ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"08" жовтня 2024 р. Справа № 918/195/24(918/700/24)
Господарський суд Рівненської області у складі: суддя Романюк Р.В.,
за участю секретаря судового засідання Шандалюк А.А.,
розглянувши заяву Сільськогосподарського приватного підприємства "Случ" про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Сільськогосподарського приватного підприємства "Случ"
до Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області
до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дубенська аграрна компанія"
про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки
в межах справи № 918/195/24 про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дубенська аграрна компанія"
За участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідачів: не з`явився.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 02.10.2024 року позов задоволено частково, постановлено: визнати протиправним та скасувати рішення Немовицької сільської ради № 1259 від 14.10.2022 року "Про надання в оренду СГ ТОВ "Дубенська аграрна компанія" земельної ділянки площею 5,9577 га під господарськими будівлями та дворами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва"; визнати недійсним договір оренди землі від 26.10.2022 року, укладений між Немовицькою сільською радою та СГ ТОВ "Дубенська аграрна компанія"; скасувати рішення державного реєстратора Привільненської сільської ради від 07.11.2022 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 65381572; визнати протиправним та скасувати рішення Немовицької сільської ради № 1327 від 24.01.2023 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки комунальної власності"; визнати протиправним та скасувати рішення Немовицької сільської ради № 1372 від 22.03.2023 року "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною цільового призначення із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності в землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (11.02) для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості в користуванні на умовах оренди СГ ТОВ "Дубенська аграрна компанія"; стягнути з Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області на користь Сільськогосподарського приватного підприємства "Случ" 6 056,00 грн витрат по сплаті судового збору; стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дубенська аграрна компанія" на користь Сільськогосподарського приватного підприємства "Случ" 6 056,00 грн витрат по сплаті судового збору; в решті позову відмовити.

04.10.2024 року до господарського суду від представника Сільськогосподарського приватного підприємства "Случ" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі 918/195/24 (918/700/24) про відшкодування витрат на правничу допомогу відповідно до якої просить суд постановити додаткове судове рішення у справі №918/195/24(918/700/24) з розподілу витрат Сільськогосподарського приватного підприємства "Случ" на професійну правничу допомогу та стягнути з відповідачів на користь Сільськогосподарського приватного підприємства "Случ" понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у справі №918/195/24(918/700/24) у розмірі 24000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04.10.2024 року розгляд заяви Сільськогосподарського приватного підприємства "Случ" про ухвалення додаткового рішення призначено на "08" жовтня 2024 р.

08.10.2024 року до господарського суду від представника Сільськогосподарського приватного підприємства "Случ" надійшла заява про розгляд справи без участі в якій просить суд здійснити розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за відсутності представника заявника, адвоката Красовського В.Б.

Представник позивача в судове засідання 08.10.2024 року не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить Довідка Господарського суду Рівненської області про доставку електронного листа, відповідно до якої документ в електронному вигляді (Ухвала від 04.10.2024 р.) надіслано одержувачу Сільськогосподарському приватному підприємству "Случ" в його електронний кабінет, документ доставлено до електронного кабінету 04.10.2024 року о 18:10 год.

Представник відповідача 1 в судове засідання 08.10.2024 року не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить Довідка Господарського суду Рівненської області про доставку електронного листа, відповідно до якої документ в електронному вигляді (Ухвала від 04.10.2024 р.) надіслано одержувачу Немовицькій сільській раді Сарненського району Рівненської області в її електронний кабінет, документ доставлено до електронного кабінету 04.10.2024 року о 18:10 год.

Представник відповідача 2 в судове засідання 08.10.2024 року не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить Довідка Господарського суду Рівненської області про доставку електронного листа, відповідно до якої документ в електронному вигляді (Ухвала від 04.10.2024 р.) надіслано одержувачу Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Дубенська аграрна компанія" в його електронний кабінет, документ доставлено до електронного кабінету 04.10.2024 року о 18:10 год.

Відповідно до ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За таких обставин, враховуючи що неявка представників позивача та відповідачів не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду заяви, суд дійшов висновку розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення за відсутності представників Сільськогосподарського приватного підприємства "Случ", Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дубенська аграрна компанія".

Розглянувши заяву Сільськогосподарського приватного підприємства "Случ" про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає наступне.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).

Статтею 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правничої допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; надання правничої допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відповідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем - Сільськогосподарським приватним підприємством "Случ" зазначено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, що надається позивачу за Договором з Адвокатським бюро "Миколи Бляшина" в орієнтовному розмірі 24 000 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду копії: Договору про надання правової допомоги від 15.07.2024 року, укладеного між Адвокатським бюро "Миколи Бляшина" (Захисник) та Сільськогосподарським приватним підприємством "Случ" (Клієнт); рахунку № INV-001814 від 17.07.2024 року; платіжної інструкції № 1216 від 25.07.2024 року; звіту від 03.10.2024 року про надану правову допомогу Адвокатським бюро "Миколи Бляшина" Сільськогосподарському приватному підприємству "Случ" по справі № 918/195/24(918/700/24) станом на 02.10.2024 року; ордеру серія ВК № 1137633 від 25.07.2024 року.

