ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2024м. ДніпроСправа № 904/2405/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. за участю секретаря судового засідання Савенко В.А.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові-Інженерні-Системи", Дніпропетровська область, м. Дніпро

до відповідача-1: Комунального підприємства "Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради", Дніпропетровська область, м. Дніпро

відповідача-2: Комунального підприємства "Гейківська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради", Дніпропетровська область, с. Кривбас

про солідарне стягнення 2 402 723,87 грн

Представники:

від позивача: Данілов Д.І.;

від відповідача-1: Бабенко О.А.;

від відповідача-2: не з`явився;

вільний слухач: Яковенко О.В.;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нові-Інженерні-Системи" звернулося до господарського суду з позовною заявою до відповідача-1: Комунального підприємства "Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради", відповідача-2: Комунального підприємства "Гейківська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради" про солідарне стягнення 2 402 723,87 грн основного боргу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем-2 умов договору на закупівлю теплової енергії та гарячої води за бюджетні кошти при наявності приладів обліку № 51 від 31.10.2023.

Суд ухвалою від 07.06.2024 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначив підготовче засідання на 19.06.2024.

В підготовче засідання 19.06.2024 з`явився представник відповідача-1. Представники позивача та відповідача-2 в підготовче засідання не з`явились.

Суд ухвалою від 19.06.2024 відклав підготовче засідання на 31.07.2024.

31.07.2024 відповідач-1 подав до суду пояснення, в яких зазначив, що згідно Витягу із рішення Дніпропетровської обласної ради «Питання діяльності окремих обласних комунальних підприємств та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Дніпропетровської області», а саме п.29 Витягу, прийнято рішення реорганізувати комунальне підприємство «Гейківська багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» (ідентифікаційний код 01988120, місцезнаходження: вул. Вишнева, буд. 31-а, с. Кривбас, Криворізький район, Дніпропетровська область, 53054, Україна) шляхом приєднання до комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» (ідентифікаційний код 01985400, місцезнаходження: вул. Бехтерева, 1, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49115, Україна). Таким чином, комунальне підприємство «Гейківська багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» невдовзі припинить функціонування як самостійна юридична особа, припинить отримувати видатки та буде приєднана до комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради». Умови спірного договору охоплюють період з 16.10.2023 до 30.11.2023. За спірний період двосторонній акт використаної теплової енергії замовнику від постачальника не надавався та сторонами не підписувався. Також, всупереч п.4.2 та 4.5 договору до рахунку не було додано акт приймання-передачі теплової енергії, а також сторонами не було підписано акти взаємних розрахунків замовника з постачальником. Щодо суми позову слід зазначити, що відповідно до актів виконаних послуг, наданих позивачем, а саме за надані послуги за період 16.10.2023-31.10.2023 та 01.11.2023-20.11.2023, кількість спожитої теплової енергії становить 220 Гкал і 141,1424 Гкал відповідно. Тобто, загальна сума спожитої теплової енергії становить 341,1424 Гкал, що відрізняється від заявленої Позивачем кількості 438,04 Гкал. Дане ставить під сумнів правильність і об`єктивність розрахунку, наданого позивачем. Позивач сам зазначає адресу місцезнаходження відповідача-2 і вказує його як такого, що знаходиться на території Криворізького району, с. Лозуватка. В той же час тарифи, які застосовуються при розрахунку, встановлені для м. Кривий Ріг, а відповідач-2 не відноситься територіально до м. Кривий Ріг. Як наслідок розрахунок виконано невірно, всупереч умовам договору та територіального місцезнаходження відповідача-2. У зв`язку із викладеним відповідач-1 просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові-Інженерні-Системи» в повному обсязі.

В підготовче засідання 31.07.2024 з`явились представники позивача та відповідача-1. Представник відповідача-2 в підготовче засідання не з`явився.

Суд ухвалою від 31.07.2024 продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів до 30.08.2024 включно. Відклав підготовче засідання на 19.08.2024.

