ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" жовтня 2024 р. Справа № 924/583/24

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Яроцького А.М., при секретарі судового засідання Томковій А.І., розглянувши матеріали справи

за позовом Заступника керівника Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький

до Старокостянтинівської міської ради

про витребування частини земельної ділянки

Представники сторін:

від прокуратури: Манзелевський Ю.В.

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: Ковальчук В.М.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 08.10.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі, заяви, клопотання.

20.06.2024 через підсистему "Електронний суд" до Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Заступника керівника Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Старокостянтинівської міської ради про витребування на користь держави в особі Міністерства оборони України частини земельної ділянки військового містечка №2, площею 0,5148 га (кадастровий номер :01:007:0043), якій присвоєно поштову адресу: пров. Покришкіна, 58 у м. Старокостянтинові Хмельницької області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2024 року вказану позовну заяву передано для розгляду судді Яроцькому А.М.

Ухвалою суду від 25.06.2024 вищевказану позовну заяву залишено без руху, надано прокурору строк у 7 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Після усунення недоліків, ухвалою суду від 16.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 10:00 год. 15 серпня 2024 року. Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Квартирно-експлуатаційний відділ міста Хмельницький. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 05 серпня 2024 року, прокурору та позивачу строк для подання відповідей на відзив до 12 серпня 2024 року. Встановлено третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача строк для подачі пояснень щодо позову до 05 серпня 2024 року.

26.07.2024 через підсистему "Електронний суд" надійшли пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

26.07.2024 через підсистему "Електронний суд" від представника Міністерства оборони України - Москаленка А.О. надійшло клопотання про участь в судовому засіданні у справі №924/583/24, призначеному на 10:00 год. 15.08.2024 року, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 29.07.2024 вищевказане клопотання задоволено, судове засідання, яке відбудеться о 10:00 год. 15.08.2024 визначено провести в режимі відеоконференції.

15.08.2024 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Судом у підготовчому засіданні 15.08.2024 постановлено ухвалу, з занесенням до протоколу судового засідання, про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 11:00 год. 03.09.2024.

03.09.2024 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Судом у підготовчому засіданні 03.09.2024 постановлено ухвалу, з занесенням до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 11:30 год. 26.09.2024.

26.09.2024 та 08.10.2024 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі представника міської ради. У заяві відповідача зазначено про заперечення щодо задоволення позовних вимог.

Судове засідання по справі №924/583/24, призначене на 11:30 год. 26.09.2024 не відбулось, у зв`язку з оголошенням у зазначений час на території України повітряної тривоги. Ухвалою суду від 26.09.2024 судове засідання у справі №924/583/24 призначено на 11:30 год. 08 жовтня 2024 року в режимі відеоконференції.

26.09.2024 через підсистему "Електронний суд" від Міністерства оборони України надійшла заява про проведення засідання 08.10.2024 за відсутності представника Міноборони у зв`язку з зайнятістю в судовому засіданні по справі №926/1062/24.

Виклад позицій учасників судового процесу.

Заступник керівника Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України звернувся з позовом до Старокостянтинівської міської ради про витребування на користь держави в особі Міністерства оборони України частини земельної ділянки військового містечка.

В обґрунтування позовних вимог заступник керівника прокуратури зазначає про те, що земельна ділянка площею 11,5 га в м. Старокостянтинів, до якої входить спірна земельна ділянка площею 0,5148 га, яка розміщена за адресою провулок Покришкіна, 58, належить до земель оборони, однак вибула з державної власності поза волею титульного володільця всупереч нормативно регламентованій процедурі. Прокуратурою встановлено, що внаслідок прийняття органом місцевого самоврядування рішення на користь відповідача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, котрим у подальшому затверджено щодо відведення із земель житлової та громадської забудови, запасу, земельної ділянки, остання незаконно вибула із земель оборони. За фактом незаконного вибуття земель із державної власності зареєстровано кримінальне провадження, в межах якого Міністерство оборони України, зокрема, визнано потерпілим, а також проведено земельно-технічну, оціночно-земельну експертизу та експертизу з питань землеустрою, за результатами проведення якої встановлено, що спірна земельна ділянка повністю накладається (нашаровується) на земельну ділянку військового містечка № 2.

У позові прокурор звертає увагу на рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.01.2023 у справі №924/521/21, залишене без змін постановою Верховного Суду від 14.06.2023, яким скасовані рішення відповідача, які призвели до незаконного вибуття спірної земельної ділянки з володіння земель оборони.

