ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"04" жовтня 2024 р. Справа № 911/2040/23
Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В., за участю секретаря судового засідання Байдрелової М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Фізичної особи-підприємця Кулик Ольги Миколаївни про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи № 911/2040/23 у Господарському суді Київської області
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАС Україна»
до Фізичної особи-підприємця Кулик Ольги Миколаївни
про стягнення 171 791, 10 гривень
за участю представників:
від позивача: Михайлик Л.Г. (ордер серії ВІ № 1099198 від 07.02.2023)
від відповідача: Сайко Ю.В. (ордер серії АІ № 1439359 від 09.08.2023)
Господарський суд Київської області рішенням від 20.09.2024 у справі № 911/2040/23 відмовив у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАС Україна» (далі - позивач) до Фізичної особи-підприємця Кулик Ольги Миколаївни (далі - відповідач) про стягнення 171 791, 10 грн матеріального збитку, поклав понесені позивачем судові витрати на позивача.
24.09.2024 через підсистему «Електронний суд» Фізична особа-підприємець Кулик Ольга Миколаївна надіслала заяву про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи № 911/2040/23 у Господарському суді Київської області, згідно змісту якої просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАС Україна» судові витрати, пов`язані з розглядом справи в Господарському суді Київської області в загальному розмірі 97 147, 20 грн, з яких: 2 147, 20 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Кулик Ольги Миколаївни, поданої на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.09.2023 у справі № 911/2040/23, 79 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 16 000, 00 грн витрат, пов`язаних із залученням експерта та оформленням висновку з судової автотоварознавчої експертизи.
Господарський суд Київської області ухвалою від 24.09.2024 у справі № 911/2040/23, зокрема, прийняв до розгляду заяву Фізичної особи-підприємця Кулик Ольги Миколаївни про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи № 911/2040/23 у Господарському суді Київської області, призначив її розгляд на 04.10.2024 та запропонував Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІАС Україна» у строк до 04.10.2024 надати суду свої пояснення та / або заперечення щодо заяви відповідача про розподіл судових витрат разом з доказами направлення копії вказаних пояснень та / або заперечень на адресу іншої сторони.
04.10.2024, у встановлений судом строк, через канцелярію Господарського суду Київської області, а також через підсистему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІАС Україна» подало два ідентичні за змістом клопотання про зменшення судових витрат, згідно змісту яких зазначає, що заявлений Фізичною особою-підприємцем Кулик Ольгою Миколаївною розмір витрат на правничу допомогу адвоката є неспівмірним із ціною позову, витраченим адвокатом часом, складністю справи та загалом заявлена відповідачем сума відшкодування судових витрат не відповідає критерію реальності адвокатських витрат та критерію розумності їхнього розміру, відтак наявні підстави для відмови у задоволенні останніх.
Розглянувши у судовому засіданні 04.10.2024 заяву Фізичної особи-підприємця Кулик Ольги Миколаївни про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи № 911/2040/23 у Господарському суді Київської області, суд зазначає таке.
