ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2024 р. м. Київ

Справа № 911/1979/24

Господарський суд Київської області у складі:

судді Ейвазової А.Р.,

за участі секретаря судового засідання Стаднік Є.О., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖЕТЛАЙН» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕТРОЛ-МАРКЕТ-ГРУПП» про стягнення 2 772 225,28грн, за участі представників від:

позивача - Руденко О.А. (ордер АІ №1666405 від 26.07.2024);

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЖЕТЛАЙН» (далі - позивач, ТОВ «Джетлайн») звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕТРОЛ-МАРКЕТ-ГРУПП» (далі - відповідач, ТОВ «Петрол-Маркет-Групп») про стягнення 2 772 225,28грн основного боргу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором від 25.06.2024 №ДЖ-135 поставки нафтопродуктів в частині оплати переданого товару у встановлений договором строк (а.с.1-4).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.08.2024: відкрито провадження у справі за відповідним позовом; вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 04.09.2024 о 14:00; встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позов (а.с.40-42).

Відповідна ухвала доставлена до електронного кабінету позивача 07.08.2024 о 18:40, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с.44).

Копія відповідної ухвали направлена відповідачу за його адресою, вказаною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 02.08.2024 та яка не змінилась станом на 04.09.2024, 16.09.2024 (а.с.21, 45, 59), поштовим відправленням №073, яке повернуто 12.09.2024 з довідкою відділення поштового зв`язку с. Петропавлівська Борщагівка, у якій причиною повернення вказано: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.54-58).

В силу п.п.2, 5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) днем вручення судового рішення є: день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Поряд з цим, абз.2 ч.6 ст.242 ГПК України установлено, що якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Ухвала суду, за змістом п.1 ч.1 ст.232 ГПК України, є видом судового рішення.

Таким чином, відповідна ухвала вважається врученою: позивачу - наступного робочого дня - 08.08.2024; відповідачу - 12.09.2024 (день складання довідки відділенням поштового зв`язку).

04.09.2024 судом постановлено ухвалу, що занесена до протоколу підготовчого засідання, якою підготовче засідання відкладено на 23.09.2024 о 14:00 (а.с.49).

Підготовче засідання відкладено судом на підставі п.3 ч.2 ст.183 ГПК України, враховуючи, що не всі питання, визначені ч.2 ст.182 ГПК України, могли бути розглянуті у такому підготовчому засіданні, оскільки на момент його проведення суд не мав відомостей щодо вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі, з моменту вручення якої починає перебіг строк, встановлений судом для подання відзиву на позов.

Ухвалою від 04.09.2024 відповідача повідомлено про відкладення підготовчого засідання на 23.09.2024 о 14:00 (а.с.51).

Копія відповідної ухвали направлена відповідачу за його адресою, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 04.09.2024 (а.с. 45), поштовим відправленням №210, яке повернуто 17.09.2024 з довідкою відділення поштового зв`язку с. Петропавлівська Борщагівка, у якій причиною повернення вказано: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.65-68).

23.09.2024 судом постановлено ухвали, що занесені до протоколу підготовчого засідання, яками: витребувано у позивача для огляду оригінал договору від 25.06.2024 №ДЖ-135 поставки нафтопродуктів; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.10.2024 о 17:00 (а.с.61).

Оригінал письмового доказу, що наданий позивачем в електронній копії, витребуваний судом з власної ініціативи на підставі ч.6 ст.91 ГПК України, що визначає право суду витребувати оригінали доказів, що надані учасником у копіях.

Підготовче провадження закрито у відповідності з п.3 ч.2 ст.185 ГПК України, у зв`язку із виконанням завдань підготовчого провадження.

З метою повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання з розгляду справи по суті, йому направлено ухвалу від 23.09.2024 (а.с.63) поштовим відправленням №062 (а.с.114).

04.10.2024 від позивача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких позивач повідомив, що вся документація, у т.ч. видаткові накладні від 25.06.2024 №3634, 26.06.2024 №3650 підписані сторонами за допомогою електронного цифрового підпису із застосуванням сервісу обміну електронними документами FREDO ДокМен (а.с.69-71).

До тексту вказаних пояснень позивач включив клопотання про долучення до матеріалів справи доказів. Окрім того, позивач заявив клопотання про поновлення строку для подання таких доказів, мотивуючи його тим, що відповідні докази отримані від перевізника вже після подання позову, а акт звірки - після повернення керівника із відпустки, оскільки відповідний акт в електронному вигляді зберігався на робочому комп`ютері керівника (а.с.112).

