміну зберігання. У випадку не прибуття представника постачальника, товар не приймається, всі наднормативні витрати по використанню залізничних цистерн (вагонів, автомобільного транспорту) покладаються на постачальника. Одержувач замовника може відкласти приймання товару за кількістю та якістю, доки постачальник не надасть документи, що підтверджують кількість та якість постаченого товару. Прийняття товару за кількістю та якістю оформлюється актом приймання-передачі (додаток № 22 до Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України), який повинен бути складений в останній день приймання товару. Належним чином оформлений і підписаний акт приймання - передачі є підтвердженням приймання товару. У випадку, коли буде встановлено порушення якості товару, замовник пред`являє претензію стороні, що порушила законні інтереси замовника (одержувача замовника). Товар, який постачений з порушенням умов цього договору, одержувачем замовника не приймається. Всі витрати, які при цьому виникають, несе постачальник.

Згідно з додатком 12.2 до договору "Рознарядка на постачання ПАТ "Укрнафта" бензин автомобільний довготривалого зберігання А-80-Д3 ДСТУ 8704:2017" товар у кількості 500,00 тонн відповідач зобов`язаний був поставити отримувачу - в/ч НОМЕР_1 у період з 01.08.2023 р. по 15.08.2023 р. (включно).

05.03.2024 р. між Міністерством оборони України та Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" було укладено додаткову угоду № 2, в якій сторони погодили специфікацію у новій редакції: бензин автомобільний довготривалого зберігання А-80, строк постачання - з 01.08.2023 р. до 15.08.2023 р. включно, у кількості 9930,653 тонн, загальною вартістю 393045314,84 грн.

07.06.2023 р. до Департаменту ресурсного забезпечення Міністерства оборони України від відповідача надійшов лист за № 771, яким відповідач запропонував позивачу поставити товар достроково - 5000,00 тонн у період з 15.06.2023 р. по 30.06.2023 р. та 5000,00 тонн у період з 01.07.2023 р. по 15.07.2023 р.

Листом Центрального управління забезпечення пально-мастильними матеріалами Тилу Командування Сил логістики Збройних Сил України № 370/6/2/1/1568 від 09.06.2023 р. та листом Департаменту ресурсного забезпечення Міністерства оборони України № 286/3883 від 14.06.2023 р. повідомлено відповідача, що позивач може прийняти поставку товару достроково - 5000,00 тонн у період з 01.07.2023 р. по 15.07.2023 р. та 5000,00 тонн у період з 15.07.2023 р. по 01.08.2023 р.

28.06.2023 р. Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" направило на адресу отримувача - Військової частини НОМЕР_1 лист № 01/01/16/01/01-02/01/3715 щодо представництва під час приймання нафтопродуктів по якості та кількості, в якому повідомив останнього про те, що з метою належного виконання договору в частині "Порядку приймання Товару" (додаток № 12.1. до договору) приймання товару за кількістю та якістю буде здійснюватися працівниками охоронної компанії Приватного підприємства "Еверест О", які супроводжують товар до місця призначення за договором № 16/01/623-НП від 18.04.2023 р., укладеним з Публічним акціонерним товариством "Укрнафта", а вказані у цьому листі охоронці є уповноваженими представниками відповідача на підписання актів приймання-передачі нафтопродуктів кінцевому вантажоодержувачу - Військовій частині НОМЕР_1 .

29.06.2023 р. на виконання умов договору Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" відвантажило отримувачу товар у загальній кількості 472,928 тонн, що підтверджується паспортом якості № 5 від 21.06.2023 р., залізничною накладною № 42821458 від 27.06.2023 р. та актом прийняття товару з-під охорони № 218 від 29.06.2023 р.

29.06.2023 р. Військова частина НОМЕР_1 відібрала проби товару згідно з актом відбирання проб пального № 300 від 29.06.2023 р. з метою проведення лабораторних випробувань у 10 Хіммотологічному центрі Міністерства оборони України.

Згідно з висновком 10 Хіммотологічного центру Міністерства оборони України, який міститься у паспорті якості № 2112 від 30.06.2023 р., за перевіреними показниками проба на бензин автомобільний А-80-Д3 не відповідає вимогам ДСТУ 8704:2017, однак рекомендовано представити повторну пробу.

На виконання рекомендацій 10 Хіммотологічного центру Міністерства оборони України 01.07.2023 р. Військова частина НОМЕР_1 відібрала проби згідно з актом відібрання проб пального № 303 від 01.07.2023 р. з метою проведення повторних лабораторних випробувань.

Згідно з висновком 10 Хіммотологічного центру Міністерства оборони України, який міститься у паспорті якості № 2130 від 03.07.2023 р., за перевіреними показниками проба на бензин автомобільний А-80-Д3 не відповідає вимогам ДСТУ 8704:2017.