Приписами ч. 1, 3 ст. 123, ч. 8 ст. 129, ч. 1, 3 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Із системного аналізу вказаних норм процесуального закону випливає, що право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування судових витрат за рахунок іншої сторони, виходячи з положень ст. 124, 129 Господарського процесуального кодексу України, кореспондується з її обов`язками:
- по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору;
- по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі;
- по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Так, Фізична особа-підприємець Кулик Ольга Миколаївна у відзиві на позовну заяву вказала, що попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом справи складає 40 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу, проте остаточні дані, що враховуватимуть загальну кількість судових засідань, кількість підготовлених процесуальних документів та інші фактори, що впливають на розмір таких витрат, будуть надані суду в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
24.09.2024, в межах визначеного ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України п`ятиденного строку після ухвалення рішення по суті позовних вимог у цій справі, відповідач, на підтвердження понесених судових витрат у сумі 97 147, 20 грн, із відповідно поданою заявою надав копії: акта про надання правничої допомоги № 4 від 23.09.2024, договору про надання правової допомоги № 34 від 19.08.2021, додаткової угоди № 3 від 09.08.2023 до договору про надання правової допомоги № 34 від 19.08.2021, квитанції № 52358027-1 від 05.10.2023 про сплату судового збору в сумі 2 147, 20 грн, договору на проведення судової автотоварознавчої експертизи № 23/01/24 від 23.01.2024, платіжної інструкції № 1662 від 24.01.2024 на суму 8 000, 00 грн, квитанції № 9334-3603-7184-3735 від 26.02.2024 на суму 8 000, 00 грн, заяви відповідача про ознайомлення з матеріалами справи № 359/2473/21 від 15.08.2023, адвокатського запиту до Державного підприємства «Центр судових сервісів» та відповіді на цей запит, заяви свідка ОСОБА_1 , свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 6890/10 від 05.09.2018 та ордера серії АІ № 1439359 від 09.08.2023.
Згідно п.п. 1.1, 1.3, 1.4 п. 1, п.п. 2.2.9 п. 2.2, п.п. 2.3.2, 2.3.3, 2.3.8 п. 2.3, пп. 3.1, 3.6, 3.7, 4.1 договору про надання правової допомоги № 34 від 19.08.2021, укладеного між Кулик Ольгою Миколаївною (далі - клієнт) та Адвокатським бюро «Сайко та партнери» (далі - бюро), погоджено, що предметом договору є, зокрема:
1) представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, кримінального, адміністративного, конституційного судочинства та у справах про адміністративні правопорушення, а також в інших державних органах i установах, перед фізичними та юридичними особами;
2) надання клієнту професійної правничої допомоги, яка здійснюється у наступних формах, але не виключно:
- консультації, підготовка відповідей (звітів) на запити органів державної влади, підготовка матеріалів справи, збирання доказів та здійснення інших необхідних дій для подачі заяв по суті справи;
- складення заяв, відповідей, звітів, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- участь в судових засіданнях та представництво клієнта в суді та перед третіми особами;
- інші види послуг, які пов`язані з адвокатською діяльністю та виконанням цього договору.
Конкретний зміст правової допомоги, що надаватиметься клієнту згідно умов цього договору, визначається сторонами в додатковій угоді до даного договору.
Клієнт зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість отриманих послуг за договором.
Бюро має право, зокрема:
- представляти i захищати права, свободи та інтереси клієнта у судах України всіх інстанцій, в тому числі у Верховному Суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях, службах незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, органах прокуратури, ДПС України, Держпродспоживслужби та їх територіальних підрозділах, Фонді гарантування вкладів фізичних осіб, ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», перед юридичними i фізичними особами;
- підписувати та подавати в суд заяви i клопотання, заяви по суті справи, апеляційну (касаційну) скаргу та / або доповнення до них, змінювати підставу та / або предмет позову, визнавати позов повністю або частково, заявляти зустрічний позов, укладати та підписувати мирову угоду, зменшувати та / або збільшувати позовні вимоги, знайомитися матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, постанов, брати участь у судових засіданнях, збирати та подавати докази, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, i заперечення проти клопотань, доводів i міркувань інших осіб, оскаржувати рішення (ухвали, постанови) суду, інших органів державної влади та місцевого самоврядування;
- користуватися іншими правами, передбаченими Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими законами України.
Гонорар - винагорода бюро за здійснення захисту, представництва інтересів клієнта та надання йому інших видів професійної правничої допомоги, що сплачується клієнтом в розмірі на умовах i в порядку, визначеному у відповідній додатковій угоді до договору.
Відшкодування витрат здійснюється клієнтом в розмірі, на умовах i в порядку, визначеному у відповідній додатковій угоді до договору.
