ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2024 Справа № 914/4064/21(914/1833/24)

Господарський суд Львівської області у складі судді Морозюка А.Я.,

за участю секретаря Гудими Р.О.

розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1 , м. Калуш Івано-Франківської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів, м. Львів

про: стягнення 35 990 грн. 00 коп. матеріальних збитків та 12 000 грн. 00 коп. моральної шкоди

в межах справи № 914/4064/21

за заявою: Фізичної особи-підприємця Когута Олега Степановича, м. Львів

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів(79039, м. Львів, вул. Шевченка Т., буд.31, офіс 32, ідентифікаційний код 38098866)

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Історія розгляду справи.

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Львівської області, в межах справи № 914/4064/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів, з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів про стягнення 35 990 грн. 00 коп. матеріальних збитків та 12 000 грн. 00 коп. моральної шкоди, за невиконання договору на туристичне обслуговування №МЗТ/18-1101-03 від 11.01.2020 р.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, при розподілі позовної заяви визначено єдиний унікальний номер судової справи 914/4064/21(914/1833/24), головуючим суддею визначено суддю Морозюка А.Я., в провадженні якого перебуває справа №914/4064/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів(79039, м. Львів, вул. Шевченка Т., буд.31, офіс 32, ідентифікаційний код 38098866).

Ухвалою суду від 23.07.2024 позовну заяву залишено без руху; встановлено позивачу строк у 10 календарних днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Ухвалою суду від 09.09.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; розгляд справи по суті призначено на 15.10.2024 року; встановлено учасникам справи строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечення.

14.10.2024 від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява в якій зазначено, що позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити, а також просить розгляд справи проводити без участі позивача.

В судове засідання 15.10.2024 р. ніхто з учасників справи не з`явився, як вище зазначено позивач подав клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач причин неявки представника не повідомив.

Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши, що сторонам у справі були створені всі необхідні можливості для подання доказів та пояснень на підтвердження своїх вимог та заперечень, взявши до уваги встановлені Господарським процесуальним кодексом України строки розгляду справи, дійшов висновку про прийняття рішення у справі.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що між позивачем (замовником) та відповідачем (туроператором), за дорученням якого діяла турагент - ФОП Тимків Н.Й., було укладено договір на туристичне обслуговування №МЗТ/18-1101-03 від 11.01.2020, за умовами якого туроператор (відповідач) зобов`язався через турагента забезпечити надання комплексу туристичних послуг позивачу до Греції в період з 02.09.2020 року по 12.09.2020 року. На виконання умов договору позивачем попередньо сплачена вартість туристичних послуг в розмірі 1290 Євро, що еквівалентно 35 990,00грн., про що відображено в додатку №1 до договору. Однак позивачу було повідомлено, що внаслідок епідемії ковід туристична подорож переноситься на 02.09.2021 рік. 12 липня 2021 року позивач звернувся до турагента з заявою про повернення коштів. Проте жодних дій з повернення заборгованості відповідач не вчинив.

Відтак, у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором на туристичне обслуговування №МЗТ/18-1101-03 від 11.01.2020, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за ненадані туристичні послуги у розмірі 35 990,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 12 000,00 грн.

Позиція відповідача.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив та не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, строк на подання відзиву в даній справі сплив.

Позиція суду щодо підсудності даного спору господарському суду.

Правовою підставою для розгляду вказаного спору в межах справи № 914/4064/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів є положення ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства.

Так, Господарським судом Львівської області розглядається справа № 914/4064/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів.

Ухвалою суду від 01.02.2022 р. відкрито провадження у справі; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; введено процедуру розпорядження майном; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Гаврилюка Олександра Романовича.

Постановою Господарського суду Львівської області від 04.10.2022 р. Товариство з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором у справі призначено арбітражного керуючого Гаврилюка Олександра Романовича

Повідомлення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України 05.10.2022 р. за № 69339.

На даний час справа № 914/4064/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів перебуває в ліквідаційній процедурі.

Приймаючи рішення у даній справі, суд встановив наступні обставини та виходив з наступних мотивів.

11.01.2020 року між ОСОБА_1 (замовником/позивачем) та ТзОВ Музенідіс Тревел Львів (туроператором/відповідачем), від імені та за дорученням якого на підставі агентського договору діяв турагент (ФОП Тимків Н.Й.), було укладено договір на туристичне обслуговування №МЗТ/18-1101-03.