Копії долучених до пояснення доказів позивач відповідачу не направив, оскільки відповідач, в порушення вимог ч.6 ст.6 ГПК України, не зареєстрував електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, тому, в силу абз.2 ч.7 ст.42 ГПК України, позивач звільнений від обов`язку надсилати відповідачу копії вказаних доказів, що направлені ним суду в електронній формі з використанням електронного кабінету.

Ухвалою від 07.10.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, судом визнано причини неподання письмових пояснень та доказів поважними, прийнято докази, що долучені до таких пояснень (а.с.115-118).

Задовольняючи клопотання про прийняття доказів, наданих позивачем, а також пояснення, суд керувався ч.8 ст.80, ч.5 ст.161 ГПК України та врахував, що надання додаткових пояснень з відповідними доказами обумовлено необхідністю пояснити обставини укладення договору та виконання зобов`язань за ним, враховуючи запитання суду під час підготовчого засідання.

Відповідач правом подати відзив на позов у встановлений судом строк, перебіг якого починається з моменту проставлення відділенням поштового зв`язку відмітки про відсутність відповідача за місцем реєстрації - 12.09.2024, не скористався; заяв про продовження встановленого судом строку відповідач не подавав.

Як установлено ч. 1 ст.118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані у справі докази, судом встановлені наступні обставини.

Як повідомив представник позивача в судовому засіданні, підписаний та скріплений печаткою позивача договір від 25.06.2024 №ДЖ-135 поставки нафтопродуктів (далі - договір; а.с.8-10) передано відповідачу, який його підписав, скріпив печаткою та передав засобами факсимільного зв`язку 25.06.2024; у письмовій формі даний договір на адресу позивача не надходив, тому не може бути наданий на вимогу суду як письмовий доказ.

Поряд з цим, судом встановлено, що відповідний договір у подальшому підписано сторонами у електронній формі 17.07.2024, про що свідчить протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 03.10.2024 (а.с.86-90, 94).

Відповідно до п.1.1 договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця нафтопродукти - дизельне паливо, паливо для реактивних двигунів, бензини марки А-92, А-95, газ вуглеводневий скраплений, масла та інше, а покупець - прийняти товар та сплатити за нього.

Як вбачається з п. 2.1 договору: постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар у відповідності з цим договором; у разі, якщо постачання здійснюється на умовах передплати, заявка покупця на поставку товару підлягає виконанню постачальником не раніше оплати товару покупцем; під час передачі нафтопродуктів постачальник надає покупцю документи, що посвідчують якість товару.

Пунктом 2.2 договору закріплено, що до обов`язків покупця віднесено: надання постачальнику заявку на відвантаження товару за формою, узгодженою сторонами в додатку №1 до цього договору, протягом робочого дня, але не пізніше 16:00 годин; приймати товар в кількості, зазначеній в товаросупровідних документах; своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений постачальником товар, а також витрати, пов`язані з транспортуванням товару.

У п.2.3 договору визначено, що документи, які відправлені факсом чи електронною поштою, мають повну юридичну силу до моменту обміну оригіналами, породжують права та обов`язки для сторін, можуть бути подані в судові інстанції в якості належних доказів і не можуть заперечуватись стороною, від імені якої вони були відправлені.

Товар постачається покупцю на умовах: FCA, DDP, CPT, EXW згідно «Інкотермс-2010» згідно заявки покупця. При тлумаченні умов постачання за цим договором мають силу Офіційні правила тлумачення торгівельних термінів Міжнародної торгівельної палати «Інкотермс» в редакції 2010 року: в разі розбіжності між положеннями цього договору та «Інкотермс-2010», превалюють положення договору (п.3.1 договору).

Відповідно до пп.3.2.1 п.3.2 договору: постачання здійснюється окремими партіями на підставі даних заявки покупця; заявка на постачання надається покупцем за формою, визначеною в додатку №1 до цього договору, в письмовій формі, а електронною поштою - на електронну адресу, вказану в договорі. За умовами, вказаними у такому підпункті договору, заявка має містити дані про: найменування та код ЄДРПОУ адресата заявки; найменування, асортимент товару; кількість (об`єм) товару; умови постачання згідно Інкотермс-2010 та пункт передачі товару покупцю; бажані терміни постачання (дату відвантаження). Таким пунктом договору визначено, що при постачанні на умовах FСА згідно Інкотермс-2010, покупець зобов`язаний в заявці вказати інформацію про перевізника (експедитора), який буде виконувати перевезення товару із зазначенням найменування перевізника, номеру транспортного засобу, ПІБ водія автотранспорту.