19.08.2024 позивач подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що неодноразово направляв на адресу відповідача-2 рахунки на оплату разом з актами приймання-передачі, проте відповідач-2 жодного разу не підписав ці акти та не надав обґрунтованих пояснень щодо відмови від їх підписання. 22.11.2023 позивачем повторно було направлено поштою на адресу відповідача-2 рахунки на оплату поставленої теплової енергії, акти приймання-передачі, розрахунок обсягу спожитої теплової енергії, проведений відповідно до КТМ 204 України 244-94, а також супровідний лист від 22.11.2023 № 22/2/11-2023, яким позивач повідомив відповідача-2 про припинення постачання теплової енергії у зв`язку з повним використанням обсягів теплової енергії, зазначених у п. 1.3. договору, та відсутністю оплати за вже поставлені обсяги. Надсилання документів підтверджується поштовою накладною № 590 від 22.11.2023 та описом вкладення до цінного листа. Відповідач-2 отримав зазначений лист 25.11.2023, що підтверджується трекінгом поштового відправлення № 590. Крім того, одночасно з відправкою рахунків поштовими засобами позивач направив рахунки на електронну адресу відповідача-2. Однак, листом від 23.11.2023 № 442 відповідач-2 відмовився оплачувати вартість спожитої теплової енергії, мотивуючи це тим, що, на його думку, обсяги споживання є завищеними. Таким чином, наведені вище факти спростовують доводи відповідача-1 про те, що позивач не направляв рахунки на оплату. Дії відповідача-2 чітко свідчать про його небажання виконувати зобов`язання за договором № 51 про закупівлю теплової енергії та гарячої води за бюджетні кошти, зокрема, щодо своєчасної оплати спожитих обсягів теплової енергії. Зазначив, що відповідачем-2 станом на 22.11.2023 вже були використані всі ліміти споживання теплової енергії, зазначеної в п. 1.3. договору. У відповідності до п. 4.1. договору при відсутності або знятті приладів обліку на ремонт та перевірку, кількість відпущеної пари та гарячої води замовнику нараховується постачальником, виходячи з теплового навантаження замовника розрахунковим способом. Оскільки приміщення відповідача-2 не були обладнані приладами обліку теплової енергії, розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення здійснювався позивачем розрахунковим способом згідно з нормативним документом "Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні" КТМ 204 України 244-94. Розрахунок обсягів спожитої теплової енергії проведений у відповідності до вимог КТМ 204 України 244-94 2 за період з 16.10.2023 по 23.11.2023 та був визначений в обсязі 438,04 Гкал. З огляду на те, що в п. 3.2.1. договору між позивачем та відповідачем-2 було узгоджено тариф на теплову енергію в розмірі 5485,17 грн/Гкал (з ПДВ) і цей пункт не був визнаний недійсним, правові підстави для незастосування погодженого тарифу під час розрахунків відсутні. Тариф, який добровільно погоджений сторонами, має бути застосований у розрахунках за спожиту теплову енергію. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню в повному обсязі. Матеріали справи свідчать про неналежне виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань щодо оплати поставленої теплової енергії. Відповідач-2 у своїх поясненнях фактично визнає, що теплова енергія була спожита відповідачем-1, однак висловлює незгоду з правильністю розрахунку обсягів спожитої теплової енергії. Проте відповідач-2, заперечуючи проти позовних вимог, не надав жодного контррозрахунку наявної заборгованості, який би, на його думку, відповідав вимогам законодавства. Відсутність альтернативного розрахунку з боку відповідача-2 лише підтверджує необґрунтованість його заперечень та небажання виконувати договірні зобов`язання в частині своєчасної оплати. На підставі вищевикладеного є всі підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі, враховуючи фактичне визнання факту споживання теплової енергії відповідачем-1.

В підготовче засідання 19.08.2024 з`явились представники позивача та відповідача-1. Представник відповідача-2 в підготовче засідання не з`явився. Представник відповідача-1 просив надати час для укладання мирової угоди, представник позивача не заперечував.

Суд ухвалою від 19.08.2024 відклав підготовче засідання на 30.08.2024.

В підготовче засідання 30.08.2024 з`явились представники позивача та відповідача-1. Представник відповідача-2 в підготовче засідання не з`явився.

30.08.2024 позивач подав до суду клопотання про поновлення строку та приєднання доказів.

28.08.2024 відповідач-2 подав до суду клопотання про заміну відповідача правонаступником.

Ухвалою суду від 30.08.2024 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові-Інженерні-Системи" про поновлення процесуальних строків та долучення доказів задоволено; клопотання Комунального підприємства "Гейківська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради" про заміну відповідача правонаступником повернуто без розгляду; закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті у судове засідання на 18.09.2024.