06.07.2023 р. Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Публічного акціонерного товариство "Укрнафта" із повідомленням про виклик представника для участі у прийманні нестандартного нафтопродукту за № 894/1/1311 від 06.07.2023 р. з метою складення акту прийому за якістю та повернення матеріальних цінностей на завод-виробника.

12.07.2023 р. представники Військової частини НОМЕР_1 та Публічного акціонерного товариство "Укрнафта" відібрали арбітражні проби пального згідно з актами № 1-13 від 12.07.2023 р. для подальшого направлення до Публічного акціонерного товариства "Укртатнафта".

Також 12.07.2023 р. представники Військової частини НОМЕР_1 та Публічного акціонерного товариство "Укрнафта" склали акт № 1 приймання бензину автомобільного довготривалого зберігання А-80-Д3 (61-013-2968) ДСТУ 8704:2017 від 12.07.2023 р., за якістю, згідно з яким комісія дійшла висновку про те, що товар не відповідає вимогам ДСТУ 8704:2017 за фракційним складом, а отже підлягає поверненню на завод-виробника з подальшою його заміною. Представники відповідача відмовилися від підписання вказаного акту, при цьому не мотивувавши свою позицію.

Як передбачено п. 5.4 договору, товар, який буде поставлений з порушенням положень договору (у тому числі в більшій кількості, ніж зазначено у специфікації договору), приймається одержувачами замовника на відповідальне зберігання.

Оскільки поставлений товар за своїми якісними характеристиками не відповідав вимогам договору, тому отримувач - Військова частина НОМЕР_1 не прийняла поставку вказаного товару.

До того ж, оскільки відповідач не організував відвантаження 472,928 тонн товару на завод-виробника, тому Військова частина НОМЕР_1 прийняла 19.07.2023 р. вказаний товар на відповідальне зберігання згідно з положеннями абз. 1 п. 5.4 укладеного договору.

18.07.2023 р. між Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" (далі - замовник) та Військовою частиною НОМЕР_1 (далі - виконавець) було укладено договір № 16/01/1312-НП про надання послуг Військовою частиною НОМЕР_1 з приймання, зберігання та відвантаження нафтопродуктів (далі - договір № 16/01/1312-НП).

Відповідно до п. 1.1 договору № 16/01/1312-НП замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання щодо надання послуг з приймання, зберігання та відвантаження нафтопродуктів.

Згідно з п. 2.1 договору № 16/01/1312-НП замовник здійснює постачання належних йому нафтопродуктів виконавцю залізничним та автомобільним транспортом. Згідно вантажних документів вантажоотримувачем повинен бути замовник.

У відповідності до п. 2.2 договору № 16/01/1312-НП виконавець здійснює приймання, зберігання та відвантаження нафтопродуктів замовника. Виконавець зберігає нафтопродукти, отримані від замовника, окремо від запасів Міністерства оборони України.

Цей договір вступає в силу з 29.06.2023 р. та діє по 31.12.2023 р. (п. 9.1 договору № 16/01/1312-НП).

Як вбачається з акту № 01 приймання нафтопродуктів на зберігання до договору № 16/01/1312-НП та акту приймання-передачі № 1/К військового майна від 29.06.2023 р., позивачем було прийнято на зберігання 472,928 тонн бензину.

04.08.2023 р. Департамент ресурсного забезпечення Міністерства оборони України направив на адресу відповідача претензію за № 286/4982 від 04.08.2023 р. із вимогою сплатити відповідно до абз. 1 пп. 7.3.1 п. 7.3 договору № 286/1/23/26 від 31.05.2023 р. штраф у розмірі 4005655,70 грн, що складає 20% від загальної вартості неякісного товару у розмірі 20028278,52 грн.

У відповідь, відповідач направив на адресу Департаменту ресурсного забезпечення Міністерства оборони України лист № 1/01-1408/23 від 14.08.2023 р., в якому відхилив вимоги щодо сплати штрафу, зазначивши, що відповідальне зберігання товару відбувалося на підставі окремого господарського договору і не стосується договору № 286/1/23/26 від 31.05.2023 р.

При цьому, 15.08.2023 р. Військова частина НОМЕР_1 прийняла поставку товару неналежної якості за договором № 286/1/23/26 від 31.05.2023 р. в кількості 498,112 тонн, що підтверджується залізничною накладною № 428222018 від 10.08.2023 р., накладною № 12/08/26-4167 від 12.08.2023 р., паспортом якості № 2637 від 15.08.2023 р., виданим 10 Хіммотологічним центром Міністерства оборони України та актом прийому-передачі товару № 137 від 15.08.2023 р.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідачем, на думку позивача, в порушення умов укладеного договору було здійснено поставку товару неналежної якості, у зв`язку з чим останнім нараховано штраф за неякісний товар.

