ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/561/24

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Піпар А.Ю.

Розглянув матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк», м. Ужгород

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-К», м. Свалява Закарпатської області

про стягнення 77 098,20 євро

За участю представників:

позивача Мікрюков С.В., адвокат, довіреність №61-24 від 17.09.2024;

відповідача Ракущинець А.А., адвокат, ордер серії АО №1137635 від 07.08.2024.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк» звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-К» 77 098,20 євро заборгованості по кредиту, посилаючись на неналежне виконання відповідача зобов`язань за Договором кредиту № 04-3/3л-1-17 від 27 січня 2017 року з урахуванням додаткових угод.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №907/561/24 визначено головуючого суддю Лучка Р.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 червня 2024 року.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 20 червня 2024 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, встановив учасникам справи процесуальні строки для подання заяв по суті спору, а також призначив у справі підготовче засідання на 16 липня 2024 року.

У підготовчому засіданні 16 липня 2024 року, за участю представника позивача адвоката Мікрюкова С.В., суд оголосив перерву до 07 серпня 2024 року, зважаючи на відповідне клопотання представника позивача.

За наслідками проведеного у справі підготовчого провадження, з огляду на вирішення у підготовчому засіданні зазначених у частині 2 ст. 182 ГПК України питань, що підлягали з`ясуванню судом, ухвалою суду від 07.08.2024 постановлено підготовче провадження закрити та призначити судовий розгляд справи по суті на 24.09.2024 року.

В судовому засіданні оголошувалася перерва до 09.10.2024 з огляду на заявлене відповідачем клопотання для надання можливості врегулювати спір мирним шляхом.

Представник позивача в судовому засіданні 09.10.2024 підтримав позовні вимог з заявлених в позовній заяві підстав. При прийнятті рішення просив суд взяти до уваги долучені до клопотання №02-93/6-177 від 09.10.2024 докази на підтвердження часткової сплати відповідачем заборгованості в загальній сумі 17 500,00 євро.

Відповідач в судовому засіданні 09.10.2024 заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Крім того, при прийнятті рішення просить врахувати долучені до клопотання від 23.09.2024 докази часткової сплати ТОВ «Спектр-К» заборгованості за кредитним договором.

Крім того, представником відповідача в судовому засіданні 09.10.2024 заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості сторонам врегулювати спір мирним шляхом, в тому числі з урахуванням пропонованого Товариством проекту мирової угоди, копія якого долучена до клопотання від 23.09.2024 року.

Представник позивача заперечує проти задоволення означеного клопотання про відкладення розгляду справи, зазначивши, що безпосередньо до банку відповідач з пропозиціями мирного врегулювання спору не звертався та відповідний проект мирової угоди не подавав.

Розглядаючи означене клопотання відповідача, суд з огляду на наявність заперечень позивача та відсутність будь-яких доказів наявності між сторонами перемовин щодо мирного врегулювання спору, з огляду на встановлені в ст. 195 ГПК України строки розгляду справи по суті, вважає за неможливе його задоволення та відкладення розгляду справи.

При цьому, суд враховує, що відповідно до ст. 216 ГПК України підставою для відкладення розгляду справи або оголошення в судовому засіданні перерви є неможливість вирішення спору в даному судовому засіданні, а право сторін укласти мирову угоду згідно з ч. 2 ст. 192 ГПК України є можливим на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі й після прийняття рішення у даній справі Господарським судом.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення по даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки наявних в матеріалах справи доказів.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за укладеним між сторонами Договором кредиту № 04-3/3л-1-17 від 27 січня 2017 року (із змінами) в частині своєчасного повернення тіла кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим, за позицією позивача, у відповідача наявна заборгованість в сумі 77 098,20 євро, що встановлено також Господарським судом Закарпатської області в рішенні від 29.11.2023 під час розгляду справи №907/354/23, з вимогами про стягнення яких заявлено означений позов до Господарського суду.

Заперечення (відзив) відповідача.