30.08.2024 відповідач-1 подав додаткові пояснення, в яких просить провадження в частині вимог до відповідача-1 закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору та постановити окрему ухвалу щодо неправомірних дій голови з припинення Жира М.І., які призвели до розтрати бюджетних коштів у сумі 2 402 723,87грн.

17.09.2024 позивач подав до суду заперечення на клопотання про закриття провадження та винесення окремої ухвали.

У судове засідання 18.09.2024 з`явились представники позивача та відповідача-2. Представник відповідача-1 не з`явився, 18.09.2024 подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням представника відповідача-1 на лікуванні.

18.09.2024 відповідач-2 подав до суду клопотання про заміну відповідача правонаступником.

27.09.2024 позивач подав заяву про стягнення судових витрат (40 000,00 грн).

У судове засідання 30.09.2024 з`явився представник позивача. Представники відповідачів-1,2 не з`явились, 30.09.2024 відповідач-1 подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у відпустці.

Суд ухвалою від 30.09.2024 відклав розгляд справи по суті на 07.10.2024.

В судове засідання 07.10.2024 з`явились представники позивача та відповідача-1, представник відповідача-2 не з`явився.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

31.10.2023 між Комунальним підприємством «Гейківська багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нові - Інженерні - Системи» (постачальник) було укладено договір на закупівлю теплової енергії та гарячої води за бюджетні кошти при наявності приладів обліку № 51 (далі - договір).

Постачальник зобов`язується у період дії цього договору надати пару та гарячу воду: постачання пари та гарячої води (теплової енергії), а замовник - прийняти та оплатити їх (п. 1.1. договору).

Найменування предмета закупівлі: ДК 021:2015:09320000-8 - пара, гаряча вода та пов`язана продукція, зазначений в Державному класифікаторі продукції послуг (п. 1.2. договору).

Кількість пару та гарячу воду: постачання пари та гарячої води (теплової енергії): 361,1428 Гкал (п. 1.3. договору).

Очікувана вартість цього договору становить 1 980 929, 65 грн, у тому числі ПДВ 330 154,94 грн (п. 3.1. договору).

Нарахування оплати за пару та гарячу воду: постачання пари та гарячої води (теплову енергію) здійснюється постачальником на підставі ціни (тарифів), затверджених органами державної виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно, до вимог статей 7, 31, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статті 20 Закону України «Про теплопостачання», пункту 28 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого Постановою КМУ від 01.06.2011 № 869 (п. 3.2. договору).

Відповідно до п. 3.2.1. договору з урахуванням рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради № 690 від 22.12.2021 тариф на момент підписання договору складає:

- тариф на теплову енергію 5485,17 грн /Гкал (з ПДВ), у тому числі:

- тариф на виробництво теплової енергії - 5405,71 грн/Ггкал (з ПДВ);

- тариф на постачання теплової енергії - 79,46 грн/Гкал (з ПДВ).

Облік пари та гарячої води, що відбувається, проводиться по приладах обліку, встановлених на тепловому вводі замовника. Прилади обліку пломбуються у встановленому порядку. При відсутності або знятті приладів обліку на ремонт та перевірку, кількість відпущеної пари та гарячої води замовнику нараховується постачальником, виходячи з теплового навантаження замовника розрахунковим способом. Розрахунок за використану теплову енергію проводиться замовнику згідно двостороннього акту використаної теплової енергії. Розрахунковим періодом оплати теплової енергії є календарний місяць. Оплату споживання теплової енергії за грудень здійснюється замовником у грудні поточного року за фактично спожитий об`єм теплової енергії (п. 4.1. договору).

До рахунку додається акт приймання-передачі теплової енергії та інші документи в разі необхідності (п. 4.2. договору).

Місце постачання теплової енергії: вул. Вишнева, 31-а, село Кривбас, Криворізький район, Дніпропетровська область (п. 5.1. договору).

Відповідно до п. 5.2. договору строк постачання теплової енергії з 16.10.2023 до 03.11.2023 (включно).

Замовник зобов`язується провести повний розрахунок за спожиту теплову енергію, передбачений цим договором , незалежно від розірвання договору оренди, реорганізації, ліквідації підприємства (у тому числі шляхом банкрутства); установки автономного опалення; відчуження будь-яким способом займаного приміщення (п. 6.1.6. договору).