У свою чергу, відповідач посилається на те, що відвантаження 472,928 тонн бензину 29.06.2023 р. в м. Сміла здійснювалось не на виконання умов укладеного договору поставки № 286/1/23/26 від 31.05.2023 р., а на виконання договору № 16/01/1312-НП про надання послуг від 18.07.2023 р., тобто з метою власних потреб відповідача для зберігання, тому відсутні правові підстави застосовувати до відповідача штрафні санкції.

За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ст. 662 ЦК України).

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Згідно з ч. 1 ст. 687 ЦК України перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

За ч. 1 ст. 268 ГК України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам (у разі наявності), іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Як передбачено ч. 1 ст. 688 ЦК України, покупець зобов`язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Як було встановлено вище, на виконання умов укладеного договору поставки 29.06.2023 р. відповідач відвантажив товар у загальній кількості 472,928 тонн, що підтверджується паспортом якості № 5 від 21.06.2023 р., залізничною накладною № 42821458 від 27.06.2023 р. та актом прийняття товару з-під охорони № 218 від 29.06.2023 р.

29.06.2023 р. отримувач відібрав проби товару згідно з актом відбирання проб пального № 300 від 29.06.2023 р. з метою проведення лабораторних випробувань у 10 Хіммотологічному центрі Міністерства оборони України.

Згідно з висновком 10 Хіммотологічного центру Міністерства оборони України, який міститься у паспорті якості № 2112 від 30.06.2023 р., за перевіреними показниками проба на бензин автомобільний А-80-Д3 не відповідає вимогам ДСТУ 8704:2017, однак рекомендовано представити повторну пробу.

01.07.2023 р. отримувач відібрав проби згідно з актом відібрання проб пального № 303 від 01.07.2023 з метою проведення повторних лабораторних випробувань у 10 Хіммотологічному центрі Міністерства оборони України.

Згідно з висновком 10 Хіммотологічного центру Міністерства оборони України, який міститься у паспорті якості № 2130 від 03.07.2023 р., за перевіреними показниками проба на бензин автомобільний А-80-Д3 не відповідає вимогам ДСТУ 8704:2017.

Отже матеріалами справи підтверджується факт поставки відповідачем позивачу товару неналежної якості у кількості 472,928 тонн пального за умовами укладеного договору поставки.

Доводи скаржника про те, що поставка вказаного товару відбувалась не на виконання умов укладеного договору № 286/1/23/26 про постачання для державних потреб нафти і дистилятів для техніки спеціального призначення від 31.05.2023 р., а з метою власних потреб відповідача для зберігання, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Так, 31.05.2023 р. відповідач направив на адресу позивача лист № 771, в якому останній зазначає, що він відповідно до поточних зобов`язань має поставити позивачу 10000 тонн пального у строк з 01.08.2023 р. по 15.08.2023 р.

Тобто, в листі не йде мова про поставку пального відповідача для власних потреб, а йде мова про існуючі у відповідача зобов`язання.

Крім цього, в матеріали справи відсутні належні докази існування між позивачем та відповідачем зобов`язань, які виникли та існували у спірний період на підставі іншого договору, крім укладеного договору № 286/1/23/26 про постачання для державних потреб нафти і дистилятів для техніки спеціального призначення від 31.05.2023 р.

При цьому, в матеріалах справи місяться копії листів відповідача за вересень 2023 року, в яких Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" повідомляє, що поставлений ним 29.06.2023 р. бензин у кількості 472,928 тонн на умовах договору № 286/1/23/26 від 31.05.2023 р. повинен бути вивезений відповідачем зі складів Військової частини НОМЕР_1 , оскільки за результатами проведених випробувань бензину 10 Хіммотологічним центром Міністерства оборони України надано висновок щодо невідповідності бензину необхідним якісним характеристикам.

Таким чином, відвантаження 472,928 тонн бензину 29.06.2023 р. в м. Сміла здійснювалось відповідачем на виконання умов укладеного договору № 286/1/23/26 про постачання для державних потреб нафти і дистилятів для техніки спеціального призначення від 31.05.2023 р., а не на виконання договору № 16/01/1312-НП про надання послуг від 18.07.2023 р.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У відповідності до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За змістом ч. 2 ст. 231 ГК України, у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг).

Як передбачено п. 7.3.1 договору поставки, за порушення умов договору щодо якості товару постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 20 відсотків вартості товару, що визнаний неякісним.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем було порушено умови укладеного договору поставки щодо належної якості товару, що підтверджується матеріалами справи, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 3725259,80 грн (18626299,02 грн загальна вартість неякісного товару * 20%) штрафу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 276 ГПК передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 03.07.2024 р. у справі № 910/5195/24 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 03.07.2024 р. у справі № 910/5195/24 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Публічне акціонерне товариство "Укрнафта".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 14.10.2024 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко