ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" жовтня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3481/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Чуйко О.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Карачковський П.П.;

від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, ) до відповідача Благодійного фонду ПАРУС НАДІЇ (65005, м. Одеса, вул. Балківська, 120/2, ) про стягнення 3819,52грн

ВСТАНОВИВ:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача Благодійного фонду «ПАРУС НАДІЇ» про стягнення 3819,52грн неустойки.

В обґрунтування позову Департамент комунальної власності Одеської міської ради посилається на неналежне виконання Благодійним фондом «ПАРУС НАДІЇ» умов укладеного між сторонами договору оренди №302/2018 від 27.06.2018.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.08.2024 відкрито провадження у справі №916/3481/24, ухвалено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 03.09.2024 о 11:10.

В судовому засіданні від 03.09.2024 було оголошено перерву на 08.10.2024 о 11:00 про що зазначено в протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.09.2024 викликано учасників справи у судове засідання.

В судовому засіданні від 08.10.2024 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі №916/3481/24.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

27.06.2018 між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (позивач, Орендодавець) та Благодійним фондом ПАРУС НАДІЇ (відповідач, Орендар) було укладено договір оренди нежилого приміщення №302/2018 (далі договір), згідно якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування об`єкт комунальної власності - нежитлові приміщення підвалу № 501, загальною площею 18,1 кв.м., що розташовані за адресою: м м. Одеса, вул. Болгарська, 75 (п.1.1 договору).

Відповідно до п.1.3. договору термін дії договору 27.06.2018 27.05.2021.

19.09.2018 між Департаментом комунальної власності Одеської міської та Благодійним фондом ПАРУС НАДІЇ було укладено Додатковий договір №1 яким сторони встановили плату з 27.06.2018 по 31.12.2018 в розмірі 1 грн. в рік за все приміщення без урахування ПДВ та індексу інфляції.

01.04.2019 між Департаментом комунальної власності Одеської міської та Благодійним фондом ПАРУС НАДІЇ було укладено Додатковий договір №1 яким сторони встановили плату з 01.01.2019 по 31.12.2019 в розмірі 1 грн. в рік за все приміщення без урахування ПДВ та індексу інфляції.

27.02.2020 Департамент комунальної власності Одеської міської та Благодійний фонд ПАРУС НАДІЇ уклали Додатковий договір №3 відповідно до умов якого було встановлено плату з 01.01.2020 по 31.12.2020 в розмірі 1 грн. в рік за все приміщення без урахування ПДВ та індексу інфляції, з 01.01.2021 орендна плата встановлена у розмірі 245,13грн без урахування ПДВ та індексу інфляції та є базовою ставкою орендної плати за місяць.

Позивач зазначає, що 01.02.2020 введено в дію новий Закон України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 № 157-ІХ. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», подання заяви на оренду: 1. Потенційний орендар має право подати в ЕТС заяву на оренду майна у випадку, якщо об`єкт оренди був включений до Переліку першого типу згідно з Порядком передачі майна в оренду; 2. Особи, які мають право на отримання майна без проведення аукціону, подають в ЕТС заяву на оренду майна, внесеного до Переліку другого типу, згідно з Порядком передачі майна в оренду. Передача в оренду такого майна здійснюється без проведення аукціону в порядку, встановленому статтею 15 цього Закону; 3. Вимоги до заяви на оренду майна та перелік документів, що подаються разом із такою заявою, визначаються Порядком передачі майна в оренду. Проте, згідно з пп. 1 п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону, юложення ст. 5. 6. 11, 14. ч. 8 ст. 15, ч. 6 ст. 16 цього Закону (в частині роботи ЕТС). які стосуються внесення (включення) та опублікування інформації в ЕТС, подання заяв, у тому числі заяв на оренду, в ЕТС. опублікування в ЕТС Переліків, договорів оренди, укладених без проведення аукціону, змін і доповнень до договорів оренди, вводяться в дію 1 жовтня 2020 року. Подання заяв, у тому числі заяв на оренду, передбачених статтями 6, 11. 14 цього Закону, здійснюється в паперовій або в електронній формі (без використання ЕТС) до моменту введення в дію положень, передбачених цим підпунктом пункту 1 Г рп ьпевих та перехідних положень, тобто до 01.10.2020.

Позивач вказує, що аналізуючи вищевказані норми, відповідач повинен звертатися до позивача про продовження умов договору оренди не в паперовій формі, а вже в електронній формі (з використанням ЕТС). Відповідач подав заявку на продовження договору оренди в електронній формі (з використанням ЕТС) 14.05.2021, ідентифікатор заяви - RGLR001-UА-569 в якій просив включити до другого переліку об`єкт оренди за договором. Оскільки договір оренди №302/2018 від 27.06.2018 було укладено на строк до 27.05.2021, виконуючи вимоги чинного законодавства, відповідач повинен був подати заяву про продовження договору не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди, тобто до 27.02.2021, проте відповідачем було подано заяву 14.05.2021, тобто у порушенні вимог законодавства, а саме 3-х місячного строку. Також відповідачем не було надано орендодавцю звіт про оцінку майна та рецензію на цей звіт.