Відповідно до п. 1.1. Договору про надання правової допомоги від 15.07.2024 року, за цим договором адвокатське бюро (захисник) зобов`язується надати правову (правничу) допомогу клієнту у формі захисту та представництва його інтерерсів в суді у справі за позовом до Немовицької сільської ради про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсним договору оренди, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0458 (надалі по тексту договору - судова справа) та яка включає в себе: збір і аналіз доказів, отримання та збирання відомостей про факти, які можуть бути використані, як джерело відомостей та докази у судовій справі; правовий аналіз відомостей,фактів та обставин правовідносин що мають відношення до предмету договору; складання та підготовка процесуальних документів (позов, відповідь на відзив, клопотання, тощо) та документів правового характеру для подачі до суду в судовій справі; представництво в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій під час всього розгляду судової справи; отримання будь - яких документів та здійснення необхідних дій для забезпечення виконання рішення суду, прийнятого на користь клієнта (в тому числі представлення інтересів перед державними і приватними виконавцями, органами казначейства та іншими особами з усім обсягом повноважень); здійснювати інші дії, пов`язані з виконанням цього договору; а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та всі фактичні витрати, необхідні для виконання договору у відповідності до умов договору.

Згідно з п. 3.1. Договору про надання правової допомоги від 15.07.2024 року, сторонами з урахуванням принципу свободи договору погоджено, що розмір гонорару за цим договором визначено відповідно до принципу свободи договору у формі нарахування та виплати гонорару в фіксованому розмірі за судову інстанцію/етап:за представництво в суді першої інстанції фіксована сума в розмірі 24 000,00 грн; за стадію апеляційного провадження фіксована сума в розмірі 14000,00 грн - за умови представництва в суді апеляційної інстанції.

Гонорар за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включає підготовку до її розгляду, збір доказів, підготовку процесуальних документів по справі при потребі, участь в судових засіданнях при потребі, тощо, а також вартітсь послуг помічника адвоката, інших витрат захисника (п. 3.3. Договору про надання правової допомоги від 15.07.2024 року).

Згідно з п. 5.1. Договору про надання правової допомоги від 15.07.2024 року, цей договір набуває чинності з моменту його укладення і діє до повного виконання. У разі необхідності надання правової допомоги у судовій справі чи іншому проекті, які були розпочаті за час дії цього договору і тривають по його завершенні, захисник має право надавати правову допомогу саме в цій судовій справі в обсязі, що необхідний для захисту інтересів клієнта, в тому числі прийняти участь в судовому засіданні суду будь - якої інстанції, подати чи підписати скаргу або інший процесуальний документ.

Адвокатським бюро "Миколи Бляшина" виставлено Сільськогосподарському приватному підприємству "Случ" рахунок № INV-001814 від 17.07.2024 року на оплату 24000,00 грн - гонорар за правову допомогу в судовій справі.

Відповідно до платіжної інструкції № 1216 від 25.07.2024 року СГ ПП "Случ" сплачено на рахунок АБ "Миколи Бляшина" 24 000,00 грн, призначення платежу: гонорар відповідно до рахунку № INV-001814 від 17.07.2024, без ПДВ.

Адвокатом Адвокатського бюро "Миколи Бляшина" складено звіт від 03.10.2024 року про надану правову допомогу Адвокатським бюро "Миколи Бляшина" Сільськогосподарському приватному підприємству "Случ" по справі № 918/195/24(918/700/24) станом на 02.10.2024 року, в якому зазначено вид/опис правової допомоги та витрачений час, а саме:

- збір і аналіз доказів, отримання та збирання відомостей про факти, які можуть бути використані, як джерело відомостей та докази у судовій справі; правовий аналіз відомостей, фактів та обставин правовідносин що мають відношення до предмету договору. Узгодження з клієнтом правової позиції та стратегії по справі - 2 год.;

- складання та підготовка позовної заяви; подання позовної заяви до суду через систему "Електронний суд" - 7 год.;

- аналіз заяви ТОВ "Евервелле" про вступ як третьої особи. Підготовка заперечення на заяву про вступ як третьої особи; подання заперечення до суду через систему "Електронний суд" - 1 год. 30 хв.;

- підготовка адвокатського запиту до Немовицької сільської ради про надання документів - 30 хв.;

- підготовка двох клопотань з додатковими поясненнями про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів, подання до суду через систему "Електронний суд" - 1 год. 30 хв.;

- участь у трьох судових засіданнях Господарського суду Рівненської області - 1 год. 30 хв.