Факт наданих послуг підтверджується актом наданої правничої допомоги, який складається бюро у двох примірниках i надається клієнту. Протягом 3-х днів з моменту надання (відправлення) акта та за відсутності зауважень до нього клієнт зобов`язаний підписати його та повернути один примірник бюро. За наявності зауважень до акта клієнт має протягом 3-х днів письмово мотивувати такі зауваження, в іншому разі виконані роботи (надані послуги) вважаються прийнятими клієнтом автоматично.
Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення підпису бюро його печаткою та діє до повного виконання взятих сторонами зобов`язань за договором.
Положеннями додаткової угоди № 3 від 09.08.2023 до договору про надання правової допомоги № 34 від 19.08.2021, укладеної між Кулик Ольгою Миколаївною (далі - клієнт) та Адвокатським бюро «Сайко та партнери» (далі - бюро), визначено:
- зміст правової допомоги, що надається клієнту - надання повного спектру професійної правничої допомоги, пов`язаного з представленням прав та інтересів клієнта як фізичної особи-підприємця у справі № 911/2040/23, де клієнт виступає в статусі відповідача, та у зв`язку з цим представлення прав i законних інтересів клієнта у Господарському суді Київської області, Північному апеляційному господарському суді, Верховному Суді та перед іншими фізичними і юридичними особами;
- ПIБ адвоката, що надаватиме правову допомогу - Сайко Юрій Васильович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 6890/10, видане Радою адвокатів Київської області 05.09.2018);
- розмір гонорару бюро - визначається на підставі загального обсягу виконаної роботи (наданої послуги) у відповідності до змісту правової допомоги, що надається клієнту та тарифної ставки бюро, яка складає 2 500, 00 грн / 1 година. При цьому мінімальний оплачуваний час складає 0,5 години, вартість адвокатського запиту - 1 500, 00 грн, а мінімальна вартість представлення інтересів клієнта в одному судовому засіданні становить 2 500, 00 грн. Також сторони дійшли згоди, що якщо буде досягнуто мету змісту правової допомоги (прийнято судове рішення у справі № 911/2040/23 про відмову у задоволенні позовних вимог до клієнта та / або про часткове задоволення позовних вимог (стягнення з клієнта коштів у розмірі, що не перевищує 50 000, 00 грн)), клієнт додатково сплачує бюро «гонорар успіху» в розмірі 10 000, 00 грн;
- порядок i строк оплати гонорару - в безготівковому порядку на рахунок бюро, що вказаний в розділі 6 договору про надання правової допомоги № 34 від 19.08.2021 (далі - договір) протягом 20-ти банківських днів з моменту підписання сторонами акта надання правничої допомоги;
- порядок i строк оплати «гонорару успіху» - в безготівковому порядку на рахунок бюро, що вказаний в розділі 6 договору протягом 30-ти банківських днів з моменту прийняття i набранням законної сили судовим рішенням у справі № 911/2040/23 про відмову у задоволенні позовних вимог до клієнта та / або про часткове задоволення позовних вимог (стягнення з клієнта коштів у розмірі, що не перевищує 50 000, 00 грн);
- ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору, складена українською мовою у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному для кожної зі сторін.