В силу п.3.2 договору, на час дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», форма заявки до договору може відрізнятись від форми, визначеної в додатку №1, але заявка повинна містити усі істотні умови, передбачені пп.3.2.1 цього договору.

Згідно пп.3.2.5 п.3.2 договору: предмет поставки, асортимент, кількість товару та ціна й умови поставки партії товару є остаточно погодженими на підставі даних, вказаних у заявці покупця та рахунку-фактурі постачальника: якщо поставка здійснюється на умовах передплати (п.5.2 договору) - у разі оплати покупцем товару; якщо поставка здійснюється на умовах відстрочки платежу (п.5.3 договору) - у разі підписання покупцем (перевізником/експедитором) товарно-транспортної накладної та/або видаткової накладної про отримання товару.

У пункті 3.4 договору визначено, що датою поставки товару вважається: при базисі постачання FCA, CPT, DDP - дата, зазначена у видатковій накладній на товар та/або в товарно-транспортній накладній на товар (пп.3.4.1 договору); при базисі постачання EXW - дата, зазначена у видатковій накладній на товар та/або в акті приймання-передачі товару (пп.3.4.2 договору).

Товар вважається поставленим постачальником і прийнятим покупцем по кількості і якості, а право власності на товар, ризики втрати та порчі товару є такими, що перейшли від постачальника до покупця з дати поставки, передбаченої п.3.4 договору (п.3.5 договору).

Як визначено п.п.5.1-5.3 договору: ціна на товар, що буде постачатися окремими партіями на підставі цього договору, є договірною та буде визначатися сторонами на підставі сплачених покупцем рахунків-фактур, згідно заявок покупця на поставку товару; покупець здійснює 100% передплату за товар шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника до моменту поставки товару згідно рахунку-фактури постачальника; постачальник має право відвантажити покупцю товар без передплати; сторони домовилися, що у такому випадку покупець зобов`язується сплатити за поставлений товар на підставі договору протягом 3 банківських днів з дати поставки товару, визначеної п.3.4 договору.

Пунктом 9.1 договору встановлено, що договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 25.06.2025, а в частині взаєморозрахунків - до їх повного завершення; закінчення строку дії договору не звільняє винну сторону від відповідальності за його невиконання (п.9.1 договору).

Відповідно до п.п.9.2-9.4 договору: всі повідомлення, що направляються сторонами одна одній у зв`язку з виконанням умов цього договору, якщо інше не передбачено умовами договору, повинні бути здійснені у письмовій формі, скріплені підписом уповноваженої особи і печаткою відповідної сторони, і вважатимуться поданими належним чином, якщо вони відправлені рекомендованим листом, доставлені особисто за місцезнаходженням сторін, зазначеним у цьому договорі, або відправлені електронною поштою; відправлені електронною поштою документи мають повну юридичну силу до моменту обміну оригіналами; надання та приймання заявок, рахунків-фактур, довіреностей та інших документів і повідомлень сторін, які підтверджують діяльність сторін по цьому договору, здійснюються сторонами з використанням наступних адрес електронної пошти: продавця - , покупця ; документообіг між сторонами здійснюється за допомогою засобів поштового, електронного, факсимільного або кур`єрського зв`язку; сторони домовилися, що оригінали документів можуть бути отримані ними після проведення поставки; сторони домовилися, що у випадку не отримання оригіналів документів по поставці, належним доказом факту поставки та отримання товару покупцем є відповідні копії провізних документів - товарно-транспортна накладна та інші підтверджуючі документи надані перевізниками, які забезпечували транспортування товару.

Додатком №1 до договору визначена типова форма заявки на поставку нафтопродуктів автомобільним транспортом відповідно до договору від 25.06.2024 №ДЖ-135 (а.с.10, зворот; а.с.91).

На підтвердження виконання своїх зобов`язань за договором в частині поставки товару позивач надав видаткові накладні, які підписані сторонами електронним цифровим підписом, на загальну суму 2 772 225,28грн, а саме від:

- 25.06.2024 №3634 на суму 1 348 503,38грн (а.с.11, а.с.92);

- 26.06.2024 №3650 на суму 1 423 721,90грн (а.с.11,зворот а.с.93).

