ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року Справа № 915/1480/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Савки К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Фермерського господарства «Органік Сістемс» (57263, Миколаївська обл., Вітовський р-н, село Шевченкове, вул. Дорожна, буд. 19; ідентифікаційний код 35521091)

до відповідача: AATCO FOOD INDUSTRIES LLS (P.O.Box: 130, P.C: 322, Sohar Industrial Estate, Sultanate of Oman; номер у торговому реєстрі 1207040)

про: стягнення 60 178,06 дол. США,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

Суть спору:

05.10.2021 Фермерське господарство «Органік Сістемс» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 30.09.2021 (вх. № 14942/21) (з додатками), в якій просить суд:

- прийняти позовну заяву та порушити провадження у справі;

- задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача - AATCO FOOD INDUSTRIES LLS на користь позивача - Фермерського господарства «Органік Сістемс» суму заборгованості в розмірі: 60 178,06 дол. США, яка складається з: сума основного боргу 50912,07 дол. США, пеня 9265,99 дол. США за 6 місяців за період з 31.10.2020 по 30.04.2021;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в повному обсязі 902,67 дол. США.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі: умов Контракту № 15/10-19 від 15.10.2019; митних декларацій; коносаменту з Договором добровільного страхування вантажів; інвойсу № 20/1733 від 27.08.2020; вимоги про сплату заборгованості від 15.10.2019; листування учасників справи; застосування норм статей 509, 525, 526, 599, 610-612, 614, 626-629, 631, 692 Цивільного кодексу України, статей 180, 193, 202, 382 Господарського кодексу України, статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право; та мотивовані, зокрема, таким:

15.10.2019 Фермерське господарство «Органік Сістемс» (Україна) і ААТСО FOOD INDUSTRIES LLC (Султанат Оман) уклали контракт № 15/10-19, відповідно до п. 1.1 якого, в рамках цього Контракту, Продавець зобов`язується поставити Покупцю томатну пасту 36% «Інагро», Cold Break, врожаю 2019 року в орієнтовному кількості 1 650 метричних тон ± 3%. Фермерським господарством «Органік Сістемс» був поставлений Товар загальною кількістю 155,447 метричних тони на загальну суму 125912,07 доларів США, що підтверджується митними деклараціями: №508280/2020/007076, №508280/2020/007077, №508280/2020/007078, №508280/2020/007079, №508280/2020/007080, №508280/2020/007081, №508280/2020/007082, № 508280/2020/007083, Коносаментом № MEDUOD165074 із Договором добровільного страхування вантажів № 13133/03/222 від 02.09.20 та інвойсом від 27.08.20 № 20/1733. Але, за даними позивача, Товар оплачений лише частково в розмірі 75000,00 долари США, що підтверджується випискою SWIFT. Сума основного боргу становить 50 912, 07 долари США (125912,07 долари США - 75000,00 долари США), яку відповідач зобов`язаний був сплатити до 30.10.20 включно, але не сплатив.

Таким чином, позивач зазначає, що сума заборгованості становить 60 178,06 дол. США, яка складається з: суми основного боргу 50 912,07 дол. США; пені 9 265,99 дол. США = 50 912,07 дол. США х 0,1% х 182 к.д. (6 місяців за період з 31.10.2020 р. по 30,04.2021 p.);

30 серпня 2021 р. на адресу Відповідача, в тому числі його власника, був направлений лист з вимогою про погашення заборгованості та попередженням про нарахування штрафних санкцій, передбачених Контрактом та чинним законодавством України, що підтверджується квитанціями та листа-підтвердження про доставку від кур`єрської служби, але дана вимога була залишена без задоволення та відповіді.

Судом встановлено, що відповідач у даній справі AATCO FOOD INDUSTRIES LLS є нерезидентом, який не має свого представництва на території України, а знаходиться у Промисловій зоні Сохар, Султанат Оман.