Прокурор вказує на необхідність захисту майнових інтересів держави у сфері земельних відносин, оскільки спірна земельна ділянка є власністю держави, а її незаконне використання іншими особами порушує економічні інтереси держави, позбавляє її права користування належним їй майном. Оскільки Міністерство оборони України не вживає жодних заходів з метою відновлення порушених інтересів держави та повернення незаконно відчужених земель оборони, заступник керівника Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону звернувся до суду з метою захисту майнових інтересів держави у сфері земельних відносин.

У письмових поясненнях по справі Квартирно-експлуатаційний відділ міста Хмельницький підтримує позовні вимоги та зазначає про те, що згідно рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської районної Ради народних депутатів Хмельницької області від 10.06.1980 року №109 "Про видачу державного акту на право користування землею Хмельницькій КЕЧ району на містечка №1,2,3,8,9,10,6, які розміщені на території м. Старокостянтинова Хмельницької області", Хмельницькій КЕЧ району відведено 408 га земель. На підставі вказаного рішення було виготовлено Державний акт на право користування землею серії Б№041671 від 1980 року. Відповідно до директиви Міністра оборони України від 10.01.2005 року №Д-322/1/010 Хмельницьку квартирно-експлуатаційну частину району переформовано у Квартирно-експлуатаційний відділ міста Хмельницький (змінено назву юридичної особи, код залишився 07928461).

Спірна земельна ділянка була відведена для державних потреб. З моменту отримання у користування вищевказаної земельної ділянки вона набула статусу військового майна та є державним майном, що призначене для постійної діяльності та використання Збройними Силами України.

Звертає увагу суду, що за наслідками прийнятих Старокостянтинівською міською радою рішень, із земель державної власності та із постійного користування Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький протиправно вибула на користь Старокостянтинівської міської ради, а саме в запас міста, земельна ділянка площею 11,5 га, що є частиною земель, які були відведені Квартирно-експлуатаційному відділу міста Хмельницький.

Спірна земельна ділянка з кадастровим номером :01:007:0043 площею 0,5148 га є частиною земельної ділянки площею 11,5 га та на час розгляду справи перебуває в незаконному чужому володінні. Наявність кадастрового номера на земельну ділянку та зареєстровані права на неї за відповідачем свідчать про відчуження майна, його вибуття поза волею землекористувача. Наявність стороннього власника на землю, яка є військовим майном, свідчить про порушення прав законних користувачів та держави як власника цього майна.

Спірна земельна ділянка є земельною ділянкою державної форми власності та будь-яких рішень про передачу останньої до земель комунальної власності з 1980 року не приймалось. За вказану земельну ділянку Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький сплачує земельний податок. КЕВ м. Хмельницький є органом військового управління в системі Збройних Сил України, державною установою, що створена Міністерством оборони України, яка здійснює свою діяльність на підставі положення про Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький від 12.06.2024 року.

Представники позивача та відповідача в судове засідання 08.10.2024 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується надісланням ухвали суду від 26.09.2024 на офіційні електронні адреси позивача та відповідача зареєстровані в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Прокурор та представник третьої особи в судовому засіданні 08.10.2024 позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі.

Будь-які не розглянуті судом клопотання, подані учасниками процесу в межах розгляду справи, в матеріалах справи №924/583/24 відсутні.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, норми ч. ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, враховуючи той факт, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи та те, що у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності представників позивача та відповідача за матеріалами справи.

Обставини, які є предметом доказування у справі, та докази, якими сторони підтверджують або спростовують їх наявність.

Рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської районної ради народних депутатів від 10.06.1980 №109 "Про видачу державного акту на право користування землею Хмельницькій КЕЧ району на містечка №1, 2, 3, 8, 9, 10, 6, які розміщені на території м. Старокостянтинова Хмельницької області", зокрема затверджено матеріали по видачі державного акту на право користування землею Хмельницькій КЕЧ району на землі містечок №1, 2, 3, 8, 9, 10, 6, якими передбачено: загальна площа в границях плану 413,6 га; площа, що закріплюється за Хмельницькою КЕЧ району, 408,0 га. Дозволено виготовити державний акт на право користування землею Хмельницькій КЕЧ району Хмельницькому філіалу Інституту Укрземпроект. Покладено відповідальність за збереження межових знаків, які встановлено в натурі по окружній межі, на Хмельницьку КЕЧ району.