За умовами договору на туристичне обслуговування № МЗТ/18-1101-03 від 11.01.2020, зокрема: (п. 1.2) туроператор (відповідач) через турагента зобов`язався забезпечити надання комплексу туристичних, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги; (п.5.1.) туроператор зобов`язується забронювати та надати замовнику турпродукт (пакет туристичних послуг та пов`язаних послуг) замовлених замовником у повному обсязі, в кількості, якості та у визначені цим договором терміни, про які сторони попередньо домовилися, за умови, повної сплати вартості турпродукту замовником безпосередньо або через турагента у строки встановлені договором та додатками до нього; (п.5.3.) туроператор зобов`язується у випадку виникнення обставин, що роблять неможливим надання замовнику послуг з вини туроператора (за винятком форс-мажорних обставин та відмов консульських установ у видачі віз замовнику та/або особам, які з ним подорожують), у разі невжиття заходів для заміни замовлених послуг на альтернативні, повернути кошти, оплачені замовником за винятком фактично понесених туроператором або турагентом витрат; (10.2.) у випадку ненадання чи неналежного надання замовнику належно оплачених туристичних послуг, туроператор зобов`язується відшкодувати йому вартість ненаданих чи неналежно наданих послуг, за винятком випадків коли ненадання послуг відбулося з вини замовника та в інших, передбачених цим договором випадках.

Додатком № 1 до договору № МЗТ/18-1101-03 від 11.01.2020 року було обумовлено тур до Греції на чотирьох осіб в період з 02.09.2020 року по 12.09.2020 року загальною вартістю 35 990,00 грн.(1 290 євро).

На згаданому Додатку №1 відмічено що позивачем 15.01.2020 здійснено перший внесок в розмірі 35 990 грн. (1290 євро), та що тур оплачено повністю. Також до позовної заяви додано заяву від 21.07.2021, якою позивач звертався до турагента про повернення у десятиденний термін сплачених ним коштів за туристичні послуги у розмірі 1290 євро. Вказану заяву турагент (ФОП Тимків Н.Й.) отримала 21.07.2021 р., що стверджується її підписом, при цьому без зауважень, що також свідчить про проведену позивачем оплату за туристичні послуги в розмір 35 990,00 грн.

Проте, як зазначено у позовній заяві та підтверджується матеріалами справи, замовлена позивачем туристична послуга з організації подорожі (поїздки) до Греції з 02.09.2020 року по 12.09.2020 року, яку в подальшому було перенесено на 2021 рік не відбулася, у зв`язку з чим позивач 21.07.2021 звернувся із заявою до турагента про повернення коштів за неотримані туристичні послуги згідно договору на туристичне обслуговування МЗТ/18-1101-03, сплачені в розмірі 1290 євро, про що вже вище зазначено.

Також позивач додав до позовної заяви відзив ФОП Тимків Н.Й. від 20.11.2023 на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому зазначено, що коли в особистому кабінеті турагента з`явилось повідомлення що туристична компанія Mouzenidis Travel Greese в період з 27.06.2020 по 31.07.2021 не буде обслуговувати клієнтів на території Греції, турагент - ФОП Тимків Н.Й. в інтересах позивача 21.07.2021 надіслала лист-претензію на ім`я директора ТзОВ Музенідіс Тревел Львів про повернення грошових коштів, однак кошти повернуті не були (цей відзив було подано до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справу №344/20506/23 за позовом ОСОБА_1 до відповідачів: ТзОВ Музенідіс Тревел Львів та ФОП Тимків Н.Й. про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за невиконання договору про надання туристичних послуг(ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15.04.2024 провадження у справі №344/20506/23 в частині позовних вимог до ТзОВ Музенідіс Тревел Львів було закрито, оскільки вирішення цього спору належить до господарської юрисдикції, так як ТзОВ Музенідіс Тревел Львів перебуває в процедурі банкрутства)).

Згідно зі ст. 5 Закону України Про туризм, туристичні оператори - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність.

Частинами 1-2 ст. 20 Закону України Про туризм встановлено, що за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

За нормами ч. 12 ст. 20 Закону України Про туризм туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування.

Договір №МЗТ/18-1101-013 від 11.01.2020 укладено позивачем (через турагента) саме з відповідачем, який відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, здійснює свою діяльність як туристичний оператор (79.12). За умовами договору саме туроператора зобов`язано, у випадку виникнення обставин, що роблять неможливим надання замовнику послуг з вини туроператора, повернути оплачені замовником кошти (п. 5.3), та нести відповідальність за ненадання чи неналежне надання замовнику належно оплачених туристичних послуг (п. 10.2).