Оскільки, відповідачем є іноземна особа, судом було враховано, що положеннями ст. ст. 365, 366 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

За змістом ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Так, пунктом 11.3 Контракту № 15/10-19 від 15.10.2019 сторони погодили, що у випадку неможливості вирішення спорів чи розбіжностей шляхом взаємної домовленості, такі спори підлягають остаточному вирішенню в компетентному суді України. Рішення цього суду є остаточним і обов`язковим для обох сторін.

З урахуванням наведеного, дана справа підсудна Господарському суду Миколаївської області.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 25.10.2021, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, останню було прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/1480/21 за правилами загального позовного провадження; призначено основну та резервну дати підготовчого засідання; викладено вимоги до позивача; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

При цьому, відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

За приписами ст. 367 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Відповідно до ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право» у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

За таких обставин, враховуючи відсутність відповідного двостороннього договору між Україною та Султанатом Оман, з метою належного повідомлення відповідача AATCO FOOD INDUSTRIES LLS, місцезнаходженням якого є Султанат Оман, про розгляд справи, господарський суд, керуючись приписами ст. 367 Господарського процесуального кодексу України, здійснював вручення останньому процесуальних документів, шляхом звернення до Міністерства юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Ухвалами від 18.11.2021 та 01.02.2022 суд продовжував позивачу строк для виконання вимог ухвали від 25.10.2021.

18.02.2022 на виконання вимог вищенаведеної ухвали від 25.10.2021, Господарський суд Миколаївської області скерував на адресу Міністерства юстиції України пакет документів для передачі дипломатичними каналами доручення про вручення документів Компанії AATCO FOOD INDUSTRIES LLS, зареєстрованим місцезнаходженням якої є Султанат Оман.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 24.02.2022, який на даний час триває.

Крім того, суд зауважує, що розпорядженням Голови Верховного Суду від 22.03.2022 № 12/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (господарські суди Миколаївської, Сумської та Чернігівської областей)», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану: було змінено територіальну підсудність судових справ Господарського суду Миколаївської області.

Територіальна підсудність судових справ Господарського суду Миколаївської області була відновлена розпорядженням Голови Верховного Суду від 25.07.2022 № 41.

З урахуванням наведеного, підготовче засідання у даній справі, яке було призначено на 25 травня 2022 року о 10:00 (резервна дата підготовчого засідання на 22 червня 2022 року о 10:00), не відбулося у зв`язку з обставинами, які зумовили загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах військової агресії Російської Федерації проти України, а також з огляду на зміну у вказаний період територіальної підсудності судових справ Господарського суду Миколаївської області.

За такого, ухвалою суду від 23.09.2023 підготовче засідання у даній справі було призначено на 26 квітня 2023 року о 10:30 (резервна дата підготовчого засідання 24 травня 2023 року о 10:30); зобов`язано позивача у 20-денний строк від дня отримання даної ухвали надати суду належним чином (нотаріально) посвідчений переклад на арабську мову відповідних документів; постановлено звернутися до Міністерства юстиції України для передачі дипломатичними каналами судового доручення про вручення судових документів відповідачу AATCO FOOD INDUSTRIES LLS та забезпечення його повідомлення про час та місце проведення судового засіданні.

12.10.2022 позивач надав суду нотаріально посвідчений переклад відповідних документів на виконання вимог вказаної ухвали.

18.10.2022 на виконання вимог ухвали від 23.09.2022, Господарський суд Миколаївської області скерував на адресу Міністерства юстиції України пакет документів для передачі дипломатичними каналами доручення про вручення документів Компанії AATCO FOOD INDUSTRIES LLS, зареєстрованим місцезнаходженням якої є Султанат Оман.

У зв`язку з відсутністю будь-якої інформації щодо ходу виконання вищевказаних доручень, з метою найшвидшого врегулювання відповідного питання, Господарський суд Миколаївської області 27.03.2023 звертався до Міністерства юстиції України з проханням в межах своєї компетенції, посприяти в наданні інформації щодо ходу виконання доручень про вручення документів Компанії AATCO FOOD INDUSTRIES LLS, зареєстрованим місцезнаходженням якої є Султанат Оман.