У разі порушення постачальником умов договору, замовник має право викликати його представника для складання та підписання акту-претензії споживача, в якому вказуються строки, види порушень кількісних і якісних показників теплової енергії (п. 6.2.8. договору).

Цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 03.11.2023. Сторони домовились, що відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України та ст. 180 Господарського кодексу України, умови цього договору в частині надання теплової енергії застосовується до відносин, які виникли між сторонами з 16.10.2023 до 03.11.2023 включно, а в частині проведення розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 10.1. договору).

10.11.2023 сторони підписали додаткову угоду № 2 до договору (т. 1 а.с. 27), в якій погодили внести зміни в п. 10.1. договору та викласти його в наступній редакції: « 10.1. Цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 30.11.2023. Сторони домовились, що відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України та ст. 180 Господарського кодексу України, умови цього договору в частині надання теплової енергії застосовується до відносин, які виникли між сторонами з 16.10.2023 до 03.11.2023 включно, а в частині проведення розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.».

Також 10.10.2023 між Комунальним підприємством «Гейківська багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» (сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нові - Інженерні - Системи» (сторона-2) було укладено договір про спільне користування майном № 10/10-2023 (далі договір про спільне користування).

Згідно з п. 1.1. договору про спільне користування, предметом даного договору є визначення порядку спільного використання сторонами майна відповідно до акту приймання-передачі обладнання (додаток №1), який є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 2.2.11 договору про спільне користування відповідач -2 зобов`язаний сплачувати за спожиту теплову енергію в Гкал, які розраховані на підставі діючих нормативних актів України.

Сторони підписали акт приймання-передачі обладнання від 10.10.2023 (т. 1 а.с. 32).

Позивач зазначає, що на виконання умов договору 16.10.2023 позивачем було розпочато постачання теплової енергії, що підтверджується підписаним між позивачем та відповідачем-2 Актом про початок постачання теплової енергії (т. 1 а.с. 39). Приміщення відповідача-2 не були обладнані приладами обліку теплової енергії. Підтвердженням відсутності приладу обліку теплової енергії у відповідача-2 є акт приймання-передачі обладнання від 10.10.2023 до договору про спільне користування майном від 10.10.2023, в якому серед обладнання, що передавалось позивачу, прилад обліку теплової енергії відсутній, а також лист відповідача-2 № 408 від 26.10.2023 (т. 49-50), відповідно до якого Комунальне підприємство "Гейківська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради" надало інформацію щодо фактично спожитого природного газу за три роки за адресою: вул. Вишнева, 31-а, село Кривбас, Криворізький район, Дніпропетровська область. За вказаною інформацією, починаючи з вересня 2023 року по грудень 2023 року інформація про фактично спожиті об`єму газу відсутня. Оскільки, приміщення відповідача-2 не були обладнані приладами обліку теплової енергії, розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення здійснювався позивачем розрахунковим способом згідно з нормативним документом "Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні" КТМ 204 України 244-94. Розрахунок обсягів спожитої теплової енергії проведений у відповідності до вимог КТМ 204 України 244-94 2 за період з 16.10.2023 по 23.11.2023 та визначений в обсязі 438,04 Гкал.

Позивач зазначає, що для визначення теплового навантаження приміщень відповідача-2 позивач звернувся до ДП «Жилком» - підприємства до статутних видів діяльності якого входить проведення енергетичного аудиту та визначення ефективності використання паливно - енергетичних ресурсів. 26.10.2023 між позивачем та ДП «Жилком» було укладено договір № 9-У-23 від 26.10.2023, згідно умов якого ДП «Жилком» зобов`язалося надати позивачу послуги з розрахунків загальновиробничих норм питомих витрат палива теплової енергії на 2023 рік. Згідно проведеного розрахунку ДП «Жилком» річна витрата теплової енергії на опалення приміщень відповідача-2 та на потреби гарячого водопостачання складає 2 200,66 Гкал. З урахуванням проведеного розрахунку ДП «Жилком» витрат теплової енергії, загальний обсяг відпущеної теплової енергії відповідачу - 2 за період з 16.10.2023 по 24.11.2023 дорівнює 438,04 Гкал. Враховуючи, що розмір тарифу на теплову енергію згідно п. 3.2.1. договору становить 5546,12 грн за Гкал, вартість спожитої відповідачем - 2 теплової енергії за період з 16.10.2023 по 23.11.2023, дорівнює 2 402 723,87 грн. Позивач вказує, що ним сформовано акти здачі-приймання товару про постачання теплової енергії за період з 16.10.2023 по 31.10.2023 у кількості 220,000 Гкал на суму 1 206 738,72 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 58); про постачання теплової енергії за період з 01.11.2023 по 20.11.2023 у кількості 141,1424 Гкал на суму 774 190,91 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 60) та рахунки: на суму 1 206 738,72 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 57); на суму 774 190,91 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 59). Позивач стверджує, що неодноразово направляв на адресу відповідача-2 рахунки на оплату разом з актами приймання-передачі, проте відповідач-2 не підписав ці акти та не надав обґрунтованих пояснень щодо відмови від їх підписання.

