ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.10.2024м. ДніпроСправа № 904/60/24

за заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, місто Дніпро, вулиця Сімферопольська, будинок 17-А; ідентифікаційний код 44118658)

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрівент" (49021, місто Дніпро, вулиця Делегатська, будинок 73; ідентифікаційний код 43168540)

про визнання грошових вимог на суму 3 330 985,61 грн та 4 844,80 грн судового збору

Суддя Примак С.А.

при секретарі судового засідання Скорик Н.О.

За участі представників сторін:

від заявника: не з`явився

від боржника: не з`явився

від розпорядника майна: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду 02.10.2024 від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрівент" про визнання грошових вимог на суму 3 330 985,61 грн та 4 844,80 грн судового збору.

Ухвалою господарського суду від 02.10.2024 прийнято заяву прийнято заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до розгляду у судовому засіданні на 10.10.2024, зобов`язавши розпорядника майна Панченко Романа Миколайовича та боржника Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрівент" розглянути заяву кредитора та повідомити суд про включення заявлених вимог до реєстру або їх відхилення.

До господарського суду 13.05.2024 від розпорядника майна за допомогою системи "Електронний суд" надійшло повідомлення №02-01/407 від 08.10.2024 (вх. суду №47017/24 від 09.10.2024) про розгляд заяви з кредиторськими вимогами до боржника, відповідно до якого заявлені грошові вимоги розпорядником майна визнано у повному обсязі, з віднесенням їх до наступних черг задоволення вимог кредиторів, а саме: 4 844,80 грн (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, 3 317 156,00 грн - 3 черга задоволення вимог кредиторів, 42 199,00 - 3 черга задоволення вимог кредиторів та 13 829,61 грн - 6 черга задоволення вимог кредиторів.

У судове засідання 10.10.2024 з`явився повноважні представники сторін (учасників справи) не з`явилися. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, відповідно до вимог статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали грошових вимог, наявні докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Грошові вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрівент" обґрунтовані наступним.

На теперішній час в інтегрованих картках платника податків боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрівент" обліковується податковий борг, який не було заявлено до суду, на загальну суму 3 330 985,61 грн. (основний платіж - 3 317 156,00 грн., штрафна санкція - 9 232,00 грн., пеня - 4 597,61 грн.), який складається з наступного.

Податковий борг з податку на додану вартість виник внаслідок несплати платником податків сум грошових зобов`язань у загальному розмірі 7 432,61грн. (основний платіж - 2 835,00 грн, штрафна санкція - 567,00 грн, пеня - 4 597,61 грн).

Структура податкового боргу:

- ППР № від 07.05.2024 на суму 2 835,00 грн (основний платіж - 2 835,00 грн, штрафна санкція - 567,00 грн) - фактичний період виникнення вимог є березень 2020 рік, що вбачається в тмоу числі з самого ППР та розрахунку до даного ППР;

- пеня нарахована згідно ст. 129 ПК України на загальну суму 4 597,61 грн (період нарахування з 03.07.2021 по 18.01.2024).

Податковий борг по податку на прибуток прибуток приватних підприємств виник внаслідок несплати платником податків сум грошових зобов`язань у загальному розмірі 3 323 553,00 грн. (основний платіж 3 314 888,00 грн, штрафна санкція 8 665,00 грн).

Структура податкового боргу:

- ППР № від 07.05.2024 на суму 3 323 213,00 грн (основний платіж - 3 314 888,00 грн, штрафна санкція 8 325,00 грн) - фактичний період виникнення вимог є 2020 2021 роки, що вбачається в тому числі з самого ППР та розрахунку до даного ППР;

- ППР № від 07.05.2024 на суму 340 грн (штрафна санкція) - фактичний період виникнення вимог є 2021 рік, що вбачається в тому числі з самого ППР та розрахунку до даного ППР;

Згідно із пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Відповідно до пункту 41.2 статті 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Пунктом 41.3 статті 41 Податкового кодексу України передбачено, що повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України.

Розмежування повноважень і функціональних обов`язків контролюючих органів визначається законодавством України.

Відповідно до підпункту 19 1.1.45 пункту 19 1.1 статті 191 Податкового кодексу України, однією із функцій контролюючих органів є звернення до суду у випадках, передбачених законодавством.

Згідно із положеннями статті 1 Кодексу з процедур банкрутства, кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Крім того, за змістом положень статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Відповідно до частини 1 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

За змістом частини 1 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому:

1) у першу чергу задовольняються: вимоги щодо виплати заборгованості з оплати за виконані роботи та/або надані послуги, а також інші кошти, належні гіг-спеціалістам за гіг-контрактами, укладеними згідно із Законом України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні", та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі; вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, які направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин, та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі; вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України; вимоги кредиторів за договорами страхування; витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

2) у другу чергу задовольняються: вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються: вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів); вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Частинами 2 та 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, господарський суд прийшов до висновку про необхідність визнання грошових вимог Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрівент" на суму 4 844,80 грн (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, 3 317 156,00 грн - 3 черга задоволення вимог кредиторів та 13 829,61 грн - 6 черга задоволення вимог кредиторів.

Керуючись статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, статтею 45 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати грошові вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрівент" на суму 4 844,80 грн (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, 3 317 156,00 грн - 3 черга задоволення вимог кредиторів та 13 829,61 грн - 6 черга задоволення вимог кредиторів.

Ухвала набирає законної сили - 10.10.2024 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст. 254-258 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано - 10.10.2024.

Суддя С.А. Примак