Відповідачем не подано відзив на позов в розумінні ст.ст. 165, 178 ГПК України. Позатим, відповідно до поданих ТОВ «Спектр-К» письмових пояснень від 07.08.2024 позовні вимоги банку Товариство заперечує в повному обсязі.

Зазначає, що згідно з пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії воєнного стану кредитори не несуть відповідальності за несвоєчасну сплату кредитів. Будь-яку пеню або штраф банк не нараховує, а відтак, нарахована позивачем пеня у розмірі 775 967,13 грн не підлягає до задоволення

Доводить, що позивачем вже звернено стягнення на предмет іпотеки в ході виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 29.11.2023 року у справі №907/354/23 шляхом реалізації з прилюдних торгів предмету іпотеки, у зв`язку з чим вважає, що стягнення вимог із відповідача є передчасним у зв`язку з відсутністю підстав для наявності застережень щодо виконання зобов`язання поручителем.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

27 січня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний інвестиційний банк» (надалі Кредитор та/або Банк, та/або позивач, та/або АТ «Комінвестбанк») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спектр-К» (надалі Позичальник та/або відповідач, та/або ТОВ «Спектр-К») було укладено Договір кредиту № 04-3/3л-1-17 (далі Кредитний договір), за умовами п. 1.1. якого Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування грошові кошти у сумі 30 000,00 Євро, зі сплатою 12% річних строком від 27.01.2017 року по 27.01.2018 року (надалі Кредит).

Згідно з відкритими даними, отриманих судом з Модуля CONTR AGENT інформаційно-аналітичного продукту LIGA360, в 2018 році відбулася реєстрація зміни організаційно-правової форми позивача з Публічного акціонерного товариства на Акціонерне товариство.

Кредит надається Позичальнику на поповнення обігових коштів (п.1.2. Кредитного договору).

За змістом п.п. 2.1.-2.3. Кредитного договору видача Кредиту проводиться шляхом оплати з позичкового рахунку Постачальника в АТ «Комінвестбанк» розрахункових документів Позичальника на цілі, визначені в п. 1.2. цього Договору.

Моментом (днем) надання Кредиту вважається день першої оплати з позичкового рахунку Позичальника розрахункових документів Позичальника в повній або частковій сумі Кредиту.

Моментом (днем) повернення Кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки Кредитора: суми Кредиту, винагороди Кредитора та можливих штрафних санкцій, визначених цим Договором, якщо інше не випливає з умов цього Договору.

Згідно з п. 2.5. Кредитного договору нарахування відсотків за користування Кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно, в межах строку, що визначений в п. 1.1. цього Договору за фактичну кількість днів користування відповідним траншем кредиту в періоді (28-29-30-31/365-366). При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення Кредиту.

Відповідно до п. 2.6. Кредитного договору сплата відсотків здійснюється в валюті кредиту на рахунок Кредитора, не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним. Якщо кінцева дата сплати нарахованих відсотків припадає на вихідний чи святковий день, то граничним терміном сплати нарахованих відсотків є перший наступний робочий день.

У разі наявності простроченої заборгованості за кредитом та несплачених відсотків за його використання, кошти в першу чергу направляються на сплату прострочених відсотків за його використання (п. 2.7. Кредитного договору).

В подальшому, між Банком та Позичальником укладено 5 Додаткових угод до Кредитного договору, відповідно до яких:

- за Додатковою угодою №01 від 31.05.2017 до Кредитного договору внесено зміни, зокрема, до п. 1.1. Кредитного договору в частині збільшення суми Кредиту до 100 000,00 Євро, зі сплатою 12% річних строком до 27.01.2018 року;

- за Додатковою угодою №02 від 14.12.2017 до Кредитного договору внесено зміни, зокрема до п. 2.1. Кредитного договору в частині порядку видачів траншів Кредиту шляхом оплати з позичкового рахунку Постачальника в АТ «Комінвестбанк» розрахункових документів Позичальника або шляхом перерахування на поточний рахунок Позичальника на цілі, визначені в п. 1.2. цього Договору та, у зв`язку з цим, викладено в новій редакції п. 3.1.1. Кредитного договору щодо обов`язку Кредитора відкрити Позичальнику відповідний позичковий рахунок;