У зв`язку з тим, що головуючий у даній справі суддя Смородінова О.Г. в період з 24.04.2023 по 28.04.2023 брала участь у підготовці суддів місцевих господарських судів (наказ Господарського суду Миколаївської області № 13-в від 18.04.2023), ухвалою суду від 20.04.2023 підготовче засідання у даній справі було призначено на 24 травня 2023 року о 10:30 (резервна дата підготовчого засідання, визначена ухвалою суду від 23.09.2022).

Ухвалою суду від 24.05.2023 було відкладено підготовче засідання у даній справі на 20 грудня 2023 року о 10:40 (резервна дата підготовчого засідання 24 січня 2024 року о 10:40). Вказаною ухвалою суд зобов`язав позивача у 20-денний строк від дня отримання даної ухвали надати суду належним чином (нотаріально) посвідчений переклад арабською мовою таких документів у трьох примірниках: - ухвали Господарського суду Миколаївської області від 24.05.2023 у справі № 915/1480/21; - доручення про вручення документів; - підтвердження про вручення документа; - повідомлення про день судового розгляду. Також зазначеною ухвалою було постановлено звернутись до Міністерства юстиції України для передачі дипломатичними каналами судового доручення про вручення судових документів відповідачу AATCO FOOD INDUSTRIES LLS та забезпечення його повідомлення про час та місце проведення судового засідання, а також зупинено провадження у справі № 915/1480/21 до надходження відповіді від компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги чи інших документів.

14.06.2023 позивач надав суду нотаріально посвідчений переклад відповідних документів на виконання вимог вказаної ухвали.

15.06.2023 на виконання вимог ухвали від 24.05.2023 Господарський суд Миколаївської області скерував на адресу Міністерства юстиції України пакет документів для передачі дипломатичними каналами доручення про вручення документів Компанії AATCO FOOD INDUSTRIES LLS, зареєстрованим місцезнаходженням якої є Султанат Оман.

24.07.2023 до суду від Міністерства юстиції України надійшов лист № 87806/95907-28-23/12.1.3 від 06.07.2023, яким Міністерство юстиції України надіслало суду документи, отримані від Посольства України в Королівстві Саудівська Аравія, складені за результатами виконання доручення Господарського суду Миколаївської області про вручення судових документів представнику компанії «AATCO FOOD INDUSTRIES».

Зі змісту вказаних документів вбачається, що 13.06.2023 дипломатичною установою (Посольство України в Королівстві Саудівська Аравія) було отримано ноту Посольства Султанату Оман в Королівстві Саудівська Аравія про підтвердження вручення судових документів 23.02.2023 керуючому директору компанії «AATCO FOOD INDUSTRIES» Хусейну Аль-Ажмі.

01.09.2023 до суду від Міністерства юстиції України надійшов лист № 108068//12.1.2 від 16.08.2023, яким Міністерство юстиції України у зв`язку з дорученням Господарського суду Миколаївської області про вручення судових документів AATCO FOOD INDUSTRIES LLS, надіслало суду до відома копію листа Посольства України в Королівстві Саудівська Аравія, за змісту якого вбачається, що дипломатичною установою було передано на адресу Посольства Султанату Оман в Королівстві Саудівська Аравія ноту з пакетом документів судового доручення.

Ухвалою суду від 20.12.2023 було поновлено провадження у справі № 915/1480/21 за позовом Фермерського господарства «Органік Сістемс» до AATCO FOOD INDUSTRIES LLS про стягнення з відповідача 60 178,06 дол. США.

В підготовче засідання, призначене на 20.12.2023, учасники справи своїх представників не направили. За результатами проведеного засідання, суд дійшов висновку про відкладення підготовчого засідання на 24 січня 2024 року о 10:40 (резервна дата, визначена ухвалою суду від 25.05.2023).

27.12.2023 до суду від Міністерства юстиції України надійшов лист № 165174//12.1.2 від 13.12.2023, яким Міністерство юстиції України надіслало суду документи, отримані від Посольства України в Королівстві Саудівська Аравія, складені в ході виконання на території Султанату Оман доручення Господарського суду Миколаївської області про вручення судових документів компанії «AATCO FOOD INDUSTRIES».

