ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2024 р. м. ХарківСправа № 922/2738/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.,

розглянувши без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку спрощеного позовного провадження справу № 922/2738/24

за позовною заявою Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, )

до відповідача - Фізичної особи-підприємця Портненко Аліни Олександрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 237000,43 грн,

ВСТАНОВИВ:

АТ "ТАСКОМБАНК" звернулося до Господарського суду Харківської області через електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС з позовною заявою (вх. № 2738/24 від 05.08.2024) до відповідача - ФОП Портненко А.О., в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за заявою-договором № ID 13703268 від 13.01.2022 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу») в розмірі 237000,43 грн, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. простроченої) в розмірі 146611,53 грн та заборгованості по відсотках у розмірі 90388,90 грн; а також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, та просить судовий розгляд справи проводити за відсутності представника позивача у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.08.2024, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, було прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі № 922/2738/24, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними в справі матеріалами, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено позивачу 5-денний строк з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив та встановлено відповідачу 5-денний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечення на відповідь на відзив.

Зазначену ухвалу відповідно до вимог ст. 122 ГПК України вчасно офіційно оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та її копії в порядку ч. 2-4 ст. 120 та ч. 5 ст. 242 ГПК України направлено позивачу - АТ "ТАСКОМБАНК" в електронному вигляді до його електронного кабінету в підсистемі «Електронний Суд» ЄСІТС та відповідачу - ФОП Портненко А.О. в паперовому вигляді листом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на її адресу (яка зазначена позивачем у позовній заяві та вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань).

В силу приписів ст. 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Позивач - АТ "ТАСКОМБАНК" копію ухвали суду від 14.08.2024 про відкриття провадження у даній справі отримав в електронному вигляді через підсистему «Електронний Суд» ЄСІТС - 15.08.2024 (з урахуванням положень п. 2 ч. 6 та абз. 2 п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК), що підтверджується відповідною довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач - ФОП Портненко А.О. не скористався своїм правом на захист, ні в установлений судом строк, ні станом на день прийняття судом даного рішення не подав до суду відзиву на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали суду від 14.08.2024 про відкриття провадження у даній справі, що була направлена на адресу відповідача - ФОП Портненко А.О., не вручена адресату та 06.09.23024 повернулася за зворотною адресою до суду з довідкою працівника оператора поштового зв`язку про причину повернення поштового відправлення: «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до приписів ч. 6 ст. 242 ГПК України свідчить про належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Водночас, 21.08.2024 за вх. № 20995/24 через підсистему «Електронний Суд» ЄСІТС до суду від представника відповідача - адвоката Гребенюк О.О., що діє на підставі договору про надання правової допомоги від 19.09.2024 № 19/08 та Ордеру на надання правничої допомоги Серія АР № 1193847 від 20.08.2024, надійшло клопотання про надання їй можливості ознайомитись із матеріалами позову та додатками в електронному вигляді у справі № 922/2738/24.

З матеріалів справи вбачається, що представником відповідача - адвокатом Гребенюк О.О. копію ухвали суду від 14.08.2024 про відкриття провадження у справі № 922/2738/24 та копію позовної заяви у вказаній справі було отримано в електронному вигляді в її особистому електронному кабінеті в підсистемі «Електронний Суд» ЄСІТС - 23.08.2024 (з урахуванням положень п. 2 ч. 6 та абз. 2 п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК), що підтверджується відповідними довідками про доставку електронних листів.

Таким чином, позивач та відповідач належно повідомлені про розгляд даної судової справи, судом вчинено всі необхідні заходи для надання їм можливості звернутись до суду з відповідними заявами по суті справи, а також із заявами чи клопотаннями з процесуальних питань, зокрема, надано можливість в межах встановленого судом строку позивачу подати додаткові пояснення чи докази в обґрунтування його позовних вимог та відповідачу - подати відзив на позовну заяву, в якому висловити свою позицію щодо заявлених до нього позовних вимог.

Втім, учасники справи своїми процесуальними правами не скористалися, у встановлені судом строки та станом на день ухвалення даного судового рішення із будь-якими заявами по суті справи або заявами чи клопотаннями з процедурних питань до суду не зверталися, на зв`язок із судом будь-яким чином не виходили.