Таким чином, виходячи з матеріалів справи, туристичні послуги відповідно до умов договору №МЗТ/18-1101-03 від 11.01.2020 мав надавати саме туроператор, в даному випадку ТзОВ Музенідіс Тревел Львів, з яким позивачем був укладений договір на туристичне обслуговування. За таких обставин, саме ТзОВ Музенідіс Тревел Львів повинен нести відповідальність за порушення умов договору №МЗТ/18-1101-03 від 11.01.2020 (подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові №559/1604/18 від 30 серпня 2021 року).

Пунктом 6.7 договору №МЗТ/18-1101-03 від 11.01.2020 передбачено, що замовник має право на відшкодування вартості ненаданих (наданих не в повному обсязі) туроператором туристичних послуг у випадках, передбачених ч. 11 ст. 20 Закону України Про туризм, і виплату компенсації в розмірі ненаданих послуг, якщо ненадання послуг відбулося не з вини туриста.

Згідно з ч. 11 ст. 20 Закону України Про туризм туроператор зобов`язаний, у разі неможливості надати туристичного продукту, відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін.

Частиною 9 ст. 20 Закону України Про туризм визначено, що туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України Про захист прав споживачів споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Згідно ч. 2 ст. 10 Закону України Про захист прав споживачів якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до статті ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, ТзОВ Музенідіс Тревел Львів порушило умови договору на туристичне обслуговування №МЗТ/18-1101-03 від 11.01.2020, оскільки матеріалами справи підтверджується, що туристичні послуги за згаданим договором позивачу надані не були, а сплачені кошти, які позивач просить стягнути в розмірі 35 990,00 грн., відповідачем не повернуті.

Таким чином позовна вимога про стягнення з відповідача 35 990,00 грн. вартості ненаданих туристичних послуг є обґрунтованою.

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 25 Закону України Про туризм встановлено, що туристи мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктом 9 постанови Пленуму ВСУ Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 р. роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Судом встановлено, що з вини відповідача позивач разом з родиною був позбавлений відпочинку, який було заплановано ними спочатку на 2020 рік, а потім перенесено на 2021 рік, проте туроператором наданий так і не був, тому суд вважає доведеним факт спричинення позивачу неправомірними діями відповідача моральної шкоди. Разом з тим, визначаючи розмір компенсації моральної шкоди, суд врахувавши характер та обсяг страждань, а також немайнових втрат (їх тривалість), яких зазнав позивач у зв`язку з порушенням його прав, та виходячи з принципу розумності, виваженості та справедливості вважає обгрунтованим розмір такої компенсації у 5 000,00 грн.

Відтак позовна вимога в частині стягнення моральної шкоди задовольняється частково у розмірі 5 000,00 грн. У стягненні решти моральної шкоди в розмірі 7 000, 00 грн. слід відмовити.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В силу приписів ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З врахуванням всього вищенаведеного позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме: в частині стягнення з відповідача на користь позивача 35 990 грн. 00 коп. - заборгованості за ненадані туристичні послуги та 5 000 грн. 00 коп. - моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке:

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України Про захист прав споживачів споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Відповідно до ч.2 ст.129 ГПК України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Оскільки позивач від сплати судового збору у розглядуваній справі звільнений, судовий збір в розмірі 3 028 грн. 00 коп. покладається на відповідача та підлягає стягненню в дохід Державного бюджету України.

Докази про сплату учасниками справи інших судових витрат чи докази судових витрат, які сторона має сплатити у зв`язку з розглядом даної справи, суду не надано, і такі в матеріалах справи відсутні.

Виходячи із усього вищенаведеного, керуючись ст.ст. 13,74,76-79,86,123,129,236-241, 327 ГПК України, ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів(79039, м. Львів, вул. Шевченка Т., буд.31, офіс 32, ідентифікаційний код в ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ) 35 990 грн. 00 коп. - заборгованості за ненадані туристичні послуги та 5 000 грн. 00 коп. - моральної шкоди.

3. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів(79039, м. Львів, вул. Шевченка Т., буд.31, офіс 32, ідентифікаційний код в ) в дохід Державного бюджету України 3 028 грн. 00 коп. - судового збору.

5. Накази, відповідно до ст. 327 ГПК України, видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 18.10.2024 р.

Суддя Морозюк А.Я.