ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2024 р. Справа № 924/590/24

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Музики М.В., за участю секретаря судового засідання Андрєєва В.І., розглянувши справу

за позовом заступника керівника Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, м. Хмельницький, в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

до Старокостянтинівської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький

про витребування на користь держави частини земельної ділянки військового містечка №2, площею 0,1 га (кадастровий номер :01:007:0047), якій присвоєно поштову адресу: пров. Покришкіна, 58, у м. Старокостянтинові Хмельницької області,

представники сторін:

позивача: Панасюк В.В. - згідно довіреності від 08.11.2023 року ( в режимі ВКЗ);

відповідача: не з`явився;

третьої особи: Ковальчук В.М. - згідно наказу №90 від 25.08.2023 року;

прокуратури: Манзелевський Ю.В. - згідно посвідчення від 11.04.2023 року;

ВСТАНОВИВ:

прокурор в інтересах позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить витребувати на користь держави частину земельної ділянки військового містечка № НОМЕР_1 , площею 0,1 га (кадастровий номер :01:007:0047), якій присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 .

Вимоги мотивує тим, що Старокостянтинівською міською радою прийнято рішення про віднесення 115000 м. кв. земель оборони за адресою: м. Старокостянтинів, пров. Покришкіна, 58, до земель комунальної власності, та про поділ вказаної земельної ділянки на 81 земельну ділянку, в тому числі, на спірну у даній справі. В подальшому, вищевказані рішення відповідача визнано недійсними в судовому порядку та встановлено обставини прийняття Старокостянтинівською міською радою рішень щодо земельної ділянки державної власності, яка належить до земель оборони, за відсутності доказів відмови попереднього користувача від земельних ділянок, а також за відсутності підстав для переходу права землекористування, з порушенням порядку встановлення і зміни цільового призначення земель.

Перебування спірної земельної ділянки в межах земельною ділянки площею 11,5 га, якою незаконно розпорядився відповідач, на переконання прокурора, підтверджується експертним висновком, згідно якого земельна ділянка з кадастровим номером :01:007:0047 повністю накладається на земельну ділянку військового містечка №2, що перебуває в постійному користуванні Хмельницької КЕЧ району. Оскільки ні Міністерством оборони України, ні Кабінетом Міністрів України не надавалась згода на вилучення земель оборони, прокурор просить витребувати спірну земельну ділянку від міської ради на користь держави в особі МО України.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 26.06.2024 року відкрито провадження у справі за позовом заступника керівника Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, м. Хмельницький, в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Старокостянтинівської міської ради про витребування на користь держави частини земельної ділянки військового містечка № НОМЕР_1 , площею 0,1 га (кадастровий номер :01:007:0047), якій присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 , призначено підготовче засідання; залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький.

Ухвалою суду від 20.08.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу №924/590/24 до судового розгляду по суті на 03.09.2024 року.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Музики М.В. судове засідання, призначене на 03.09.2024 року, не відбулося, про що відповідно до п. 4.3.5. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Господарському суді Хмельницької області сформовано довідку про неможливість проведення судового засідання, яку долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 01.10.2024 року, у зв`язку з усуненням обставин тимчасової непрацездатності судді Музики М.В., призначено судове засідання на 15.10.2024 року.

Прокурор та позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримали, просять суд витребувати спірну земельну ділянку.

Відповідач не скористався правом участі свого представника під час судового розгляду спору, відзиву на позов не подав; належним чином повідомлений про час та місце судових засідань, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку ухвал суду в Електронний кабінет міської ради в ЄСІТС. У заяві від 15.10.2024 року просить здійснювати розгляд справи без участі представника міської ради, позовні вимоги не визнає.

Судом враховується, що за положеннями частини другої статті 14 ГПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини третя статті 13 ГПК України).

Відповідно до частини дев`ятої статті 165, частини другої статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач у строк, встановлений судом, відзиву на позов не подав, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними матеріалами.

Представник третьої особи в судовому засіданні та у письмових поясненнях повністю підтримав позовні вимоги та просить суд їх задовольнити. Наголошує, що спірна земельна ділянка є земельною ділянкою державної форми власності та військовим майном, що перебуває у постійному користуванні установи Міністерства оборони України та за яку третя особа сплачує земельний податок.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Згідно інформації з Державного земельного кадастру, у ньому зареєстровано земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :01:007:0047 за адресою: м. Старокостянтинів, пров. Покришкіна, 58. Форма власності - комунальна.

Рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської районної ради народних депутатів від 10.06.1980 року №109 "Про видачу державного акту на право користування землею Хмельницькій КЕЧ району на містечка №1, 2, 3, 8, 9, 10, 6, які розміщені на території м. Старокостянтинова Хмельницької області", затверджено матеріали з видачі державного акту на право користування землею Хмельницькій КЕЧ району на землі містечок №1, 2, 3, 8, 9, 10, 6, якими передбачено, що загальна площа в границях плану становить 413,6 га; площа, що закріплюється за Хмельницькою КЕЧ району - 408,0 га. Дозволено виготовити державний акт на право користування землею Хмельницькій КЕЧ району Хмельницькому філіалу Інституту "Укрземпроект". Покладено відповідальність за збереження межових знаків, які встановлено в натурі по окружній межі, на Хмельницьку КЕЧ району.

Відповідно до державного акта на право користування землею №041671, виданого Хмельницькій КЕЧ району, розміщеної в місті Старокостянтинові Хмельницької області, виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради народних депутатів, за землекористувачем закріплюються у безстрокове і безплатне користування 408,0 га землі в межах згідно з планом землекористування. Земля надана для державних потреб.

До акту додано копію плану землекористування з описом суміжних земель.

05.01.2018 року Старокостянтинівська міська рада прийняла рішення №5/26/VII "Про проведення інвентаризації земель житлової та громадської забудови комунальної власності м. Старокостянтинів", яким відповідно до ст. ст. 12, 117 Земельного кодексу України, ст. ст. 19, 26, 35 Закону України "Про землеустрій", постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 №513 "Про затвердження порядку проведення інвентаризації земель", з метою сприяння соціально - економічному розвитку міста та керуючись п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування України", вирішила провести роботи з інвентаризації земель житлової та громадської забудови комунальної власності міста Старокостянтинів загальною орієнтовною площею 115000 м.кв. згідно додатку (п. 1); технічну документацію із землеустрою з інвентаризації земель житлової та громадської забудови комунальної власності розробити з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою (п. 2); розроблену технічну документацію із землеустрою з інвентаризації земель подати на розгляд та затвердження у встановленому законом порядку (п. 3).

Рішенням Старокостянтинівської міської ради від 11.07.2018 року №44/29/VII на підставі ст. ст. 40, 118, 120 Земельного кодексу України, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель житлової та громадської забудови комунальної власності стосовно розташованої по пров. Покришкіна, 58 земельної ділянки площею 115000 м.кв.

Рішенням Старокостянтинівської міської ради від 16.11.2018 року №17 п. 1/31/VII "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки", керуючись ст. ст. 40, 79-1, 118 Земельного Кодексу України, ст. 25 Закону України "Про землеустрій", п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", вирішено здійснити реєстрацію права власності за Старокостянтинівською міською радою на розташовану по пров. Покришкіна, 58 земельну ділянку; площею 115000 м.кв. (кадастровий номер :01:007:0038; категорія земель - землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам)) (п. 1) та надати територіальній громаді м. Старокостянтинів в особі Старокостянтинівської міської ради дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, розташованої по пров. Покришкіна, 58 (п. 2).

Згідно рішення Старокостянтинівської міської ради від 24.05.2019 року №14 п.6/34/VII про внесення змін та доповнення п. 1 рішення міської ради від 21 грудня 2018 року №23/32/VII "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки", ним затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу розташованої по пров. Покришкіна, 58 земельної ділянки загальною площею 115000 м.кв. КВЦПЗ: 16.00 - землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам); кадастровий номер :01:007:0038) на окремі земельні ділянки, в тому числі, земельну ділянку №10 площею 1000 кв.м. (кадастровий номер :01:007:0047).

Відповідно до висновку експерта від 20.09.2021 року №2449/2718-2882/21-26, складеного за результатами проведення комплексної експертизи з питань землеустрою, земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи у кримінальному провадженні №0000049, Державний акт серії Б №041671 на право постійного користування земельною ділянкою КЕВ м. Хмельницький відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування на момент його виготовлення. При цьому, земельна ділянка площею 11,50 га (координати поворотних точок меж земельної ділянки кадастровий номер :01:007:0038 (віднесена до архіву) та земельна ділянка кадастровий номер :01:007:0050 площа 9,9852 га (яка поділена та віднесена до архіву входить до площі 11,50 га, земельної ділянки кадастровий номер :01:007:0038) повністю накладається (нашаровується) на земельну ділянку площею 61,1667 га, військового містечка №2, яка входить до Державного акту серії Б №041671 від 1980 року на право користування землею Хмельницькій КЕЧ району, розміщеної в місті Старокостянтинів, площею 408,0 га для державних потреб, розроблений на підставі рішення Старокостянтинівської районної ради №109 від 10.06.1980 року.