Як вбачається зі змісту вказаних видаткових накладних, підставою їх складання є договір від 25.06.2024 №ДЖ-135 та замовлення від 25.06.2024 №1403.

Позивачем виставлений відповідачу рахунок на оплату від 25.06.2024 №1403 на суму 2 772 225,28грн (а.с.12).

Також, на підтвердження виконання зобов`язання з поставки товару, вказаного у згаданих накладних, позивач надав товаротранспортні накладні, що підтверджують передачу нафтопродуктів перевізнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «УКР-ТРАНС-ЛОГІСТИКА» для доставки відповідачу, а саме від; 25.06.2024 №0013; 26.06.2024 №0036 (а.с.102; 105).

Окрім того, між позивачем та перевізником підписано акти наданих послуг щодо перевезення вантажів від: 26.06.2024 №687 на суму 54 536,40грн; 27.06.2024 №688 на суму 57 578,40грн (а.с.103; 106). На оплату послуг перевезення позивачу перевізником виставлені рахунки на оплату від: 25.06.2024 №678 на суму 54 536,40грн; 26.06.2024 №679 на суму 57 578,40грн (а.с.104; 107).

За фактом поставки товару позивач зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджено квитанціями, податкові накладні від: 25.06.2024 №478 на суму 1 348 503,38грн; 26.06.2024 №479 на суму 1 423 721,90грн (а.с.96-101). Окрім того, щодо відповідних поставок позивачем надані акцизні накладні форми «П», реєстрація яких підтверджена відповідними квитанціями від: 25.06.2024 №678; 26.06.2024 №696 (а.с.76-858).

Як вбачається з претензії від 17.07.2024 №1 (вих.№1707/1), позивач вимагав від відповідача сплатити боргу за поставлений товар у розмірі 2 772 225,28грн (а.с.13-14).

В якості доказів направлення вказаної претензії позивач надав: поштову накладну №153, опис вкладення до відправлення, прийнятого за такою накладною, та фіскальний чек від 17.07.2024 щодо оплати послуг пересилання відправлення (а.с.15; 38-39).

Згідно акту від 02.07.2024 №612 звірки взаємних розрахунків за червень 2024 року, який підписано сторонами 17.07.2024 шляхом накладення електронного цифрового підпису, борг за товар, поставлений відповідно до вказаних вище видаткових накладних, складає 2 772 225,28грн (а.с.108-111).

На підтвердження того, що оплата за поставлений товар від відповідача не надходила, позивач надав:

- довідку АТ «ОТП Банк» від 31.07.2024 вих.№029-01-029-3-029-3/196-БТ, відповідно до якої за період з 25.06.2024 по 29.07.2024 перерахування грошових коштів з поточного рахунку НОМЕР_1 ТОВ «Петрол-Маркет-Групп» на користь ТОВ «Джетлайн» не здійснювалося (а.с.33);

- довідку АТ «ОТП Банк» від 31.07.2024 вих.№029-01-029-3-029-3/197-БТ, яка свідчить про те, що за період з 25.06.2024 по 29.07.2024 перерахування грошових коштів на поточний рахунок ТОВ «Джетлайн» в національній валюті НОМЕР_1 ТОВ «Петрол-Маркет-Групп» не здійснювалось (а.с.34);

- довідку АТ «ПУМБ» від 31.07.2024 вих.№КІЕ-07.8/3521, зі змісту якої вбачається, відсутність платежів від ТОВ «Джетлайн» на користь ТОВ «Петрол-Маркет-Групп» у період з 25.06.2024 по 29.07.2024 (а.с.35);

- довідку АТ «ПУМБ» від 31.07.2024 вих.№КІЕ-07.8/3520 щодо відсутності фактів надходження коштів від ТОВ «Петрол-Маркет-Групп» на користь ТОВ «Джетлайн» у період з 25.06.2024 по 29.07.2024 (а.с.36).

Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач стверджує про наявність у відповідача боргу за поставлений товару у розмірі 2 772 225,28грн.

Предметом спору в даній справі є наявність у відповідача обов`язку розрахуватись за поставлений товар.

Заявлені вимоги є мотивованими з наступних підстав.

Згідно ч.7 ст.179 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Договір є видом правочину, що вбачається із змісту ч.2 ст.202 ЦК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами.