Зі змісту вказаних документів вбачається, що 22.11.2023 дипломатичною установою (Посольство України в Королівстві Саудівська Аравія) було отримано ноту Посольства Султанату Оман в Королівстві Саудівська Аравія про підтвердження вручення судових документів 05.10.2023 представнику компанії «AATCO FOOD INDUSTRIES».

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 24.01.2024 було закрито провадження у справі № 915/1480/21; призначено справу № 915/1480/21 до судового розгляду по суті на 14 серпня 2024 року о 10:00, визначено резервну дату судового засідання. Вказаною ухвалою було також постановлено звернутись до Міністерства юстиції України для передачі дипломатичними каналами судового доручення про вручення судових документів відповідачу AATCO FOOD INDUSTRIES LLS та забезпечення його повідомлення про час та місце проведення судового засіданні; зупинено провадження у справі.

13.02.2024 позивач надав суду нотаріально посвідчений переклад відповідних документів на виконання вимог вказаної ухвали.

14.02.2024 на виконання вимог ухвали від 24.01.2024 Господарський суд Миколаївської області скерував на адресу Міністерства юстиції України пакет документів для передачі дипломатичними каналами доручення про вручення документів Компанії AATCO FOOD INDUSTRIES LLS, зареєстрованим місцезнаходженням якої є Султанат Оман.

Ухвалою суду від 14.08.2024 було поновлено провадження у справі № 915/1480/21 за позовом Фермерського господарства «Органік Сістемс» до AATCO FOOD INDUSTRIES LLS про стягнення з відповідача 60 178,06 дол. США.

В судовому засіданні, проведеному 14.08.2024 суд розпочав розгляд справи по суті, заслухав вступне слово представника позивача. За результатами судового засідання, суд дійшов висновку про оголошення перерви з розгляди справи по суті до 25 вересня 2024 року о 10:00 (резервна дата судового засідання, визначена ухвалою суду від 24.01.2024).

У зв`язку з відсутністю будь-якої інформації щодо ходу виконання судового доручення, відповідно до ухвали суду від 24.01.2024, з метою найшвидшого врегулювання відповідного питання, Господарський суд Миколаївської області 14.08.2024 звертався до Міністерства юстиції України з проханням в межах своєї компетенції, посприяти в наданні інформації щодо ходу виконання доручень про вручення документів Компанії AATCO FOOD INDUSTRIES LLS, зареєстрованим місцезнаходженням якої є Султанат Оман.

25.09.2024 до суду від представника AATCO FOOD INDUSTRIES LLS надійшла заява № 1 від 24.09.2024, в якій заявник просить суд:

1. Внести дані РНОКПП (ідентифікаційний код АДВОКАТСЬКОГО БЮРО «БАРТОШУК ЄВРОЛЕКС» - 45291505) до додаткових відомостей про учасника справи для доступу до електронної справи №915/1480/21.

2. Перевести в електронну форму процесуальні та інші документи у справі, що надійшли до суду в паперовому вигляді.

3. Оголосити перерву в судовому засіданні на строк, достатній для ознайомлення представника відповідача з матеріалами справи, формування правової позиції, проведення звірки взаємних розрахунків з позивачем та ймовірного укладення між сторонами мирової угоди.

В судове засідання 25.09.2024 з`явилися повноважні представники обох сторін. За клопотанням представника відповідача в засіданні було оголошено перерву до 02 жовтня 2024 року о 14:00 для надання представнику можливості ознайомитися з матеріалами справи.

02.10.2024 до суду від представника позивача надійшло клопотання б/н від 01.10.2024 (вх. № 11775/24) про розгляд справи без участі позивача за наявними в матеріалах справи документами.

Станом на момент проведення засідання будь-яких заяв чи клопотань від учасників справи до суду не надходило.

Відповідач правом, передбаченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України щодо оформлення відзиву на позовну заяву і документів, що підтверджують заперечення проти позову, станом на дату проведення даного засідання не скористався.