Так, експертом під час дослідження другого питання експертизи встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:007:0047 повністю накладається (нашаровується) на земельну ділянку площею 61,1667 га, військового містечка №2, яка входить до Державного акту серії Б №041671 від 1980 року на право користування землею Хмельницькій КЕЧ району розміщеної в місті Старокостянтинів, площею 408,0 га, для державних потреб, розробленого на підставі рішення Старокостянтинівської районної ради №109 від 10.06.1980 року (аркуші 58-59 експертного висновку).

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 12.01.2023 року у справі №924/521/21, яке набрало законної сили, визнано недійсними рішення Старокостянтинівської міської ради від 05.01.2018 року №5/26/VII "Про проведення інвентаризації земель житлової та громадської забудови комунальної власності м. Старокостянтинів", рішення Старокостянтинівської міської ради від 11.07.2018 року №44/29/VII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель житлової та громадської забудови комунальної власності м. Старокостянтинів (розробленої на підставі рішення від 05 січня 2018 року №5/26/VII), рішення Старокостянтинівської міської ради від 16.11.2018 року №17 п. 1/31/VII "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки".

Рішення суду мотивоване тим, що Старокостянтинівською міською радою прийнято рішення щодо земельної ділянки державної власності, яка належить до земель оборони, за відсутності доказів відмови попереднього користувача від земельних ділянок, а також за відсутності підстав для переходу права землекористування та з порушенням порядку встановлення і зміни цільового призначення земель.

Відповідно до Положення про Квартирно-експлуатаційний відділ міста Хмельницький (нова редакція, 2024 рік), затвердженого Наказом командувача Сил логістики Збройних Сил України від 29.05.2024 №174, Квартирно-експлуатаційний відділ міста Хмельницький (КЕВ) є органом управління, який входить до структури Сил логістики Збройних Сил України, та створений з метою організації виконання завдань квартирно-експлуатаційного забезпечення військових частин, закладів, установ та організацій (військових частин) Міністерства оборони України та Збройних Сил України дислокованих у гарнізонах Хмельницького та Шепетівського районах Хмельницької області (зона відповідальності) у мирний час та на особливий період.

КЕВ безпосередньо підпорядковано командувачу Сил логістики Збройних сил України. Центральне управління інженерно-інфраструктурного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснює координацію, спрямування та контроль за діяльністю КЕВ.

Хмельницька спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Західного регіону звернулась до Міністерства оборони України з листом від 03.08.2022 року, у якому просить повідомити прокуратуру про подання міністерством позовних заяв, спрямованих на повернення земельних ділянок за адресою: м. Старокостянтинів, пров. Покришікіна, 58 (в тому числі, з кадастровим номером :01:007:0047) законним користувачам, та також про вжиття інших заходів, направлених на відшкодування завданих та вищевказаних обставин збитків.

У відповідь Міністерство оборони України у листі від 10.11.2022 року повідомило Хмельницьку спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Західного регіону про те, що КЕВ м. Хмельницький вчиняються заходи щодо скасування рішень Старокостянтинівської міської ради, якими незаконно виведено з земель державної власності (земель оборони) належні КЕВ м. Хмельницького земельні ділянки. У разі пред`явлення прокуратурою позову до суду, участь уповноваженого представника Міністерства оборони України у суді буде забезпечено.

Прокуратурою надіслано позивачу повідомлення від 08.09.2022 року про звернення до Господарського суду Хмельницької області із позовами про витребування із незаконного володіння земельних ділянок, в тому числі, з кадастровим номером :01:007:0047.

З вищевикладеного, прокурор в інтересах позивача звернувся з даним позовом до суду.

Позиція суду.