Як зазначає позивач, відповідно чинному законодавству договір оренди №302/2018 від 27.06.2018 не можливо продовжити, а тому вважається таким, що припинив свою дію. Відповідно до п. 1 ст. 24 Закону, договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його укладено, тобто договір оренди припинив свою дію 27.05.2021, а отже договір оренди нежитлового приміщення №302/2018 від 27.06.2018 вважається завершеним 27.05.2021.

Позивач вказує, що відповідачем повернуто орендоване майно самостійно за актом приймання-передачі 07.12.2021.

Позивач, зазначає, що оскільки договір припинив свою дію 27.05.2021, а відповідач повернув орендоване майно 07.12.2021, позивач, керуючись ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, нарахував відповідачу неустойку в сумі 3 819,52грн за період 28.05.2021 07.12.2021.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача 3 819,52грн неустойки.

Відповідач в засідання суду не з`явився, відзиву на позов не надав, своїм правом на захист не скористався у зв`язку з чим справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

В силу ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Стаття 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначає, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Як видно з матеріалів справи, 27.06.2018 між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди нежилого приміщення №302/2018 відповідно до умов якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування об`єкт комунальної власності - нежитлові приміщення підвалу № 501, загальною площею 18,1 кв.м., що розташовані за адресою: м м. Одеса, вул. Болгарська, 75.

Відповідно до п.1.3. договору термін дії договору 27.06.2018 27.05.2021.

19.09.2018 між Департаментом комунальної власності Одеської міської та Благодійним фондом ПАРУС НАДІЇ було укладено Додатковий договір №1 яким сторони встановили плату з 27.06.2018 по 31.12.2018 в розмірі 1 грн. в рік за все приміщення без урахування ПДВ та індексу інфляції.

01.04.2019 між Департаментом комунальної власності Одеської міської та Благодійним фондом ПАРУС НАДІЇ було укладено Додатковий договір №1 яким сторони встановили плату з 01.01.2019 по 31.12.2019 в розмірі 1 грн. в рік за все приміщення без урахування ПДВ та індексу інфляції.

27.02.2020 Департамент комунальної власності Одеської міської та Благодійний фонд ПАРУС НАДІЇ уклали Додатковий договір №3 відповідно до умов якого було встановлено плату з 01.01.2020 по 31.12.2020 в розмірі 1 грн. в рік за все приміщення без урахування ПДВ та індексу інфляції, з 01.01.2021 орендна плата встановлена у розмірі 245,13грн без урахування ПДВ та індексу інфляції та є базовою ставкою орендної плати за місяць.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 №157-ІХ встановлено, що продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які: укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить п`ять років або менше; укладені без проведення аукціону з установами, організаціями, передбаченими частиною першою статті 15 цього Закону; укладені без проведення аукціону з підприємствами, установами, організаціями, передбаченими частиною другою статті 15 цього Закону відповідно до вимог статті 15 цього Закону, крім випадків, передбачених абзацами одинадцятим та дванадцятим частини другої статті 15 цього Закону; укладені з підприємствами, установами, організаціями, що надають соціально важливі послуги населенню, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, додатковий перелік яких може бути визначений представницькими органами місцевого самоврядування згідно із законодавством (частина 2).

Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 №157-ІХ визначено, що договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди.

Порядком передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженим Кабінетом Міністрів України від 03.06.2020 №483 який набув чинності з 16.06.2020 (дачі Порядок), після публікації на урядовому порталі - передбачений новий порядок щодо продовження та припинення договорів оренди з боку орендодавця та орендарів з дотриманням відповідних строків.

Відповідно до п. 134 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону або без проведення аукціону в передбачених Законом випадках.

Згідно із п. 7 статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» №157-ІХ від 03.10.2019 договори, що продовжуються відповідно до частини другої цієї статті, продовжуються на тих самих умовах, на яких були укладені договори оренди, що продовжуються, з урахуванням вимог цього Закону та Порядку передачі майна в оренду

Відповідно до абз. 1 п. 13 5 постанови КМУ від 03.06.2020 № 483 «Деякі питання оренди державного та комунального майна», Орендар, що має право продовжити договір оренди без проведення аукціону, звертається до орендодавця із заявою про продовження договору оренди не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», подання заяви на оренду: потенційний орендар має право подати в ЕТС заяву на оренду майна у випадку, якщо об`єкт оренди був включений до Переліку першого типу згідно з Порядком передачі майна в оренду; особи, які мають право на отримання майна без проведення аукціону, подають в ЕТС заяву на оренду майна, внесеного до Переліку другого типу, згідно з Порядком передачі майна в оренду. Передача в оренду такого майна здійснюється без проведення аукціону в порядку, встановленому статтею 15 цього Закону; вимоги до заяви на оренду майна та перелік документів, що подаються разом із такою заявою, визначаються Порядком передачі майна в оренду.