У матеріали справи надано копію Державного акта на право користування землею №041671, в якому зазначено, що його видано Хмельницькій КЕЧ району, розміщеній в місті Старокостянтинові Хмельницької області, виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради народних депутатів, та про те, що за землекористувачем закріплюються у безстрокове і безплатне користування 408,0 га землі в межах згідно з планом землекористування. Земля надана для державних потреб. До акту додано копію плану землекористування з описом суміжних земель.

17.09.2015 спеціальною комісією у складі заступника начальника Управління Держземагенства у Старокостянтинівському районі Хмельницької області, секретаря Старокостянтинівської міської ради, завідувача відділу з питань регулювання земельних відносин Старокостянтинівської міської ради, проведено обстеження земельних ділянок, що за даними КЕВ м. Хмельницький, обліковуються як землі Міністерства оборони України та їх фактичне використання по військовому містечку №2 ( АДРЕСА_1 ), яким було встановлено:

- земельна ділянка орієнтовною площею 5,84 га перебуває під паливним складом КЕВ та частково використовується для потреб Міністерства Оборони України. Надано пропозиції: частину земельної ділянки, необхідної для обслуговування паливного складу та потреб Міністерства оборони України орієнтовно 3,84 га залишити у віданні КЕВ, а іншу частину віднести до земель комунальної власності Старокостянтинівської міської ради;

- земельна ділянка, орієнтовна площа 47,28 га відноситься до військової частини НОМЕР_1 . З них безпосередньо використовується для потреб Міністерства Оборони України (територія військової частини) 37,78 га. Пропозиції по земельній ділянці: 1) Земельну ділянку, яка знаходиться під частиною А2502 орієнтовною площею 37,78 га залишити в користуванні Міністерства оборони України. 2) Посвідчити право користування земельною ділянкою наданою в пункті згідно вимог земельного кодексу України. 3) Земельну ділянку орієнтовною площею 9,5 га, яка не використовується для потреб Міністерства оборони України, КЕВ зняти з обліку і віднести до земель комунальної власності Старокостянтинівської міської ради.

- земельна ділянка орієнтовною площею 51,215 га відноситься до військової частини НОМЕР_2 . З них безпосередньо використовується для потреб Міністерства Оборони України (територія військової частини) - 20,318 га, 31,194 га не використовується для потреб Міністерства оборони України, з них: 9,357 га знаходиться під парком загального користування (всі витрати по догляду за парком загального користування несе Старокостянтинівська міська рада), решта під індивідуальною забудовою. Пропозиції по земельній ділянці: 1) Земельну ділянку, яка знаходиться під частиною А4009 орієнтовною площею 20,318 га залишити в користуванні Міністерства оборони України; 2) Посвідчити право користування земельною ділянкою згаданою в пункті згідно вимог земельного кодексу України; 3) Земельну ділянку площею 31,194 га яка не використовується для потреб Міністерства оборони України зняти з обліку КЕВ, віднести до земель комунальної власності Старокостянтинівської міської ради.

05.01.2018 Старокостянтинівська міська рада прийняла рішення №5/26/VII "Про проведення інвентаризації земель житлової та громадської забудови комунальної власності м. Старокостянтинів", яким відповідно до ст.ст. 12, 117 Земельного кодексу України, ст.ст. 19, 26, 35 Закону України "Про землеустрій", постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 №513 "Про затвердження порядку проведення інвентаризації земель", з метою сприяння соціально - економічному розвитку міста та керуючись п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування України", згідно з яким вирішила провести роботи з інвентаризації земель житлової та громадської забудови комунальної власності міста Старокостянтинів загальною орієнтовною площею 115000 м.кв. згідно додатку (п. 1); технічну документацію із землеустрою з інвентаризації земель житлової та громадської забудови комунальної власності розробити з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою (п. 2); розроблену технічну документацію із землеустрою з інвентаризації земель подати на розгляд та затвердження у встановленому законом порядку (п. 3).

Рішенням Старокостянтинівської міської ради від 11.07.2018 №44/29/VII на підставі ст. ст. 40, 118, 120 Земельного кодексу України, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель житлової та громадської забудови комунальної власності стосовно розташованої по АДРЕСА_2 земельної ділянки площею 115000 м.кв.

Рішенням Старокостянтинівської міської ради від 16.11.2018 №17п.1/31/VII надано територіальній громаді м. Старокостянтинів в особі Старокостянтинівської міської ради дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, розташованої по пров. Покришкіна, 58.