Щодо звернення прокурора в інтересах держави в особі позивача з даним позовом до суду.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

В розумінні положень статей 53, 73, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор в кожному конкретному випадку при зверненні до суду з позовом повинен:

- довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави, зазначити, в чому полягає порушення матеріальних або інших інтересів держави, необхідність їх захисту, навести та обґрунтувати підстави для здійснення представництва інтересів держави в суді,

- визначити орган, уповноважений державою на здійснення відповідних функції у спірних правовідносинах, навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду,

- надати належні та допустимі докази здійснення прокурором повідомлення на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду від його імені, а також надати докази того, що суб`єкт владних повноважень не здійснює або здійснює неналежним чином захист інтересів держави.

У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 р. у справі про представництво інтересів в арбітражному судочинстві, вказано на те, що поняття "інтереси держави" є оціночним і у кожному конкретному випадку прокурор самостійно визначає, в чому саме відбулося або має відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту.

Як слідує з матеріалів справи, підставою звернення прокурора з позовом у даній справі вказано на обставини незаконного розпорядження земельною ділянкою, яка належить до земель оборони.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України", військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України

Згідно ст. 2 вказаного Закону, Міністерство оборони України як центральний орган управління Збройних Сил України здійснює відповідно до закону управління військовим майном, у тому числі закріплює військове майно за військовими частинами (у разі їх формування, переформування), приймає рішення щодо перерозподілу цього майна між військовими частинами Збройних Сил України, в тому числі у разі їх розформування.

В ст. 10 Закону України "Про оборону України" передбачено, що Міністерство оборони України як центральний орган виконавчої влади забезпечує проведення в життя державної політики у сфері оборони, функціонування, бойову та мобілізаційну готовність, боєздатність і підготовку Збройних Сил України до здійснення покладених на них функцій і завдань. Здійснює управління переданим Міністерству оборони України військовим майном і майном підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління.

Відповідно до пункту 5 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 № 671, Міністерство оборони України з метою організації своєї діяльності забезпечує в установленому порядку самопредставництво Міноборони в судах та інших органах через осіб, уповноважених діяти від його імені, у тому числі через посадових (службових) осіб юридичної служби Міноборони або інших уповноважених осіб, а також забезпечує представництво інтересів Міноборони в судах та інших органах через представників.

Таким чином, Міністерство оборони України є уповноваженим державою органом управління військовим майном, у тому числі, щодо земельних ділянок державної власності.

Як встановлено судом, прокурор листом від 03.08.2022 р. року повідомив Міністерство оборони України про наявність правопорушень в питанні щодо землекористування земельними ділянками за адресою по провулку Покришкіна, 58 у м. Старокостянтинові та про необхідність вжиття заходів захисту інтересів держави, у тому числі, шляхом пред`явлення позову.

Міністерство оборони України з моменту отримання зазначеного листа не зверталось з позовною заявою про захист своїх порушених прав та законних інтересів у даних правовідносинах та про намір вжиття заходів судового захисту прокуратуру не повідомляло.

08.09.2022 року прокурор направив Міністерству оборони України повідомлення в порядку ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Суд враховує, що невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо про можливе порушення інтересів держави, є бездіяльністю такого органу

З викладеного прокурор дотримався порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", тоді як Міністерство оборони України протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернулось до суду з позовом в інтересах держави, що є достатнім аргументом для підтвердження підстав для представництва.

Таким чином, прокурор належним чином обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави у суді, вказав, у чому полягає порушення інтересів держави та правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Щодо суті спору.

За змістом статті 14 Конституції України, з якою кореспондуються положення частин першої та другої статті 373 Цивільного кодексу України та статті 1 Земельного кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (частина перша статті 3 Земельного кодексу України).

За змістом частини першої статті 92, частини другої статті 95 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без установлення строку. Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, установленому законом.

Відповідно до частин першої - третьої статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Положеннями частини четвертої статті 84 Земельного кодексу України унормовано, що до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі оборони.

Відповідно до статті 77 Земельного кодексу України, яка кореспондується із статтею 1 Закону України "Про використання земель оборони", землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно законодавства України.

За змістом статті 14 Закону України "Про Збройні Сили України" земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належить їм на праві оперативного управління.

Відповідно до абзацу 3 частини п`ятої статті 20 Земельного кодексу України земельні ділянки, що належать до земель оборони, використовуються виключно згідно із Законом України "Про використання земель оборони".

Згідно п. 1.2. Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення збройних сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 03.07.2013 №448, військове містечко - майновий комплекс будівель, споруд, іншого нерухомого військового майна разом з казарменим фондом, житловим фондом, об`єктами соціально-культурного призначення, комунальними спорудами та інженерними мережами, які використовуються для його обслуговування, розміщений на відокремленій земельній ділянці, яка належить до категорії земель оборони.