Так, ні протягом встановленого строку, ні станом на дату розгляду даної справи по суті, відповідач ні відзиву на позовну заяву, ні будь-яких заяв чи клопотань по спірним правовідносинам суду не надав.

З урахуванням наведеного, суд констатує, що відповідачу надсилалися ухвали Господарського суду Миколаївської області у справі № 915/1480/21 разом із нотаріально засвідченим перекладом арабською мовою в порядку, передбаченому ст. 367 ГПК України шляхом звернення до Міністерства юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Матеріали справи 915/1480/21 містять надані суду з листами Міністерства юстиції України № 87806/95907-28-23/12.1.3 від 06.07.2023, № 165174//12.1.2 від 13.12.2023, документи, складені в ході виконання доручень Господарського суду Миколаївської області про вручення судових документів AATCO FOOD INDUSTRIES LLS у даній справі, про вручення останньому 13.06.2023 та 22.11.2023 відповідних документів.

Зі змісту вказаних документів судом встановлено, що відповідач у даній справі AATCO FOOD INDUSTRIES LLS був повідомлений про наявність справи № 915/1480/21 за позовом Фермерського господарства «Органік Сістемс» до AATCO FOOD INDUSTRIES LLS про стягнення з відповідача 60 178,06 дол. США у провадженні Господарського суду Миколаївської області.

Крім того, судом враховано, що явка представника відповідача в судове засідання 25.09.2024 також свідчить про обізнаність компанії AATCO FOOD INDUSTRIES LLS про наявність відповідної справи у провадженні суду.

Відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин, беручи до уваги, що судом вжиті всі можливі і достатні заходи для належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи № 915/1480/21, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, та оскільки явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності представників сторін.

Відповідно до змісту статей 195, 240 ГПК України, 02.10.2024 за результатами розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, суд підписав вступну та резолютивну частини рішення.

При цьому, враховуючи відсутність відзиву по суті позову, згідно ст. 165 ГПК України справу вирішено за наявними в ній матеріалами.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

15 жовтня 2019 року між Фермерським господарством «Органік Сістемс» (Україна), як продавцем, та AATCO FOOD INDUSTRIES LLS (Султанат Оман), як покупцем, був укладений Контракт № 15/10-19 (далі Контракт), відповідно до предмету якого продавець продає, а покупець купує томатну пасту 36 % «Інагро», Cold Break, урожаю 2019 р. в орієнтовній кількості 1 650 метричних тон ±3% (далі Товар) (п. 1.1).

За умовами наведеного Договору:

- ціни на поставлений по даному Контракту товар відповідають умовам поставки CIF SOHAR (ІНТЕРКОМС 2010) або CIF JEDDAH (ІНТЕРКОМС 2010) і встановлюються в доларах США за 1 метричну тону (п. 2.1);

- вартість одиниці товару (однієї метричної тони): Томатна паста 36 % «Інагро» СВ 810,00 доларів США. Валюта: долари США. Загальна вартість товару приблизно складає 1 336 500,00 доларів США (п. 2.2);

- вартість товару включає в себе бочки, пакування, маркування і доставку на умовах, вказаних в п. 6.1 даного договору (п. 2.3);

- оплата за товар проводиться в доларах США банківським переказом на рахунок продавця, вказаний в даному Контракті, на підставі інвойсу продавця протягом 60 календарних днів від дати коносаменту (п. 3.1);

- всі комісії банку відправника сплачуються покупцем. У випадку списання комісії банком-кореспондентом за рахунок продавця (п. 3.2);

- даний Контракт вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2020 року включно. Після закінчення строку дії контракту, останній може бути продовжений за взаємною згодою сторін (п. 5.1);

- у випадку порушення покупцем строків оплати, передбачених даним контрактом, покупець сплачує продавцю неустойку, розмір якої визначається таким чином: якщо вимога про сплату неустойки не була пред`явлена, то сума неустойки складає 0 доларів США; якщо вимога про сплату неустойки була пред`явлена, то сума неустойки складає 0,1 % від несплаченої суми за кожен день прострочки невиконання грошових зобов`язань (п. 10.1);