Як визначено ч.1 ст.207 ЦК України: правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами; у разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

В силу ч.2 ст.207 ЦК України: правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами); правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Частиною 2 ст.180 ГК України передбачено, що: господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов; істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Аналогічні положення визначені ч.1 ст.638 ЦК України.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст.638 ЦК України).

Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору (ч. 1 ст. 641 ЦК України).

Як визначено ч.1 ст.642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Відповідно до ч.2 ст.642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Не зважаючи на те, що після передачі позивачем відповідачу підписаного договору в письмовій формі, відповідач, хоч і не повернув позивачу підписаного примірника договору, щоб засвідчувало його волю на прийняття пропозиції позивача, а лише направив його факсову копію та у подальшому не передав підписаний договір у письмовій формі позивачу, вважати такий договір неукладеним у суду підстав не має, оскільки відповідач вчинив конклюдентні дії, що засвідчує його згоду на укладення відповідного договору,- прийняв товар відповідно до вищевказаних видаткових накладних, у яких є посилання на такий договір, а також враховуючи підписання сторонами в електронній формі відповідного договору у подальшому - після фактичного виконання зобов`язань за ним позивачем щодо передачі товару відповідачу.

Зазначений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань в силу ст.ст.173, 174, ч.1 ст.175 ГК України.

Так, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ч.1 ст.175 ГК України.

Згідно ч.1 ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, як установлено ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи зміст зобов`язань сторін за договором, такий договір містить загальні положення щодо організації майбутніх поставок товару, однак, сам по собі не є договором поставки, оскільки містить лише перелік найменувань товару, що може поставлятись на умовах такого договору, за заявками відповідача, прийнятими позивачем, однак, не містить кількості певного товару, що має поставити позивач відповідачу.

Так, згідно ч.1 ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець - прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ч.1 ст.266 ГК України предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках; предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками. Частиною 2 цієї статі визначено, що загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом.

Між тим, укладений договір не містить загальної кількості товарів, що мають постачатись за договором, а лише містить узагальнюючий їх асортимент. Поряд з цим, у суду відсутні підстави вважати, що між сторонами не виникло відносин з поставки певних партій товару, що здійснювалась на загальних умовах, визначених укладеним договором, оскільки наявність таких відносин підтверджується конклюдентними діями сторін - передачею такого товару відповідачу позивачем та прийняття його відповідачем без зауважень (у т.ч. щодо кількості, асортименту тощо), що підтверджено видатковими накладними, актом звірки.

Схоже із ст.265 ГК України визначення надано і ст.712 ЦК України, відповідно до якої продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.2 ст.712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 662 ЦК України визначено, що: продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу; продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Як визначено ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Отже, за загальним правилом, визначеним ч.1 ст.692 ЦК України, яким установлена черговість виконання взаємних зобов`язань, виконання зобов`язання з передачі товару передує виконанню зобов`язання з оплати. Між тим, договором сторони визначили як право відповідача здійснити оплату товару до його поставки - передачі товару (п.5.2), так і право позивача поставити товар без передплати.

З урахуванням умов договору, враховуючи виконання позивачем зобов`язання з поставки товару, відповідач мав оплатити товар, переданий йому позивачем у строк, встановлений п.5.3 договору - протягом 3 (трьох) банківських днів, а саме за видатковою накладною від:

- 25.06.2024 №3634 - до 28.06.2024 включно;

- 26.06.2024 №3650 - до 01.07.2024 включно (оскільки 28-29.06.2024 неробочі дні).

Доказів оплати товару, переданого за вищевказаними видатковими накладними у визначені строки, відповідач не надав під час розгляду справи.

Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання з оплати поставленого товару у встановлений строк, він є таким, що порушив взяті на себе зобов`язання.

В силу ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За таких обставин, вимоги про стягнення з відповідача 2 772 225,28грн основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки заявлені вимоги задоволено повністю, позивачу підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача судовий збір у розмірі 33 266,70грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕТРОЛ-МАРКЕТ-ГРУПП» (ідентифікаційний код 44061366; 08310, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с.Петропавлівська Борщагівка(з), вул. Соборна, буд. 10Б, Н.П.110) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖЕТЛАЙН» (ідентифікаційний код 44058568; 01010, м. Київ, пров. Хрестовий, буд. 2, оф. 401) 2 772 225,28грн основного боргу, а також 33 266,70грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст.257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 15.10.2024.

Суддя А.Р. Ейвазова