22.11.2023 позивач листом від 22.11.2023 № 22/2/11-2023 (т. 1 а.с. 56) направив на адресу відповідача-2 акти приймання-передачі та рахунки на оплату поставленої теплової енергії.

В якості доказу направлення на адресу відповідача-2 вказаного листа, позивач надав до суду копії опису вкладення та накладної Укрпошти (т. 1 а.с. 61) відповідно до яких вказаному поштовому відправленню присвоєно 13-символьний цифровий номер (штрихкодовий ідентифікатор) 590. Відповідно до трекінгу поштового відправлення № 590 (т. 1 а.с. 62), відповідач-2 отримав зазначений лист 25.11.2023.

Також позивач стверджує, що одночасно з відправкою рахунків поштовими засобами, направив рахунки на електронну адресу відповідача-2.

Відповідач-2 листом № 442 від 23.11.2023 (т. 1 а.с. 51-52) повідомив позивача, що лікарня не згодна з даними щодо фактично спожитих Гкал. Наданий тариф розрахований для бюджетних закладів, які знаходяться в оренді підприємства позивача, де вказана заробітна плата співробітників позивача, технічне обслуговування та інше, між сторонами підписаний договір спільного користування майном, тому тарифи повинні бути затверджені для такого договору, де повинна бути відсутня заробітна плата працівників та технічне обслуговування, на яке відповідач-2 має договір з ТОВ «Подіс КР» до 31.12.2023. Відповідач-2 не знаходиться в межах міста Кривий Ріг, а знаходиться на території Лозуватської сільської ради, тому тариф на теплопостачання повинен бути затверджений Головою Лозуватської сільської ради. Згідно п. 4.1. договору позивачем не були зняті та не перевірені лічильники на гарячу воду та опалення. Лікарня таких робот технічно виконати невзмозі в зв`язку з відсутністю фахівців та додаткових коштів. На підставі викладеного відповідач-2 відмовив в оплаті рахунків.

Рішенням Дніпропетровської обласної ради «Питання діяльності окремих обласних комунальних підприємств та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області» № 303-17/VIII від 28.07.2023 прийнято рішення реорганізувати Комунальне підприємство «Гейківська багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» (ідентифікаційний код 01988120) шляхом приєднання до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» (ідентифікаційний код 01985400) (п. 29 Рішення).

Позивач зазначає, що 12.02.2024 на адресу КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» та на адресу КП «Гейківська багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» адресу була надіслана претензія із вимогою здійснити погашення заборгованості за договором № 51 від 31.10.2023.

Листом № 845 від 04.04.2024 (т. 1 а.с. 53-54) Комунальне підприємство «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» повідомила про те, що 18.03.2024 на адресу Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» надійшла претензія про сплату заборгованості за Договором №51 від 31.10.2023 про закупівлю теплової енергії та гарячої води за бюджетні кошти. Ознайомившись зі змістом претензії, відповідач-1 зазначив, що умови договору охоплюють період з 16.10.2023 до 03.11.2023. В той же час, в претензії зазначено, що в період з 16.10.2023 по 23.11.2023 замовником було фактично спожито 462,1 Гкал теплової енергії. Тобто в рахунок було зараховано період, який не регулюється договором, а відтак не може бути врахований. Окрім того, за спірний період двосторонній акт використаної теплової енергії замовнику від постачальника не надавався та сторонами не підписувався. Також всупереч п. 4.2. та 4.5. договору до рахунку не було додано акт приймання-передачі теплової енергії, а також сторонами не було підписано акти взаємних розрахунків замовника з постачальником. Виходячи з вищевикладеного, Комунальне підприємство «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» не вбачає достатніх та законних підстав для задоволення претензії.