Загальний обсяг часу, витраченого на надання правової допомоги Сільськогосподарському приватному підприємству "Случ" по справі № 918/195/24(918/700/24) станом на 02.10.2024 року за цим звітом складає 14 годин 00 хв. Правова допомога Сільськогосподарському приватному підприємству "Случ" по справі № 918/195/24(918/700/24) надавалася адвокатами Адвокатського бюро "Миколи Бляшина" Лавренчук Т.В. та Красовський В.Б.

Згідно з частинами 1 - 3 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 4 ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Згідно ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: договір про надання правничої допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом. Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними.

Отже, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою та необхідною.

Одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями статті 129 ГПК України, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Водночас необхідно зазначити, відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, які викладені у постановах Верховного Суду.

У постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала такі висновки щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу:

1) за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу);

2) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи;

3) загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. За таких умов, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат;

4) під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Судом враховано п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23-рп/2009, яким передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

У частині 5 статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Таким чином, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Розмір таких витрат також повинен бути обґрунтованим. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову та предмету спору, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Вирішуючи вказане питання, суд також керується тим, що судовий розсуд - це право суду, яке передбачене та реалізується на підставі чинного законодавства, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ч. 4 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши детальний опис наданих послуг (опису правової допомоги) представника позивача, суд не знаходить підстав для повного покладення на відповідачів витрат на професійну правничу допомогу.

Як вбачається з Звіту про надану правову допомогу представника позивача: збір і аналіз доказів, отримання та збирання відомостей у судовій справі; правовий аналіз відомостей, фактів та обставин правовідносин що мають відношення до предмету договору; узгодження з клієнтом правової позиції та стратегії по справі; складання, підготовка та подання позовної заяви до суду; аналіз заяви ТОВ "Евервелле" про вступ як третьої особи, підготовка та подання заперечення на заяву про вступ як третьої особи до суду; підготовка адвокатського запиту про надання документів та подання до суду двох клопотань з додатковими поясненнями про приєднання додаткових доказів; участь у судових засіданнях Господарського суду Рівненської області, не потребувала дослідження значного обсягу законодавства, судової практики чи опрацюванню великого обсягу документів, а також не потребувала витрачання значного часу адвокатом.

Отже, при здійсненні розподілу витрат судом враховано якість наданих послуг та надано правову оцінку обґрунтованості заявлених витрат з врахуванням критеріїв: пов`язаності витрат з розглядом справи; обґрунтованості та пропорційним їх розміру до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

З огляду на такі обставини, суд вважає за можливе застосувати положення частини 5 статті 129 ГПК України та врахувати під час вирішення питання про розподіл судових витрат наведені вище обставини. На думку суду заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу не є в повній мірі обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Оцінюючи витрати позивача, з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який могли б витратити адвокати, з урахуванням критеріїв співмірності розміру заявлених витрат на правничу допомогу та їх пропорційності з предметом спору, суд робить висновок про те, що обґрунтованим, розумним, справедливим та співрозмірним у даному випадку є призначення відповідачам 10 000,00 грн компенсації судових витрат на професійну правничу допомогу. Решта заявлених судових витрат на професійну правничу допомогу судом покладається на позивача у справі.

Згідно з визначеннями частини 3 статті 2 ГПК України, основними засадами (принципами) господарського судочинства є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з нормами статті 15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

За змістом частини 2 статті 2 ГПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З огляду на зазначене, враховуючи, що судом при ухвалені рішення від 02.10.2024 року не вирішено питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс при розгляді справи № 918/195/24(918/700/24), суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви Сільськогосподарського приватного підприємства "Случ" про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідачів на користь позивача у справі 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Сільськогосподарського приватного підприємства "Случ" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області (34540, Рівненська обл., Сарненський р-н, с. Немовичі, вул. Центральна, 4, ) на користь Сільськогосподарського приватного підприємства "Случ" (34544, Рівненська обл., Сарненський р-н, с. Тинне, вул. Миру, 12, ) 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

3. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дубенська аграрна компанія" (35641, Рівненська обл., Дубенський р-н, с. Тараканів, вул. Свободи, 42, ) на користь Сільськогосподарського приватного підприємства "Случ" (34544, Рівненська обл., Сарненський р-н, с. Тинне, вул. Миру, 12, ) 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

4. В решті заяви - відмовити.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Позивач (стягувач): Сільськогосподарське приватне підприємство "Случ" (34544, Рівненська обл., Сарненський р-н, с. Тинне, вул. Миру, 12, ).

Відповідач (боржник): Немовицька сільська рада Сарненського району Рівненської області (34540, Рівненська обл., Сарненський р-н, с. Немовичі, вул. Центральна, 4, ).

Відповідач (боржник): Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Дубенська аграрна компанія" (35641, Рівненська обл., Дубенський р-н, с. Тараканів, вул. Свободи, 42, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256 - 257 Господарського процесуального кодексу України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено і підписано "09" жовтня 2024 р.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Р.В. Романюк