- за Додатковою угодою №03 від 26.01.2018 до Кредитного договору внесено зміни до п. 1.1. Кредитного договору в частині продовження строку надання Кредиту до 25.01.2019 року;

- за Додатковою угодою №4 від 29.09.2020 до Кредитного договору внесено зміни до п.п. 1.1., 3.1.1., 3.8. Кредитного договору в частині надання Кредитором реструктуризації заборгованості Позичальника за Договором кредиту зі сплатою 10% річних та визначено максимальні ліміти заборгованості Позичальника в період з 29.09.2020 року по 29.09.2021 року шляхом її поступового зменшення з 99 500,00 Євро (на час укладення Додаткової угоди №4 від 29.09.2020 до Кредитного договору) до 89 000,00 Євро в строк з 31.08.2021 року по 29.09.2021 року.

При цьому, кінцевий термін, до якого має бути повністю погашений залишок заборгованості в сумі 89 000,00 Євро, а саме: 29.09.2021 може бути продовжений за заявою Позичальника за визначених в абз. 2 п. 1 Додаткової угоди №4 від 29.09.2020 до Кредитного договору умов;

- за Додатковою угодою №5 від 29.09.2021 до Кредитного договору внесено зміни до п.п. 1.1., 3.1.1., 3.8. Кредитного договору в частині надання Кредитором реструктуризації заборгованості Позичальника за Договором кредиту зі сплатою 10% річних та визначено максимальні ліміти заборгованості Позичальника в період з 29.09.2021 року по 26.09.2022 року шляхом її поступового зменшення з 89 000,00 Євро (на час укладення Додаткової угоди №5 від 29.09.2021 до Кредитного договору) до 67 000,00 Євро в строк з 31.08.2022 року по 26.09.2022 року.

При цьому, кінцевий термін, до якого має бути повністю погашений залишок заборгованості в сумі 65 000,00 Євро, а саме: 28.09.2022 може бути продовжений за заявою Позичальника за визначених в абз. 2 п. 1 Додаткової угоди №5 від 29.09.2021 до Кредитного договору умов.

На виконання умов Кредитного договору Банком в період з 08.02.2017 по 09.06.2017 надано Позичальнику Кредит (грошові кошти) в сумі 100 000,00 Євро, що підтверджується виписками по поточному рахунку ТОВ «Спектр-К» 3212.978 (IBAN НОМЕР_1 ) в АT «Комінвестбанк» за період з 01.01.2017 року по 12.06.2024 року.

Позивач стверджує, що відповідачем, як Позичальником, неналежно виконувалися зобов`язання за Кредитним договором (з урахуванням внесених Додатковими угодами №1-№5 до нього змін) щодо своєчасного повернення Кредиту, в тому числі з урахуванням його реструктуризації відповідно до Додаткових угод №№3-4 до Кредитного договору, протягом строку дії Кредитного договору, у зв`язку з чим допущено заборгованість по тілу в розмірі 77 098,20 Євро.

На підтвердження наведеного суду надано виписки по поточних рахунках ТОВ «Спектр-К» 3212.978 (IBAN НОМЕР_1 ), 3233.978 (IBAN НОМЕР_2 ), 3234.978 (IBAN НОМЕР_3 ), НОМЕР_4 (IBAN НОМЕР_5 ), НОМЕР_6 (IBAN НОМЕР_7 ) в АT «Комінвестбанк», на яких Банком здійснювався облік строкової, оплаченої, простроченої заборгованості по кредиту, нарахованих, оплачених та винесених на прострочку відсотків за користування кредитом за період з 01.01.2017 року по 12.06.2024 року, розрахунок заборгованості Позичальника станом на 12.04.2024 року.