У відповідності до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України, в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тобто, за змістом зазначених норм, подання відповідачем відзиву на позовну заяву є правом, а не обов`язком відповідача, а отже його відсутність не може бути підставою для невиправданого затягування судового розгляду справи.

За приписами ч. 5 ст. 252 ГПК України, справи в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункти 10, 11 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 42, ч. 1 ст. 43 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом; учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

На підставі зазначеного, з огляду на закінчення встановленого ст. 248 ГПК України строку розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, зважаючи на те, що учасники справи належно повідомлені про розгляд даної судової справи, судом вчинено всі необхідні заходи для надання їм можливості звернутись до суду з відповідними заявами по суті справи, а також із заявами чи клопотаннями з процесуальних питань, якою позивач та відповідач не скористалися, та враховуючи, що подання відзиву на позовну заяву є правом (а не обов`язком) відповідача, і суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи в разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин, а також враховуючи, що позивачем у позовній заяві досить повно висловлено свою позицію по суті заявлених ним позовних вимог, правом надати додаткові пояснення чи докази в обґрунтування своїх вимог позивач не скористався, перевіривши надані до позовної заяви докази, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для прийняття об`єктивного, обґрунтованого рішення по даній справі, тому, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу й порушення прав учасників справи щодо розгляду спору впродовж розумного строку вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та дослідивши надані позивачем докази, суд встановив таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.01.2022 між Акціонерним товариством "ТАСКОМБАНК" (Банком) та ФОП Портненко А.О. (Позичальником) був укладений Кредитний договір, шляхом підписання з використанням електронного підпису Анкети-заяви про надання кредиту фізичній особі-підприємцю та Заяви-договору № ID13703268 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу»), що підтверджується відповідними Протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису та відображенням інформації про підписання за допомогою КЕП на вищевказаних Анкеті-заяві та Заяві-договору № ID13703268.

Пунктами 4.1, 4.2 Заяви-договору № ID13703268 сторони погодили, що цей Договір, Правила обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» та Цінові параметри продукту є Кредитним договором. Цей Договір є договором приєднання у визначенні ст. 634 ЦК України, в зв`язку із чим, зокрема умови цього Договору визначаються Банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті Банку http://www.tascombank.ua та укладається лише шляхом приєднання до Договору в цілому.

Дата підписання Заяви-договору шляхом накладення електронних підписів обох Сторін вважається датою укладання Договору (п. 4.5 Заяви-договору № ID13703268).

Відповідно до умов п. 1.1, 1.2 Заяви-договору № ID13703268, Банк зобов`язаний надати Позичальникові Кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим Договором, а Позичальник зобов`язаний прийняти, належним чином використати та повернути Кредит і сплатити проценти за користування Кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього Договору. Кредит надається у формі зарахування грошових коштів у сумі Кредиту на поточний рахунок Позичальника, відкритий у АТ "ТАСКОМБАНК" з цільовим використанням на поповнення обігових коштів; придбання основних засобів; рефінансування Кредиту іншого банку.

За умовами п. 2.1 та пп. 2.3.1, 2.3.2 п. 2.3 Заяви-договору № ID13703268, розмір Кредиту, що надається становить 150000,00 грн, розмір процентної ставки за користування Кредитом (далі - проценти) - 29% річних, розмір комісійної винагороди за видачу Кредиту не передбачається.

Згідно з пп. 2.4.1 п. 2.4 Заяви-договору № ID13703268, погашення основного боргу за Кредитом, сплата процентів здійснюється щомісяця, починаючи з місяця наступного за місяцем укладення Договору, числа в яке було укладено Договір.

Сторони узгодили, що графік погашення Кредиту надається у Додатку 1 до цього Договору та доступний Клієнту у системі «ТАС24 Бізнес» (пп. 2.4.4 п. 2.4 Заяви-договору № ID13703268).

Відповідно до п. 2.7 Заяви-договору № ID13703268, строк надання Кредиту - 36 місяців з дати укладення Договору (тобто до 13.01.2025).

