ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

14 жовтня 2024 року м. ХарківСправа № 922/300/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

розглянувши скаргу боржника на дії державного виконавця (вх. № 25551 від 10 жовтня 2024 року), у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСАЙКЛІНГ СОЛЮШИНС», місто Київ,
до Фізичної особи-підприємця Букіна Дмитра Миколайовича , Харківська область, Валківський район, селище міського типу Старий Мерчик,
простягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області, в порядку загального позовного провадження, перебувала справа № 922/300/22. 03 жовтня 2022 року, рішенням Господарського суду Харківської області, позов задоволено повністю.

10 жовтня 2024 року до суду від скаржника (боржника) надійшла скарга на дії державного виконавця (вх. № 25551). Скарга обґрунтована тим, що 26 вересня 2024 року скаржнику (боржнику) стало відомо про відкриття виконавчого провадження № 74401768, в межах якого накладено арешт на грошові кошти, які фактично є заробітною платою, що на думку скаржника (боржника), є протиправним.

Проаналізувавши означену скаргу, суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Згідно із п. а ч. 1 ст. 341 ГПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права. У відповідно до ч. 1, 2 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із представлених до суду відомостей, скаржник (боржник) зазначає про те, що він дізнався про існування відкритого виконавчого провадження лише 26 вересня 2024 року, але це ще не свідчить про ознайомлення боржника із постановами про арешт коштів. В наданих суду скаржником матеріалах наявна заява останнього про зупинення виконавчих дій та зняття арешту з рахунку, яка адресована Валківському ВДВС у Богодухівському районі Харківської області. Дана заява датована 27 вересня 2024 року. Тобто, щонайменш, скаржник (боржник) вже знав про порушення своїх прав щодо накладення арешту на рахунок, призначений для виплати заробітної плати, на момент складання відповідної заяви. Враховуючи це, строк для подання скарги був до 07 жовтня 2024 року. Водночас, скарга подана через канцелярію суду 10 жовтня 2024 року, тобто поза межами строку, що встановлений законом, та без заяви про поновлення цього строку із обґрунтованими причинами пропуску такого строку.

Таким чином, враховуючи пропуск скаржником (боржником) строку на звернення із скаргою, на підставі п. а) ч. 1 ст. 341 та ч. 2 ст. 118 ГПК України суд залишає дану скаргу без розгляду.

Окремо (при наступному зверненні зі скаргою до суду) суд звертає увагу заявника (боржника) на норми ст. 170 Кодексу, відповідності до ч. 2 якої до скарги, що подається на стадії виконання судового рішення, у тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази її (скарги) надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження) з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу. Всупереч цьому, скаржником (боржником) не представлено до суду доказів скерування скарги із додатками на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСАЙКЛІНГ СОЛЮШИНС».

Також, суд звертає увагу, що стаття 91 Господарського процесуального кодексу України містить загальні вимоги щодо оформлення письмових доказів, зокрема, письмові докази, до яких належать і документи, подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Загальновживаними правилами встановлено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом" (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. Копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Всупереч таким положенням, боржником не зазначено дату засвідчення копій доказів.

Крім означеного (при наступному зверненні зі скаргою до суду), скаржнику (боржнику) в скарзі слід визначити предмет скарги (скарга повинна містити предмет - яка саме постанова оскаржується з зазначенням номеру та дати постанови), що має бути зазначено й у прохальній частині скарги (вказати дату постанови про арешт коштів, яку він просить визнати протиправною та скасувати, і номер виконавчого провадження).

Керуючись статтями 42, 118, 232-236, 339, 340, 341 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Фізичної особи-підприємця Букіна Дмитра Миколайовича (вх. № 25551 від 10 жовтня 2024 року) на дії державного виконавця - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, в порядку статті 255-257 ГПК України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Кодексу.

Ухвала підписана 14 жовтня 2024 року

Суддя Н.В. Калініченко