Рішенням Старокостянтинівської міської ради від 24.05.2019 №14 п.6/34/VII "Про внесення змін та доповнень до рішення міської ради" вирішено: внести зміни та доповнення до п. 1 рішення міської ради від 21 грудня 2018 року №23/32/VII "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки" виклавши його в такій редакції: "Затвердити технічну документацію із землеустрою щодо поділу розташованої по АДРЕСА_2 земельної ділянки загальною площею 115000 м.кв. КВЦПЗ: 16.00 - землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам); кадастровий номер :01:007:0038) на окремі земельні ділянки, до яких увійшла земельна ділянка №1 площею 5148 м.кв. (кадастровий номер :01:007:0043).

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 12.01.2023 по справі №924/521/21, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 14.06.2023, задоволено позовні вимоги Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький, м. Хмельницький до Старокостянтинівської міської ради, м. Старокостянтинів Хмельницької області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Міністерства оборони України, м. Київ та визнано недійсними рішення Старокостянтинівської міської ради:

- від 05.01.2018 року №5/26/VII "Про проведення інвентаризації земель житлової та громадської забудови комунальної власності м. Старокостянтинів";

- від 11.07.2018 року №44/29/VII про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель житлової та громадської забудови комунальної власності м. Старокостянтинів (розробленої на підставі рішення від 05 січня 2018 року №5/26/VII);

- від 16.11.2018 року №17 п. 1/31/VII "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки".

В матеріалах справи наявний Висновок експерта №2449/2718-2882/21-26 від 20.09.2021 (в межах кримінального провадження №0000049 від 28.07.2021) за результатами проведення комплексної земельно-технічної, оціночно-земельної експертизи та експертизи з питань землеустрою по кримінальному провадженню. За наслідком проведеної експертизи було встановлено, що в результаті поділу земельної ділянки кадастровий номер :01:007:0050 площею 9,9852 га утворено земельні ділянки згідно переліку, в тому числі з кадастровим номером :01:007:0043, яка повністю накладається (нашаровується) на земельну ділянку військового містечка № 2, площею 61,1667 га, яка входить до Державного акту серії Б№041671 від 1980 року на право користування землею Хмельницькій КЕЧ району розміщеної в місті Старокостянтинів, площею 408,0 га для державних потреб.

На дату проведення експертизи у розділі "Правовий статус" вищевказаного висновку зазначено, що відомості про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0043 відсутні (згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.08.2021 №271974391).

Відповідно до наявного в матеріалах справи Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 29.10.2021 №281946699, на земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0043, площею 0,5148 га накладено арешт (підстава для державної реєстрації: ухвала суду (справа №686/14626/21), серія та номер: б/н, виданий 23.10.2021, видавник: Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області). Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 61237244 від 29.10.2021.

Згідно з інформацією з Державного земельного кадастру від 10.07.2023р. земельна ділянка кадастровий номер :01:007:0043, площею 0,5148 з місцем розташування: АДРЕСА_2 належить до комунальної форми власності, цільове призначення - 16.00; категорія земель - землі житлової та громадської забудови; вид використання - земельні ділянки кожної категорії земель, які надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам, суб`єкт речового права - Старокостянтинівська міська рада.

В матеріалах справи наявне Положення про Квартирно-експлуатаційний відділ міста Хмельницький, затверджене Наказом командувача Сил логістики Збройних Сил України від 29.05.2024 №174, відповідно до п. 1 якого Квартирно-експлуатаційний відділ міста Хмельницький (КЕВ) є органом управління, який входить до структури Сил логістики Збройних Сил України, та створений з метою організації виконання завдань квартирно-експлуатаційного забезпечення військових частин, закладів, установ та організацій (військових частин) Міністерства оборони України та Збройних Сил України дислокованих у гарнізонах Хмельницького та Шепетівського районах Хмельницької області (зона відповідальності) у мирний час та на особливий період. КЕВ є юридичною особою. Повне найменування: Квартирно-експлуатаційний відділ міста Хмельницький (). КЕВ безпосередньо підпорядковано командувачу Сил логістики Збройних сил України. Центральне управління інженерно-інфраструктурного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснює координацію, спрямування та контроль за діяльністю КЕВ.