Остаточне погашення за Кредитом Позичальник повинен здійснити не пізніше терміну згідно п. 2.7. цього Договору (п. 3.2 Заяви-договору № ID13703268).

Як зазначає позивач у позовній заяві, Банком до відома клієнта протягом всього періоду обслуговування в АТ «ТАСКОМБАНК» регулярно доводилась вся необхідна інформація про банківські послуги та, зокрема, зміст Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК», до яких Позичальник приєднався шляхом укладення вищенаведеної Заяви-договору.

Згідно з п.18.1.13 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» - при укладанні договорів та угод, або вчинення інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до цих Правил (у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк «ТАС24/БІЗНЕС», або у формі обміну паперовою/електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Таким чином, відповідач - ФОП Портненко А.О. скористався своїм правом та вчинив правочин, підписавши 13.01.2022 Заяву-договір № ID13703268 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу») електронним цифровим підписом.

Надаючи правову кваліфікацію вищевказаним обставинам, що стали предметом спору між сторонами у даній справі, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з такого.

У відповідності до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

За змістом ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами (ч. 1-3 ст. 207 ЦК України).

За змістом ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також як наслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання (ст. 174 ГК України).

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту (ч. 4 ст. 179 ГК України).

Положеннями ч. 1-3 ст. 180 ГК України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Положеннями ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1-2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У відповідності до ст. 5 Закон України "Про електронні документи та електронний документообіг" (в редакції, чинній на дату підписання Заяви-договору № ID13703268): електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа; електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму; візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно зі ст. 6 зазначеного Закону: для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис; накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа; відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України "Про електронні довірчі послуги"; використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

З урахуванням вищезазначеного, проаналізувавши правовідносини, які склались між позивачем - АТ «ТАСКОМБАНК» та відповідачем - ФОП Портненко А.О., суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою договір, укладений між позивачем та відповідачем 13.01.2022 шляхом підписання з використанням електронного підпису Анкети-заяви про надання кредиту фізичній особі-підприємцю та Заяви-договору № ID13703268 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу»), є Кредитним договором, який відповідає вимогам ст. 205, 207, 634, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України та ст. 179-180 ГК України, сторонами досягнуто всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, у зв`язку з чим зазначений договір є підставою для виникнення у сторін господарських зобов`язань та, з огляду на положення ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання обома сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що Банком було надано відповідачу - ФОП Портненко А.О., а відповідачем отримано кредитні кошти в розмірі 150000,00 грн у передбачений Кредитним договором спосіб - шляхом перерахування на відповідний рахунок, зазначений в Кредитному договорі (п. 1.2 Заяви-договору № ID13703268), що підтверджується відповідною банківською випискою по рахунку відповідача за період з 13.01.2022 по 15.07.2024, отже позивач - АТ «ТАСКОМБАНК», як Кредитодавець, свої обов`язки за Кредитним договором виконав у повному обсязі.

Проте, як вбачається із наданих позивачем до позову банківських виписок по рахунку відповідача, останній взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, здійснив погашення кредиту та сплату процентів за користування кредитними коштами частково. Так, по тілу кредиту було сплачено лише 1 платіж, а саме: 15.02.2022 в сумі 3388,47 грн. Також було сплачено проценти за користування кредитом на загальну суму 15402,84 грн, а саме: 14.02.2022 - 813,31 грн; 15.02.2022 - 2119,22 грн; 14.03.2022 - 92,31 грн; 16.08.2022 - 1000,00 грн; 15.06.2023 - 8420,00 грн; 23.06.2023 - 2960,00 грн.

У зв`язку з цим у відповідача утворилась заборгованість перед Банком за Кредитним договором, яка на момент подання позову становить 237000,43 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 146611,53 грн та заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені) - 90388,90 грн.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання.

За приписами ст. 525-526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або невизначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 610, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

За умовами п. 18.1.17.3 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (далі - Правила), зокрема у разі порушення Клієнтом будь-якого із зобов`язань за Кредитним договором, Банк, на свій розсуд має право вимагати від Клієнта дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за його користування, шляхом подання відповідного повідомлення. При цьому, згідно зі ст. 212, 611, 651 ЦК України, за зобов`язаннями, строки виконання яких не наступили, терміни вважаються такими, що настали в зазначену в повідомленні дату. У цю дату Клієнт зобов`язується повернути Банку суму Кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний термін його користування.