- сплата неустойки не звільняє сторін від виконання умов Контракту (п. 10.6);

- даний Контракт буде регулюватися та тлумачитися у відповідності з законодавством України (п. 11.1);

- всі спори та розбіжності, які можуть виникнути із даного Контракту або у зв`язку з ним, підлягають вирішенню сторонами шляхом взаємної домовленості (п. 11.2);

- у випадку неможливості вирішення спорів чи розбіжностей шляхом взаємної домовленості, такі підлягають остаточному вирішенню в компетентному суді України. Рішення цього суду є остаточним та обов`язком для обох сторін (п. 11.3).

Вищенаведений Контракт скріплений підписами та печатками обох сторін.

Предметом даного позову виступає майнова вимога позивача, як продавця, до відповідача, як покупця, щодо стягнення з останнього заборгованості за поставлений товар, а також пені за порушення покупцем грошового зобов`язання за укладеним між сторонами договором.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, до предмету доказування у даній справі належить встановлення обставин порушення відповідачем грошового зобов`язання за укладеним між сторонами договором, в частині повноти та своєчасності оплати поставленого товару.

Позивач підтверджує власну правову позицію щодо предмету спору такими доказами:

- Контракт № 15/10-19 від 15.10.2019;

- митні декларації;

- коносамент з Договором добровільного страхування вантажів;

- інвойс № 20/1733 від 27.08.2020;

- вимога про сплату заборгованості від 15.10.2019;

- листування учасників справи.

Відповідач, як уже було наведено вище, ні відзиву, ні будь-яких доказів, на обґрунтування своєї позиції, суду не надав.

Статтями 73, 74 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями чинного законодавства про купівлю-продаж.

Так, згідно з приписами ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За умовами ч. 1 ст. 662 та ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Згідно з ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Матеріали справи свідчать про те, що на виконання умов вищенаведеного Контракту позивачем, як продавцем, було поставлено відповідачу товар у загальній кількості 155,447 метричних тони на загальну суму 125 912,07 дол. США, на підтвердження чого позивачем надано до матеріалів справи:

1. Митні декларації:

- UA508280/2020/007076 на суму 15 810,39 дол. США;

- UA508280/2020/007077 на суму 15 609,51 дол. США;

- UA508280/2020/007078 на суму 15 691,32 дол. США;

- UA508280/2020/007079 на суму 15 829,83 дол. США;

- UA508280/2020/007080 на суму 15 828,21 дол. США;

- UA508280/2020/007081 на суму 15 807,96 дол. США;

- UA508280/2020/007082 на суму 15 653,25 дол. США;

- UA508280/2020/007083 на суму 15 681,60 дол. США.

2. Коносамент № МEDUOD165074 від 02.09.2020.

3. Договір добровільного страхування вантажів № 13133/03/222 від 02.09.2020.

Для здійснення оплати за поставлений товар позивачем було виставлено відповідачу інвойс (рахунок-фактуру) № 20/1733 від 27.08.2020 (РО № FPO-) на суму 125 912,07 дол. США.

Відповідач, у свою чергу, здійснив лише часткову оплату за поставлений товар у сумі 75 000,00 дол. США, що вбачається з наданої позивачем до матеріалів справи виписки SWIFT.

З метою досудового врегулювання спору позивач оформив скерував на адресу відповідача Вимогу про сплату заборгованості № ФС/НС-689 від 30.08.2021, в якій продавець вимагав від покупця погашення наявної заборгованості, а також попереджав про нарахування штрафних санкцій, передбачених контрактом.

Відповідь на вказану вимогу в матеріалах справи відсутня.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин обов`язок доведення факту своєчасної та у повному обсязі оплати за поставлений товар закон покладає на покупця.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань за договором не представив, доводів позивача не спростував.

Отже, за висновками суду в спірних правовідносинах відповідачем дійсно порушені норми та приписи чинного законодавства в частині оплати за поставлений товар на суму 50 912,07 грн, в зв`язку з чим позивач цілком правомірно звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Судом перевірено розрахунок основної заборгованості та встановлено, що позивачем суму заборгованості в розмірі 50 912,07 грн зазначено правильно.