Листом від 18.10.2021 №8591/14-01-01-21 Територіальне управління ДБР розташоване у м. Хмельницькому, звернулось до Кабінету Міністрів України, в якому просило повідомити чи КМУ приймало рішення щодо припинення права користування земельною ділянкою, розташованої за адресою: Хмельницька область, м. Старокостянтинів, провулок Покришкіна, 58 (військове містечко №2, кадастровий номер :01:007:0038), що на підставі Державного акту на право користування землею №041671 належить КЕВ м. Хмельницький.

У відповідь, листом від 12.11.2021 Секретаріат КМУ повідомив ТУ ДБР, розташоване у м. Хмельницькому, що за результатами опрацювання, згадана у зверненні інформація в Автоматизованій системі діловодства Секретаріату КМУ не знайдена.

Листом від 03.08.2022 Хмельницька спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Західного регіону звернулась до Міністерства оборони України з проханням, у разі подання позовних заяв спрямованих на повернення земельних ділянок в тому числі з кадастровим номером :01:007:0043 законним користувачам (МОУ та КЕВ м. Хмельницький), а також вжиття інших заходів направлених на відшкодування завданих та вищевказаних обставин збитків повідомити прокуратуру у найкоротший строк.

У відповідь, листом від 08.09.2022 Міністерство оборони України повідомило Хмельницьку спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Західного регіону про те, що КЕВ м. Хмельницький вчиняються заходи щодо скасування рішень Старокостянтинівської міської ради, якими незаконно виведено з земель державної власності (земель оборони) належні КЕВ м. Хмельницького земельні ділянки. У разі пред`явлення прокуратурою позову до суду, участь уповноваженого представника Міністерства оборони України у суді буде забезпечено.

Заступник керівника Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону м. Хмельницький посилаючись на те, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:007:0043, площею 0,5148 га вибула із державної власності поза волею держави, звернувся з позовом про витребування частини земельної ділянки військового містечка № НОМЕР_3 , площею 0,5148 га кадастровий номер :01:007:0043 на користь Міністерства оборони України.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду:

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч.3 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч.4 ст. 53 ГПК України).

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення (позиція узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду викладеними у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18).

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Також Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

У Рішенні від 05 червня 2019 року №4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Так, згідно з Указом Президента України від 15.12.1999 № 1572/99 "Про систему центральних органів виконавчої влади" визначено, що до системи центральної виконавчої влади України входять міністерства, державні комітети (державні служби) та центральні органи виконавчої влади зі спеціальним статусом. Міністерство є головним (провідним) органом у системі центральних виконавчої влади в забезпеченні впровадження державної політики у визначеній сфері діяльності. Центральні органи виконавчої влади можуть мати свої територіальні органи, що утворюються, реорганізуються і ліквідовуються в порядку, встановленому законодавством.

Статтею 2 Закону України "Про оборону України" визначено, що оборона України базується на готовності та здатності органів державної влади, усіх ланок воєнної організації України, органів місцевого самоврядування, єдиної системи цивільного захисту, національної економіки до переведення, при необхідності, з мирного на воєнний стан та відсічі збройній агресії, ліквідації збройного конфлікту, а також готовності населення і території держави до оборони.

Міністерство оборони України, відповідно до ст. 3 Закону України "Про Збройні Сили України" та п. 1 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 26.11.2014 №671, є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сферах оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період.

Відповідно до ст. 1 Положення Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади, входить до системи органів виконавчої влади і є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади у формуванні та реалізації державної політики з питань національної безпеки у воєнній сфері, у сфері оборони і військового будівництва. Міністерство оборони України є органом військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Відтак, Міністерство оборони України є уповноваженим органом здійснювати функції держави у спірних відносинах та інтереси Міністерства оборони України є складовою інтересів держави, а тому є належним позивачем у цій справі.

З матеріалів справи судом встановлено, що Хмельницька спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Західного регіону зверталась до Міністерства оборони України з листом від 03.08.2022 та проханням у разі подання позовних заяв спрямованих на повернення земельних ділянок в тому числі з кадастровим номером :01:007:0043 законним користувачам (МОУ та КЕВ м. Хмельницький), а також вжиття інших заходів направлених на відшкодування завданих та вищевказаних обставин збитків повідомити прокуратуру у найкоротший строк.