Крім того, судом встановлено, що рішенням Господарського суду Закарпатської області від 29.11.2023 у справі №907/354/23, яке набрало законної сили у встановленому законом порядку, було частково задоволено позовні вимоги Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» та в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-К» за Договором кредиту №04-3/3л-1-17 від 27.01.2017 (із змінами) перед Акціонерним товариством «Комерційний інвестиційний банк» (в сумі 77 098,20 Євро заборгованості по кредиту, - звернуто стягнення на належне ОСОБА_1 нерухоме майно предмет іпотеки згідно Договору іпотеки нерухомого майна (майнова порука) від 06 лютого 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Свалявського районного нотаріального округу Гуледза А.Г. за №99 із Договорами про внесення змін і доповнень до нього.

В означеному рішенні Господарського суду Закарпатської області від 29.11.2023 у справі №907/354/23 встановлено, що заборгованість ТОВ «Спектр-К» перед позивачем за Кредитним договором по тілу кредиту становить 77 098,20 Євро та вказана обставина є преюдиційною для обох сторін у даній справі відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України.

Водночас, судом встановлено, що після звернення АТ «Комінвестбанк» з даним позовом до суду відповідачем згідно з платіжними інструкціями № TR.206764.9256.927 від 26.08.2024 (на суму 2100,00 євро), № 927_2 від 28.08.2024 (на суму 5600,00 євро), № TR.206764.6661.927 від 30.08.2024 (на суму 3700,00 євро), № 927_2 від 19.09.2024 (на суму 6100,00 євро) здійснено часткове погашення заборгованості перед позивачем за Кредитним договором в загальній сумі 17 500,00 євро.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Згідно з частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно зі статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту (стаття 345 Господарського кодексу України).

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина 2 статті 1054 Цивільного кодексу України).

Згідно з частинами першою і другою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої, другої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з частиною 1 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи, а саме виписками по поточному рахунку ТОВ «Спектр-К» №3212.978 (IBAN НОМЕР_1 ) в АT «Комінвестбанк» за період з 01.01.2017 року по 12.06.2024 року підтверджується надання Позичальнику Банком на виконання умов Кредитного договору в період з 08.02.2017 по 09.06.2017 Кредиту (грошових коштів) в сумі 100 000,00 Євро, що не заперечується відповідачем у справі.

В той же час, за встановленими в даній справі обставинами Позичальником неналежно виконувалися умови Кредитного договору (з урахуванням внесених Додатковими угодами №1-№5 до нього змін) щодо своєчасного повернення Кредиту, з урахуванням його реструктуризації відповідно до Додаткових угод №№3-4 до Кредитного договору, сплати відсотків за користування кредитом протягом строку дії Кредитного договору, що підтверджується виписками по поточних рахунках ТОВ «Спектр-К» 3212.978 (IBAN НОМЕР_1 ), 3233.978 (IBAN НОМЕР_2 ), 3234.978 (IBAN НОМЕР_3 ), НОМЕР_4 (IBAN НОМЕР_5 ), НОМЕР_6 (IBAN НОМЕР_7 ) в АT «Комінвестбанк», на яких Банком здійснювався облік строкової, оплаченої, простроченої заборгованості по кредиту, нарахованих, оплачених та винесених на прострочку відсотків за користування кредитом за період з 01.01.2017 року по 12.06.2024 року, рішенням Господарського суду Закарпатської області від 29.11.2023 у справі №907/354/23 та також не заперечується відповідачем.

Означеними доказами підтверджується, що станом на 13.06.2024 заборгованість відповідача, як Позичальника перед позивачем, як Кредитором по тілу кредиту становить 77 098,20 євро, що також не спростовано відповідачем у встановленому законом порядку належними та допустимими доказами.

Відхиляються, при цьому, аргументи відповідача щодо реалізації позивачем права звернення стягнення на предмет іпотеки, що забезпечувала належне виконання зобов`язань за Кредитним договором (рішення Господарського суду Закарпатської області від 29.11.2023 у справі №907/354/23), позаяк саме по собі прийняття означеного рішення Господарським судом не припиняє зобов`язальні правовідносини сторін Кредитного договору, а доказів виконання рішення у справі №907/354/23 та задоволення вимог позивача за рахунок реалізації предмета іпотеки або наявності будь-яких інших підстав вважати припиненими зобов`язання за Кредитним договором в повному обсязі в розумінні Глави 50 ЦК України відповідачем суду не надано.