За такого, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, матеріалами справи підтверджені, та підлягають задоволенню.

Внаслідок неналежного виконання грошового зобов`язання позивачем було нараховано відповідачу (згідно наведених у позовній заяві розрахунків) пеню на загальну суму 9 265,99 дол. США, у тому числі: щодо порушення грошового зобов`язання у розмірі 50 912,07 грн нараховано пеню, з урахуванням ставки пені у розмірі 0,1 % за 182 к.д. (6 місяців за період з 31.10.2020 по 30.04.2021).

Щодо нарахованої позивачем до стягнення з відповідача суми пені, суд зазначає, що за приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Приписами ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 10.1 Контракту у випадку порушення покупцем строків оплати, передбачених даним контрактом, покупець сплачує продавцю неустойку, розмір якої визначається таким чином: якщо вимога про сплату неустойки не була пред`явлена, то сума неустойки складає 0 доларів США; якщо вимога про сплату неустойки була пред`явлена, то сума неустойки складає 0,1 % від несплаченої суми за кожен день прострочки невиконання грошових зобов`язань.

При цьому, відповідно до п. 11.1 Контракту даний Контракт буде регулюватися та тлумачитися у відповідності з законодавством України.

Отже, на підставі статті 549 ЦК України, статті 230 ГК України та умов Договору, позивач цілком правомірно нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню.

Водночас, перевіривши розрахунки позивача, судом встановлено, що при нарахуванні пені позивачем допущені помилки при визначенні періоду нарахування.

Так, виходячи з умов Контракту, строк виконання грошового зобов`язання настає протягом 60 календарних днів від дати коносаменту. Оскільки датою коносаменту є 02.09.2020, а 60 календарний день припадає на 01.11.2020 (неділя), то у відповідності до приписів ч. 5 ст. 254 ЦК України днем закінчення строку є 02.11.2020 (понеділок). З урахуванням наведеного початком періоду прострочення є 03.11.2020.

Крім того, при здійсненні розрахунку позивачем не враховано положень ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», відповідно до якої розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З урахуванням наведеного, судом здійснено перерахунок розміру пені за допомогою програми iPlex та встановлено, що обґрунтованою сумою нарахування пені за період 03.11.2020 (початок періоду прострочення) по 30.04.2021 (кінцева дата нарахування, визначена позивачем), з урахуванням ставки пені на рівні не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, є 3 114,80 дол. США, яка і підлягає стягненню з відповідача.

З огляду на що, суд відмовляє позивачу в стягненні з відповідача пені в сумі 6 151,19 дол. США.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наданими сторонами доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог з відповідача належить стягнути на користь позивача (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог) 21537,25 грн ((54 026,87 / 60 178,06) * 23 989,36 = 21537,25) судового збору.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 165, 219, 220, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з AATCO FOOD INDUSTRIES LLS (P.O.Box: 130, P.C: 322, Sohar Industrial Estate, Sultanate of Oman; номер у торговому реєстрі 1207040) на користь Фермерського господарства «Органік Сістемс» (57263, Миколаївська обл., Вітовський р-н, село Шевченкове, вул. Дорожна, буд. 19; ідентифікаційний код 35521091) суму основного боргу у розмірі 50 912,07 дол. США, пеню у розмірі 3 114,80 дол. США, а також 21537,25 грн судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в сумі 6 151,19 дол. США відмовити позивачу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: Фермерське господарство «Органік Сістемс» (57263, Миколаївська обл., Вітовський р-н, село Шевченкове, вул. Дорожна, буд. 19; ідентифікаційний код 35521091);

Відповідач: AATCO FOOD INDUSTRIES LLS (P.O.Box: 130, P.C: 322, Sohar Industrial Estate, Sultanate of Oman; номер у торговому реєстрі 1207040).

Повне рішення складено та підписано судом 14.10.2024.

Суддя О.Г. Смородінова