У відповідь, листом від 08.09.2022 Міністерство оборони України повідомило Хмельницьку спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Західного регіону про те, що КЕВ м. Хмельницький вчиняються заходи щодо скасування рішень Старокостянтинівської міської ради, якими незаконно виведено з земель державної власності (земель оборони) належні КЕВ м. Хмельницького земельні ділянки. У разі пред`явлення прокуратурою позову до суду, участь уповноваженого представника Міністерства оборони України у суді буде забезпечено.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18 від 26.05.2020р.

У даній справі Заступник керівника Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону звернувся до суду в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Старокостянтинівської міської ради про витребування на користь держави в особі Міністерства оборони України частини земельної ділянки військового містечка № НОМЕР_3 , площею 0,5148 га (кадастровий номер :01:007:0043), якій присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_2 , оскільки позивач не вжив заходів щодо усунення порушень чинного законодавства України.

Правовідносини, пов`язані з наданням у власність, користування земель із державної чи комунальної власності, становлять "суспільний", "публічний" інтерес.

Суспільний інтерес у поверненні спірних земельних ділянок до державної (комунальної) власності спрямований на задоволення соціальної потреби у відновленні законності, становища, яке існувало до порушення права власності народу на землю.

У даному випадку інтерес держави полягає у необхідності забезпечення прав та інтересів власника землі, забезпечення раціонального використання та охорони земель.

У позові зазначено, що незаконне відчуження земель оборони та використання їх сторонніми особами негативно впливає на обороноздатність держави, що спричиняє тяжкі наслідки шляхом неможливості використовувати землі за призначенням оборонним відомством, а також військовими частинами, установами, організаціями Хмельницького гарнізону.

За таких обставин, оскільки прокурор у позовній заяві навів підставу для представництва інтересів держави, обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів, та визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, враховуючи, що останній самостійно не звернувся до суду, про що повідомлено прокуратуру, суд доходить висновку щодо дотримання прокурором порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", для звернення до суду з відповідним позовом та наявності законних підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі органу, уповноваженого державою на здійснення функцій у спірних правовідносинах Міністерства оборони України.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Поняття права власності, його зміст, здійснення та непорушність унормовано у змісті ст.ст. 316, 317, 319 та 321 ЦК України.

Відповідно до положень статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Тому суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

У позовній заяві прокурором заявлено вимогу про витребування у відповідача земельної ділянки площею 0,5148 га кадастровий номер :01:007:0043, яка є частиною військового містечка № НОМЕР_3 .

У силу статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (ст. 328 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Правовий аналіз положень статті 387 ЦК України дає підстави для висновку, що у наведеній нормі йдеться про право власника на віндикаційний позов, тобто позов власника, який не володіє, до невласника, який незаконно володіє майном, про вилучення цього майна в натурі.

Відповідно до приписів частини 1 статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 31.07.2023 у справі №906/986/21.

Віндикаційний позов належить до речово-правових способів захисту; захищає право власності в цілому, оскільки він пред`являється у тих випадках, коли порушено права володіння, користування та розпорядження одночасно. Сторонами у віндикаційному позові є власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися річчю, але вже й фактично нею не володіє, та незаконний фактичний володілець речі (як добросовісний, так і недобросовісний). Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 15.09.2023 у справі №910/2722/22, від 25.07.2023 у справі №914/106/22, від 27.06.2023 у справі №916/2851/17, від 05.03.2024 у справі №924/1351/20.

У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, та з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України (аналогічний висновок сформульовано в постанові Верховного Суду від 11.11.2021 у справі №910/8482/18(910/4866/21) та в пункті 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі №504/2864/13-ц).

При цьому, формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб.

Права держави на майно, яке їй належить, визначені Цивільним кодексом України. При цьому необхідно враховувати, що держава у цивільних відносинах діє на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (ч. 1 ст. 167 Цивільного кодексу України) та набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (ст. 17 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 326 Цивільного Кодексу України у державній власності знаходиться майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідні органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачень законом, може здійснюватися іншими суб`єктами.

Частина 1 ст. 321 Цивільного Кодексу України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто (в тому числі і держава) не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У ст. 316, 317 Цивільного Кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Вищенаведеними нормами закону повинні керуватися всі учасники цивільних та господарських правовідносин при здійсненні своєї діяльності.

Наявними матеріалами справи підтверджено, що земельна ділянка загальною площею 408 га, що знаходиться на території м. Старокостянтинів Хмельницької області, отримана за рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської районної Ради народних депутатів Хмельницької області від 10.06.1980 №109, належить до земель оборони в силу положень Закону України "Про використання земель оброни" від 27.11.2003, а також положень ст. 70 ЗК УРСР від 18.12.1990 та ст. 77 ЗК України від 25.10.2001, відповідно до яких землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України.