У п. 5.14 Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення збройних сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 03.07.2013 №448, передбачено, що фонди військових містечок та земельні ділянки обліковуються у КЕВ.

З матеріалів справи стверджується та не заперечується сторонами, що за третьою особою обліковуються фонди військових містечок та земельні ділянки земель оборони, які надано у постійне користування відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії Б №041671 від 1980 року, виданого виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради народних депутатів (із відповідним планом землекористування), на земельну ділянку площею 408 га.

В подальшому, Старокостянтинівською міською радою прийнято рішення від 05.01.2018 року №5/26/VII "Про проведення інвентаризації земель житлової та громадської забудови комунальної власності м. Старокостянтинів", від 11.07.2018 року №44/29/VII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель житлової та громадської забудови комунальної власності м. Старокостянтинів (розробленої на підставі рішення від 05 січня 2018 року №5/26/VII), від 16.11.2018 року №17 п. 1/31/VII "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки".

Вказаними рішеннями віднесено земельну ділянку площею 11,5 га до земель комунальної власності, присвоєно їй поштову адресу, та поділено на 81 земельну ділянку, в тому числі, спірну у даній справі площею 0,1 га з кадастровим номером :01:007:0047.

Згідно висновку експерта від 20.09.2021 року №2449/2718-2882/21-26, складеному за результатами проведення комплексної експертизи з питань землеустрою, земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи у кримінальному провадженні №0000049, спірна у даній справі земельна ділянка повністю накладається (нашаровується) на земельну ділянку площею 61,1667 га, військового містечка № 2, яка входить до Державного акта серії Б №041671 від 1980 року на право користування землею Хмельницькій КЕЧ району, знаходиться у межах м. Старокостянтинів.

Суд враховує, що відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Положеннями ч. 3 ст. 98 ГПК України визначено, що висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

При перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи. Наведене свідчить про те, що висновок експерта є рівноцінним з іншими видами доказів і не має заздалегідь установленої сили.

У постанові Верховного Суду від 23.01.2020 р. у справі № 918/36/19 зазначено, що при вирішенні господарських спорів може бути досліджений і висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної. Висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи оцінюється господарським судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах як доказ зі справи, за умови, що цей висновок містить відповіді на питання, які виникають у такому спорі, і поданий до господарського суду в належним чином засвідченій копії.

Таким чином, висновки експерта, виконані у кримінальному провадженні, можуть враховуватись у якості допустимих доказів судами інших юрисдикцій. При цьому такий висновок є рівноцінним з іншими видами доказів, не має заздалегідь установленої сили та підлягає оцінці разом з іншими доказами у справі.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 10.01.2024 р. у справі №911/2653/17 (756/15873/16), суд, надаючи оцінку висновку експерта у кримінальному провадженні, у якому не зазначено, що він підготовлений для подання до суду, взяв до уваги такий висновок та наголосив, що він стосується предмета доказування, відповідає вимогам ст. 98 ГПК України і підготовлений у рамках кримінального провадження судовим експертом НДЕКЦ.

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 461/3675/17, чинне процесуальне законодавство не встановлює заборони можливості використання під час розгляду справи доказів, отриманих в межах інших проваджень. Докази, зібрані у межах кримінального провадження, можуть бути використані як докази у справі, яка переглядається, якщо відповідні дані стосуються предмета доказування. Достовірність і достатність таких доказів суд оцінює з урахуванням обставин конкретної справи.

Із висновку експерта Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 20.09.2020 року слідує, що експерт попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, жодних обставин неможливості або неповноти дослідження питання накладення спірної земельної ділянки на землі оборони експертом не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що у розумінні положень ГПК України висновок експертизи № 2449/2718-2882/21-26 від 20.09.2020 року, яким підтверджується те, що спірна у даній справі земельна ділянка накладається на земельну ділянку площею 61,1667 га, військового містечка № 2, що входить до Державного акта серії Б №041671 від 1980 року на право користування землею Хмельницькій КЕЧ району, відповідає вимогам, встановленим процесуальним законом для засобів доказування, а відтак суд враховує допустимість такого висновку як доказу у справі.

Жодних доказів припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 0,1 га з кадастровим номером :01:007:0047 КЕВ м. Хмельницький у визначений законодавством спосіб суду не надано.