Згідно з п. 18.2.23.8 Правил, Банк, незалежно від настання строків виконання зобов`язань Клієнтом за цим Договором, має право вимагати дострокового повернення суми Кредиту, сплати процентів та винагород, право Банку на отримання яких передбачено цим Договором, при настанні умов, передбачених п. 18.2.2.2.5 цього Договору, або порушення Клієнтом вимог у частині цільового використання кредитних коштів.

Відповідно до п. 18.2.2.2.5 Правил, Клієнт доручає Банку списувати кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті Кредиту для виконання зобов`язань з погашення Кредиту, сплати комісії за його використання, а також з усіх своїх поточних рахунків у гривні для виконання зобов`язань з погашення штрафів та неустойки, в межах сум, що підлягають сплаті Банку, при настанні строку здійснення платежу згідно з Заявою (здійснювати договірне списання). Списання грошових коштів здійснюється відповідно до встановленого порядку, при цьому оформлюється меморіальний ордер. У разі відсутності на поточних рахунках Клієнта суми коштів достатньої для оплати чергового платежу за Кредитом, Клієнт доручає Банку встановити овердрафт на поточний рахунок на суму, необхідну для сплати чергового платежу або використати кошти надані Банком згідно та у порядку зазначеному в розділі 18.1 цих Правил.

На підставі викладеного, Банком на електронну пошту відповідача, зазначену ним у Анкеті-заяві, було надіслано Повідомлення-вимогу від 15.07.2024, в якій Банк повідомив позичальника про наявність заборгованості за Кредитом у загальному розмірі 237000,43 грн (з яких: заборгованість по тілу кредиту - 146611,53 грн та заборгованість по відсоткам - 90388,90 грн) та вимагав достроково повністю погасити наявну заборгованість за Кредитом.

Станом на момент ухвалення судом даного рішення в матеріалах справи відсутні докази погашення відповідачем заборгованості за Кредитним договором у загальному розмірі 237000,43 грн.

З урахуванням викладеного, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів щодо їх належності, допустимості та достовірності, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні, а відповідачем - ФОП Портненко А.О., всупереч ст. 73, 74 ГПК України не надано доказів, які б могли спростувати наявність у нього заборгованості перед позивачем за Кредитним договором у загальному розмірі 237000,43 грн, а також доказів, які б свідчили про здійснення відповідачем погашення вказаної заборгованості в повному обсязі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 237000,43 грн (яка складається із: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 146611,53 грн та заборгованості по відсотках у розмірі 90388,90 грн) є обґрунтованими та доведеними належними і допустимими доказами, тому суд задовольняє вказані позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77, ст. 78, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку посилається сторона, як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Здійснюючи розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір, що складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 складає 3028,00 грн.

Як вбачається з матеріалів позову, позивачем при поданні до суду через підсистему "Електронний Суд" ЄСІТС у серпні 2024 року позову з вимогами майнового характеру на загальну суму 237000,43 грн було сплачено судовий збір у розмірі 2845,00 грн, що становить 1,5 відсотка від ціни позову (з урахуванням застосованого коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору при поданні позову в електронній формі). Сплачений позивачем судовий збір зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України, що підтверджується відповідною Випискою про зарахування зазначеного судового збору, наявною в матеріалах справи.

На підставі зазначеного, враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені в повному обсязі, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, на відповідача покладаються витрати щодо сплати судового збору в розмірі 2845,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 2, ч. 3 ст. 13, ст. 73-74, 76-79, 86, п. 2 ч. 1 ст. 129, ст. 236-242, 252 ГПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особа-підприємець Портненко Аліни Олександрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ) заборгованість за заявою-договором № ID 13703268 від 13.01.2022 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу») в розмірі 237000,43 грн, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. простроченої) в розмірі 146611,53 грн та заборгованості по відсотках у розмірі 90388,90 грн; а також судовий збір в розмірі 2845,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено і підписано 14.10.2024.

Суддя Н.А. Новікова