Спірна земельна ділянка кадастровий номер :01:007:0043 площею 0,5148 га повністю накладається (нашаровується) на земельну ділянку військового містечка № 2, площею 61,1667 га, яка входить до Державного акту серії Б№041671 від 1980 року на право користування землею Хмельницькій КЕЧ району розміщеній в місті Старокостянтинів, площею 408,0 га для державних потреб, що підтверджується долученим до матеріалів справи висновком експерта. Також згідно плану схеми (додаток №1 до висновку експерта) земельна ділянка кадастровий номер :01:007:0043 повністю розташована в межах земельної ділянки площею 61,1667 га військового містечка №2.

Судом враховується, що рішенням Господарського суду Хмельницької області від 12.01.2023 у справі №924/521/21, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 14.06.2023 визнано недійсними рішення Старокостянтинівської міської ради від 05.01.2018 №5/26/VII "Про проведення інвентаризації земель житлової та громадської забудови комунальної власності м. Старокостянтинів", рішення Старокостянтинівської міської ради від 11.07.2018 №44/29/VII "Про затвердження матеріалів інвентаризації земель житлової та громадської забудови комунальної власності м. Старокостянтинів, розроблених на підставі рішення від 05.01.2018 № 5/26/VII", рішення Старокостянтинівської міської ради від 16.11.2018 № 17 п. 1/31/VII "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки".

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов до висновку, що земельна ділянка кадастровий номер :01:007:0043 площею 0,5148 га вибула з власності держави в особі Міністерства Оборони України поза її волею, на підставі неправомірних рішень Старокостянтинівської міської ради, які в подальшому були скасовано за рішенням суду.

Згідно з інформацією з Державного земельного кадастру від 10.07.2023р. земельна ділянка кадастровий номер :01:007:0043, площею 0,5148 з місцем розташування: АДРЕСА_2 належить до комунальної форми власності, цільове призначення - 16.00; категорія земель - землі житлової та громадської забудови; вид використання - земельні ділянки кожної категорії земель, які надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам, суб`єкт речового права - Старокостянтинівська міська рада.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого Протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право.

Будь-які приписи, зокрема і приписи Конвенції, слід застосовувати з урахуванням обставин кожної конкретної справи, оцінюючи поведінку обох сторін спору, а не лише органів державної влади та місцевого самоврядування (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц, постанова Верховного Суду від 14.06.2023 у справі № 761/17557/15-ц).

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, необхідно виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 923/364/19 та від 16.06.2020 у справі № 904/1221/19.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц, від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц, від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17).

Звідси застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19). Тобто у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Зважаючи на те, що земельна ділянка кадастровий номер :01:007:0043 площею 0,5148 га вибула з державної власності (землі оборони) поза волею її власника - Міністерства оборони України, суд дійшов висновку про наявність підстав для витребування спірної земельної ділянки на користь держави в особі Міністерства оборони України.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Беручи до уваги вищевказані положення законодавства, встановлені судом обставини вибуття з державної власності (землі оборони) поза волею її власника, зміст доводів учасників процесу, наявні докази по справі, суд вважає за належне позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у зв`язку з задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 14, 20, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Витребувати в Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області (вул. Острозького, 41, м. Старокостянтинів Хмельницька область, ) на користь держави в особі Міністерства оборони України (03168, місто Київ, пр. Повітряних Сил, буд. 6, ) частину земельної ділянки військового містечка № НОМЕР_3 , площею 0,5148 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:007:0043, якій присвоєно поштову адресу: пров. Покришкіна, 58 у м. Старокостянтинові Хмельницької області.

Стягнути з Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області (31100, Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. Острозького, 41, ) через Виконавчий комітет Старокостянтинівської міської ради (31100, Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. Острозького, 41, ) на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону (, отримувач: Державна казначейська служба України, м. Київ, код банку 820172, рахунок UA0082783) 2422,40 грн. витрат по оплаті судового збору.

Після набрання рішенням законної сили, видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Рішення надіслати учасникам процесу за допомогою підсистем ЄСІТС в електронний кабінет, а у разі відсутності такої можливості - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Повний текст рішення складено на та підписано 11.10.2024.

Суддя А.М. Яроцький