При цьому, як вбачається з клопотання позивача №02-93/6-177 від 09.10.2024 та клопотання відповідача від 23.09.2024 ТОВ «Спектр-К» протягом серпня-вересня 2024, тобто після подання позову здійснено часткову сплату тіла кредиту за Кредитним договором в загальній сумі 17 500,00 євро, що підтверджується банківською випискою по рахунку відповідача за період з 14.06.2024 по 09.10.2024, платіжними інструкціями № TR.206764.9256.927 від 26.08.2024, № 927_2 від 28.08.2024, № TR.206764.6661.927 від 30.08.2024, № 927_2 від 19.09.2024 та визнається обома сторонами у справі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі в частині позовних вимог у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі в частині позовних вимог у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення щодо якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення (аналогічної правової позиції притримується і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 у справі № 13/51-04).

Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами, а закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що в процесі розгляду даної справи відповідачем частково сплачено заборгованість за Кредитним договором в розмірі 17 500,00 євро, що підтверджується представниками сторін в судовому засіданні 09.10.2024 а відтак, враховуючи, що між сторонами відсутній спір в цій частині позовних вимог провадження у справі про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-К» 17 500,00 євро заборгованості підлягає закриттю згідно з п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України.

За таких обставин, залишок непогашеної суми основної заборгованості перед позивачем по тілу кредиту станом на час вирішення даного спору становить 59 598,20 євро (77 098,20 євро 17 500,00 євро), яка відповідачем не спростована, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення як заявлені обґрунтовано та правомірно.

Невідповідним суд вважає заперечення відповідача щодо неможливості під час дії воєнного стану нараховувати Позичальникам за кредитними договорами пені, позаяк жодних вимог про стягнення пені у даній справі позивачем не заявлено.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тобто, відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Законом України «Про валюту і валютні операції».

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про валюту і валютні операції» гривня є єдиним законним платіжним засобом в Україні з урахуванням особливостей, встановлених частиною другою цієї статті, і приймається без обмежень на всій території України для проведення розрахунків. Усі розрахунки на території України проводяться виключно у гривні, крім розрахунків, зокрема, за операціями банків з надання банківських та інших фінансових послуг на підставі банківської ліцензії.

Сплата комісії, інших платежів за здійснення операцій, визначених пунктами 1-6 частини другої цієї статті, здійснюється виключно у гривні, крім розрахунків зі сплати процентів (відсотків) за депозитами або кредитами (позиками), що можуть проводитися в іноземній валюті, банківських металах та у гривні (ч. 3 ст. 5 Закону України «Про валюту і валютні операції»).

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому, як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Означена правова позиція викладена, зокрема, в постанові Великої палати Верховного суду від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц.

Крім того, висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 14-134цс18.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, №303-А. пункт 29).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що ним надано вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, зважаючи на зазначене вище, позовні вимоги як обґрунтовано заявлені, підтверджені належними та допустимими доказами підлягають до часткового задоволення судом.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору на підставі ч.ч. 1, 9 ст. 129 ГПК України, враховуючи, що, як встановлено судом, спір в справі виник внаслідок неправильних дій відповідача, покладаються судом на Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектр-К», у зв`язку з несвоєчасним виконанням зобов`язань за Кредитним договором якого спір і доведено до судового розгляду.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 42, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 129, 221, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-К» (89300, м. Свалява Мукачівського району, Закарпатської області, вул. Латорична, буд. 55/4, ) на користь Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» (88000, м. Ужгород, вул. Юрія Гойди, буд. 10, ) 59 598,20 євро (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто вісім євро 20 євроцентів) заборгованості та 50 751,82 грн (п`ятдесят тисяч сімсот п`ятдесят одну гривню 82 копійки) в повернення сплаченого судового збору.

3. В частині позовних вимог Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-К» 17 500,00 євро заборгованості закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного Господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 11 жовтня 2024 року.

Суддя Лучко Р.М.