Відсутність таких доказів та безпідставність оформлення відповідачем права комунальної власності на земельну ділянку площею 11,5 га, яка поділена, в тому числі, на спірну земельну ділянку, також стало підставою для визнання недійсними рішень Старокостянтинівської міської ради від 05.01.2018 року №5/26/VII "Про проведення інвентаризації земель житлової та громадської забудови комунальної власності м. Старокостянтинів", від 11.07.2018 року №44/29/VII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель житлової та громадської забудови комунальної власності м. Старокостянтинів (розробленої на підставі рішення від 05 січня 2018 року №5/26/VII), від 16.11.2018 року №17 п. 1/31/VII "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки", в судовому порядку.

З вказаного суд доходить висновку, що спірна земельна ділянка площею 0,1 га належить до земель оборони, є частиною земельної ділянки, належної Хмельницькій КЕЧ району (на даний час КЕВ м. Хмельницький) на праві постійного користування відповідно до державного акта на право користування землею серії Б № 041671 від 1980 року, та входить до складу земельної ділянки військового містечка № 2.

Проте, станом на даний час така земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі як земельна ділянка комунальної власності, категорія земель: землі житлової та громадської забудови.

Відповідно до частини 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту (статті 15, 16 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 статті 2 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із учасників цивільних відносин є держава Україна, яка згідно зі статтями 167, 170 Цивільного кодексу України набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

За змістом статей 387, 388 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, зокрема, вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Отже, власник майна, який фактично позбавлений можливості володіти й користуватися цим майном в результаті його незаконного вибуття з володіння за наявності певних умов має право витребувати таке майно із чужого володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору (такий правовий висновок наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 916/3727/15).

Сторонами у віндикаційному позові є власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися річчю, але вже й фактично нею не володіє, та незаконний фактичний володілець речі (як добросовісний, так і недобросовісний). Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 15.09.2023 у справі №910/2722/22, від 25.07.2023 у справі №914/106/22, від 27.06.2023 у справі №916/2851/17, від 05.03.2024 у справі №924/1351/20.

З урахуванням установлених обставин того, що земельна ділянка площею 0,1 га з кадастровим номером :01:007:0047 належить до земель оборони, з огляду на відсутність волі держави в особі уповноваженого органу на вибуття спірної земельної ділянки, приймаючи до уваги положення законодавства щодо підстав та обставин витребування майна в порядку, передбаченому статтями 387 і 388 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про ефективність обраного прокурором способу захисту.

Такими чином, позов у справі №924/590/24 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у зв`язку з задоволенням позову. При цьому судом враховується, що відповідно до ч. 2, 4 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (зі змінами) (далі - Порядок № 845).

Відповідно до п. 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

В свою чергу, згідно ч. 2 ст. 64 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські, районні в містах (у разі їх створення) ради та їх виконавчі органи самостійно розпоряджаються коштами відповідних місцевих бюджетів, визначають напрями їх використання.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 22 Бюджетного кодексу України головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

Старокостянтинівська міська рада не є головним розпорядником бюджетних коштів, таким розпорядником є саме виконавчий комітет Старокостянтинівської міської ради, який за організаційно-правовою формою є органом місцевого самоврядування. Старокостянтинівська міська рада затверджує місцеві бюджети, уповноважена на здійснення витрат бюджету, але власні фінансові ресурси у останньої відсутні, оскільки фінансові ресурси на виконання статей видатків закріплюються за виконавчими органами відповідних органів місцевого самоврядування (розпорядники, головні розпорядники). Також Старокостянтинівська міська рада не має відкритих рахунків в органах Казначейства України.

З викладеного суд доходить висновку про необхідність стягнення судового збору з відповідача на користь прокуратури через виконавчий комітет Старокостянтинівської міської ради.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 20, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Витребувати в Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області (вул. Острозького, 41, м. Старокостянтинів Хмельницька область, код 36027760) на користь держави в особі Міністерства оборони України (проспект Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03168, код 00034022) частину земельної ділянки військового містечка № НОМЕР_1 , площею 0,1 га, з кадастровим номером :01:007:0047, якій присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1.

Стягнути з Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області (Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. Острозького, 41, код 36027760) через виконавчий комітет Старокостянтинівської міської ради (Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. Острозького, 41, код 04060766) на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону (, отримувач: Державна казначейська служба України, м. Київ, код банку 820172, рахунок UA0082783) 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16.10.2024 року

Суддя М.В. Музика

Віддрук. у 1 прим.: 1 - до справи; сторонам в електронні кабінети