Позивач зазначає, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач-2 не виключений з реєстру, перебуває в стані припинення. Тобто на дату подачі позову до суду в реєстрі перебувають обидві юридичні особи - відповідачі. Враховуючи, що на час звернення з позовом відповідач-2 не припинений в установленому порядку, позивач з метою забезпечення реального поновлення порушених прав звертається з позовними вимогами до обох відповідачів солідарно.

Таким чином, за твердженням позивача, існуюча заборгованість за договором № 51 від 31.10.2023 у розмірі 2 402 723,87 грн підлягає стягненню солідарно з КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» та КП «Гейківська багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради».

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України)

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати поставленої теплової енергії в сумі 2 402 723,87 грн, контрозрахунок відповідач-2 не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить суд стягнути заборгованість за поставлено теплову енергію з відповідачів солідарно.

Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання (ч. 1 ст. 541 Цивільного кодексу України).

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання з множинністю осіб можуть мати солідарний характер. При чому солідарною може бути як вимога кредиторів, так і обов`язок боржників. За правилами ст. 541 Цивільного кодексу України солідарні зобов`язання виникають тільки у випадках, встановлених договором або законом. Приватним випадком законного солідарного зобов`язання є ситуація, коли предмет зобов`язання є неподільним. Сторони можуть домовитися в договорі про надання зобов`язанню солідарного характеру. Випадки солідарних зобов`язань передбачені і в Цивільному кодексі України. Так, наприклад, відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Ст. 1190 Цивільного кодексу України передбачає, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоду, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим, тощо.

Господарський суд зазначає, що в даному випадку законом не встановлено солідарного зобов`язання відповідачів стосовно виконання обов`язків за спірним договором. Договором не встановлено можливості/обов`язку відповідачів солідарно відповідати за порушення зобов`язань за ними.

Рішення Дніпропетровської обласної ради № 303-17/VIII від 28.07.2023, відповідно до якого прийнято рішення реорганізувати Комунальне підприємство «Гейківська багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» (ідентифікаційний код 01988120) шляхом приєднання до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» (ідентифікаційний код 01985400) (п. 29 Рішення), не є належним доказом, який свідчить про виникнення солідарного зобов`язання відповідачів-1,2 стосовно виконання обов`язків за спірним договором.

Господарський суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося вище, рішенням Дніпропетровської обласної ради «Питання діяльності окремих обласних комунальних підприємств та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області» № 303-17/VIII від 28.07.2023 прийнято рішення реорганізувати Комунальне підприємство «Гейківська багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» (ідентифікаційний код 01988120) шляхом приєднання до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» (ідентифікаційний код 01985400) (п. 29 Рішення).

01.08.2023 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис № 003004023 про перебування Комунального підприємства «Гейківська багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» в стані припинення за рішенням засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації.

Також відповідно до п. 1.4. Статуту Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» підприємство є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків, зокрема, комунального підприємства „Гейківська багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги Дніпропетровської обласної ради.

Відповідно до ч. 4 ст. 87 Цивільного кодексу України юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Згідно з ч. 4 ст. 91 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном.

Юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників (ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України).

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч. 5 ст. 104 Цивільного кодексу України).

Частиною 8 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачено, що у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

У даному випадку юридична особа відповідач-2 не припинений, про що свідчить відсутність даних про внесення до ЄДРПОУ відомостей про її припинення; відповідач-2 лише знаходиться в стадії припинення.

Злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади (ч. 1 ст. 106 Цивільного кодексу України).

Кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом (ч. 1 ст. 107 Цивільного кодексу України).

Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами (ч. 2 ст. 107 Цивільного кодексу України).

Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 107 Цивільного кодексу України).

Отже, законодавець визначив дві форми припинення юридичної особи - в результаті реорганізації або в результаті ліквідації, а також визначив наслідки припинення юридичної особи в результаті реорганізації, які, на відміну від припинення юридичної особи в результаті ліквідації, полягають, зокрема, у переході майна, прав і обов`язків до правонаступників. Таким чином, у разі реорганізації юридичної особи шляхом її приєднання факт настання правонаступництва безпосередньо пов`язаний з моментом передання прав та обов`язків від правопопередника до правонаступника.