Проте, згідно з пп. 1 п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону, положення ст. 5. 6. 11, 14. ч. 8 ст. 15, ч. 6 ст. 16 цього Закону (в частині роботи ЕТС), які стосуються внесення (включення) та опублікування інформації в ЕТС, подання заяв, у тому числі заяв на оренду, в ЕТС, опублікування в ЕТС Переліків, договорів оренди, укладених без проведення аукціону, змін і доповнень до договорів оренди, вводяться в дію 1 жовтня 2020 року.

Подання заяв, у тому числі заяв на оренду, передбачених статтями 6, 11. 14 цього Закону, здійснюється в паперовій або в електронній формі (без використання ЕТС) до моменту введення в дію положень, передбачених цим підпунктом пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень, тобто до 01.10.2020.

Аналізуючи вищевказані норми, відповідач повинен звертатися до позивача про продовження умов договору оренди не в паперовій формі, а вже в електронній формі (з використанням ЕТС).

Як видно з матеріалів справи, відповідач подав заявку на продовження договору оренди в електронній формі (з використанням ЕТС) 14.05.2021, ідентифікатор заяви - RGLR001-UА-569 в якій просив включити до другого переліку об`єкт оренди за договором.

Оскільки договір оренди №302/2018 від 27.06.2018 було укладено на строк до 27.05.2021, виконуючи вимоги чинного законодавства, відповідач повинен був подати заяву про продовження договору не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди, тобто до 27.02.2021, проте відповідачем було подано заяву 14.05.2021, тобто у порушенні вимог законодавства, а саме 3-х місячного строку.

Також відповідачем не було надано орендодавцю звіт про оцінку майна та рецензію на цей звіт.

Відповідно чинному законодавству договір оренди №302/2018 від 27.06.2018 не можливо продовжити, а тому вважається таким, що припинив свою дію.

Відповідно до п. 1 ст. 24 «Про оренду державного та комунального майна», договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його укладено, тобто договір оренди припинив свою дію 27.05.2021, а отже договір оренди нежитлового приміщення №302/2018 від 27.06.2018 вважається припиненим 27.05.2021.

Згідно п. 7.11. договору, термін дії договору оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Припинення договору оренди свідчить про відсутність у Орендаря правових підстав для подальшого користування об`єктом оренди.

За таких обставин, оскільки продовження договору оренди відбувається відповідно до норм Закону України «Про оренду державного та комунального майна» №157-ІХ, яким в свою чергу встановлений відповідний порядок щодо продовження договірних відносин, термін дії договору оренди від №302/2018 від 27.06.2018 закінчився 27.05.2021, тобто договір припинився у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено.

Позивач вказує, що відповідачем повернуто орендоване майно самостійно за актом приймання-передачі 07.12.2021.

Пунктом 4.10. договору оренди встановлено, що у випадку припинення дії договору, у зв`язку із закінченням строку чи дострокового розірвання, Орендар сплачує неустойку у розмірі подвійної орендної плати з урахуванням щомісячного індексу інфляції по день підписання акта приймання-передачі приміщення.

Оскільки договір припинив свою дію 27.05.2021, а відповідач повернув орендоване майно 07.12.2021, позивач, керуючись ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, нарахував відповідачу неустойку в сумі 3 819,52грн за період 28.05.2021 07.12.2021 (розрахунок в матеріалах справи).

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок неустойки у сумі 3 819,52грн за період 28.05.2021 07.12.2021, вважає його вірним та зазначає, що стягненню з відповідача підлягає неустойка у сумі 3 819,52грн.

Відповідно до ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до відповідача Благодійного фонду ПАРУС НАДІЇ про стягнення 3819,52грн неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3 028,00грн покласти на відповідача згідно ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, ) до відповідача Благодійного фонду ПАРУС НАДІЇ (65005, м. Одеса, вул. Балківська, 120/2, ) про стягнення 3819,52грн задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Благодійного фонду ПАРУС НАДІЇ (65005, м. Одеса, вул. Балківська, 120/2, ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, ) 3819,52грн неустойки, 3028,00грн судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повне рішення складено 10 жовтня 2024 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Степанова