Така форма реорганізації юридичної особи як приєднання передбачає припинення діяльності одного підприємства як юридичної особи та передачу належних йому активів та пасивів (майнових прав та зобов`язань) до іншого підприємства (правонаступника). При цьому, у разі приєднання нової юридичної особи не створюється.

Отже, вказана форма реорганізації характеризується переходом усіх прав та обов`язків суб`єктів, що реорганізуються, в порядку універсального правонаступництва до іншої особи. Тобто, обов`язковою умовою реорганізації юридичної особи шляхом приєднання є універсальне правонаступництво за її зобов`язаннями.

Суд звертає увагу на те, що при універсальному правонаступництві майно особи, як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника як єдине ціле, причому в цій сукупності єдиним актом переходять всі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва особі, яка припиняється, незалежно від того, виявлені вони на цей момент чи ні, відображені чи ні вони в передавальному акті. При універсальному правонаступництві, зважаючи на відсутність повної визначеності у складі майна, правонаступник спрямовує свою волю не на набуття окремих прав або обов`язків, а на набуття усієї їх сукупності. В результаті він вступає навіть в такі правовідносини, про існування яких міг не знати.

При реорганізації юридичної особи у формі приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків, адже правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків.

Таким чином, внаслідок приєднання правонаступником завжди буде одна особа, будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий.

Системний аналіз норм ст. 106, 107 Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» дає підстави стверджувати, що передавальний акт призначений для забезпечення обліку прав та обов`язків, які передаються при реорганізації, і його затвердження як юридичний факт не має самостійного значення для виникнення універсального правонаступництва.

При реорганізації юридичної особи відбувається універсальне правонаступництво. При універсальному правонаступництві все майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника чи правонаступників, при цьому в цій сукупності переходять усі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопереднику незалежно від їх виявлення на той момент. Наведені обставини передують внесенню запису до Реєстру про припинення юридичної особи, яка припиняється в результаті реорганізації. Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а усієї їх сукупності. При реорганізації в формі злиття немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Адже правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків. Отже, лише при припиненні суб`єкта господарювання шляхом поділу в розподільчому балансі визначається правонаступництво. Внаслідок же злиття, приєднання або перетворення правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий (наведене відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 20.01.2022 у справі № 922/347/21).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 14.09.2020 у справі № 296/443/16-ц зазначив, що у статтях 104 та 107 Цивільного кодексу України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий. Датою виникнення універсального правонаступництва юридичної особи відносно особи, яка припиняється шляхом приєднання, слід вважати дату видання наказу про таке приєднання.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 16.06.2020 у справі № 910/5953/17, якщо припустити, що правонаступництво настає лише з моменту державної реєстрації припинення юридичної особи, то це призведе до можливостей порушення прав кредиторів, які протягом значного періоду часу не зможуть звернутися з вимогами до юридичної особи, яка отримає все майно правопопередника, але не буде нести відповідальність за його зобов`язаннями. При цьому Велика Палати Верховного Суду в зазначеній постанові визнала помилковим висновок попередніх судових інстанцій про те, що правонаступництво не відбулося за відсутності в Реєстрі запису про припинення юридичної особи, яка реорганізовувалася.

Враховуючи вищевикладене, оскільки реорганізація Комунального підприємства «Гейківська багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» відбулася шляхом приєднання, має місце факт універсального правонаступництва. Тобто до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» перейшли всі обов`язки Комунального підприємства «Гейківська багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», в тому числі і за спірним договором.

Таким чином, суд за наслідками розгляду даної справи дійшов до висновку, що за зобов`язаннями Комунального підприємства «Гейківська багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» за спірним договором має відповідати саме Комунальне підприємство «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», як правонаступник Комунального підприємства «Гейківська багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради».

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача-1: Комунального підприємства "Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради" 2 402 723,87 грн основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Водночас суд відмовляє у задоволенні позовних вимог до відповідача-2: Комунального підприємства "Гейківська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради".

Заперечення відповідачів спростовуються матеріалами справи, тому відхиляються господарським судом.

Господарський суд зазначає, що враховуючи положення ч.1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, пункт 29).

У рішенні Суду у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини також зазначено, що вимога щодо обґрунтованості рішень не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Тому суд вважає за необхідне відзначити, що інші доводи та міркування учасників справи судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Як вказано вище, 30.08.2024 відповідач-1 подав додаткові пояснення, в яких просить провадження в частині вимог до відповідача-1 закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору та постановити окрему ухвалу щодо неправомірних дій голови з припинення Жира М.І., які призвели до розтрати бюджетних коштів у сумі 2 402 723,87 грн.

Господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору (п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що предмет спору до відповідача-1 в даній справі не відсутній. Більше того, дослідивши матеріали справи, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача-1: Комунального підприємства "Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради" 2 402 723,87 грн основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За вказаних обставин суд відмовляє у задоволенні клопотання до відповідача-1 про закриття провадження у справі.

Стосовно клопотання відповідача-1 щодо постановлення окремої ухвали, господарський суд зазначає наступне.

Суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу (ч. 1 ст. 246 Господарського процесуального кодексу України).

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором (ч. 2 ст. 246 Господарського процесуального кодексу України).

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення (ч. 5 ст. 246 Господарського процесуального кодексу України).

Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно (ч. 6 ст. 246 Господарського процесуального кодексу України).

Окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, який повинен надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено (ч. 11 ст. 246 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши матеріали справи, господарський суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача-1 про постановлення окремої ухвали. В той же час відповідач-1 не позбавлений права самостійно звернутись з заявою до відповідних органів, якщо вбачає у діях голови з припинення ОСОБА_1 наявність порушення вимог чинного законодавства, або звернутися до суду за захистом своїх порушених прав чи законних інтересів.

18.09.2024 відповідач-2 подав до суду клопотання про заміну відповідача правонаступником, в якій просить суд здійснити заміну учасника справи - відповідача КП «Гейківська багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» на його правонаступника - КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради».

У разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу (ч. 1 ст. 52 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд не вбачає підстав для заміни учасника справи - відповідача КП «Гейківська багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» на його правонаступника - КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» оскільки при поданні позовної заяви позивачем вже визначено Комунальне підприємство "Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради" як відповідача-1 та Комунальне підприємства "Гейківська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради" - як відповідача-2.

Таким чином, клопотання відповідач-2 про заміну відповідача правонаступником задоволенню не підлягає.

Позивач подав заяву, в якій просить суд стягнути солідарно з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, позивачем подано для долучення до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги № 17/04 від 17.04.2024, укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням «КД та партнери», додаткову угоду № 1 від 10.06.2024 до договору про надання правничої допомоги № 17/04 від 17.04.2024, рахунок-фактуру № 15 від 10.06.2024 на суму 40 000,00 грн, акт приймання-передачі наданих юридичних послуг № 26092024 від 26.09.2024 на суму 40 000,00 грн, платіжну інструкцію № 2192 від 02.07.2024 про сплату позивачем 40 000,00 грн, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ПТ № 2196 від 26.06.2018, ордер ВІ № 1222096 від 27.05.2024.

Згідно із ч. 4, 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідного клопотання відповідачами не було подано.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача (п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням матеріалів справи, господарський суд вважає розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 40 000,00 грн несвівмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами.

Суд вважає за необхідне здійснити розподіл витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн, що буде обґрунтованим та відповідатиме складності справи та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача-1 у розмірі 20 000,00 грн.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становить 3028,00 грн.

При зверненні з позовом до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 38 021,280 грн згідно з платіжною інструкцією № 2144 від 02.05.2024, замість 36 040,86 грн. Таким чином, при зверненні з позовом до суду позивач надмірно сплатив судовий збір в розмірі 1980,42 грн.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідне клопотання позивачем до суду подано не було. Тому суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що надмірно сплачений судовий збір в розмірі 1980,42 грн підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України, для чого позивачу необхідно звернутися до суду з відповідним клопотанням.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача-1 на користь позивача в розмірі 36 040,86 грн.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради" (49115, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Бехтерева, буд. 1, ідентифікаційний код 01985400) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові-Інженерні-Системи" (49041, Дніпропетровська область, м. Дніпро, Запорізьке шосе, буд. 74, ідентифікаційний код 23365454) 2 458 764,73 грн, а саме: 2 402 723,87 грн основного боргу, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 36 040,86 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн, про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 10.10.2024

Суддя І.В. Мілєва