Зі змісту наданої відповідачем копії акта про надання правничої допомоги № 4 від 23.09.2024 випливає, що бюро надало, а клієнт прийняв надану правову допомогу, що полягає у наступному:
1) підготування та надіслання 23.08.2023 до Господарського суду Київської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАС Україна» відзиву на позовну заяву у справі № 911/2040/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАС Україна» до Фізичної особи-підприємця Кулик Ольги Миколаївни про стягнення матеріальних збитків в сумі 171 791, 10 грн, що включає: дослідження пред`явленого позову; ознайомлення в Бориспільському міськрайонному суді Київської області з матеріалами: у справі про адміністративне правопорушення № 359/2473/21 (щодо притягнення до адміністративної відповідальності особи винної в ДТП, що сталася 12.03.2021); цивільної справи № 359/6167/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАС Україна» до Фізичної особи-підприємця Мозгової Галини Петрівни, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди; опрацювання нормативної бази, судової практики та наявних у клієнта документів, що потенційно можуть спростувати заявлені до нього вимоги - із витраченим на неї часом - 7 годин та розміром гонорару за надання таких послуг - 17 500, 00 грн;
2) очікування в підсистемі «Електронний суд» та «Відеоконференцзв`язку» ЄСІТС (vkz.court.gov.ua) на запрошення від Господарського суду Київської області щодо участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке було призначене на 22.09.2023 о 10 год 00 хв та не відбулось через збій в роботі підсистеми «Електронний суд» та «Відеоконференцзв`язку» ЄСІТС (vkz.court.gov.ua) - із витраченим на неї часом - 0,5 години та розміром гонорару за надання такої послуги - 1 250, 00 грн;
3) підготування та надіслання 03.10.2023 до Державного підприємства «Центр судових сервісів» адвокатського запиту стосовно збою в роботі підсистеми «Електронний суд» та «Відеоконференцзв`язку» ЄСІТС (vkz.court.gov.ua) 22.09.2023 - із витраченим на неї часом - 0,5 години та розміром гонорару за надання таких послуг - 1 500, 00 грн;
4) підготування та надіслання 06.10.2023 до Північного апеляційного господарського суду, Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАС Україна» апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.09.2023 у справі № 911/2040/23, що включає: правовий аналіз оскаржуваної ухвали стосовно перспектив його оскарження клієнтом до суду апеляційної інстанції; опрацювання нормативної 6ази та судової практики, що потенційно може спростувати висновки місцевого суду, викладені в оскаржуваній ухвалі - із витраченим на неї часом - 7 годин та розміром гонорару за надання таких послуг - 17 500, 00 грн;
5) участь 27.11.2023 у судовому засіданні в Північному апеляційному господарському суді у справі № 911/2040/23 - із витраченим на неї часом - 0,5 години та розміром гонорару за надання такої послуги - 2 500, 00 грн;
6) підготування та надіслання 24.01.2024 до Господарського суду Київської області заперечення на відповідь на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАС Україна» у справі № 911/2040/23, що включає: дослідження поданої відповіді на відзив; звернення до ОСОБА_1 щодо підтвердження обставини знаходження у нього в період з 11.03.2021 по 18.03.2021 автобуса марки БАЗ А079.14, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , шляхом оформлення заяви свідка; опрацювання нормативної бази та судової практики, що потенційно можуть спростувати доводи відповіді на відзив - із витраченим на неї часом - 2 години та розміром гонорару за надання таких послуг - 5 000, 00 грн;
7) участь 26.01.2024 у судовому засіданні в Господарському суді Київської області у справі № 911/2040/23 - із витраченим на неї часом - 0,5 години та розміром гонорару за надання такої послуги - 2 500, 00 грн;
8) підготування та надіслання 01.02.2024 до Господарського суду Київської області клопотання про врахування судом письмових пояснень щодо встановлення відповідачу додаткового строку для подання висновку експерта у справі № 911/2040/23 - із витраченим на неї часом - 1 година та розміром гонорару за надання таких послуг - 2 500, 00 грн;
9) участь 02.02.2024 у судовому засіданні в Господарському суді Київської області у справі № 911/2040/23 - із витраченим на неї часом - 0,5 години та розміром гонорару за надання такої послуги - 2 500, 00 грн;
10) участь 23.02.2024 у судовому засіданні в Господарському суді Київської області у справі № 911/2040/23 - із витраченим на неї часом - 0,5 години та розміром гонорару за надання такої послуги - 2 500, 00 грн;
11) участь 12.04.2024 у судовому засіданні в Господарському суді Київської області у справі № 911/2040/23 - із витраченим на неї часом - 0,5 години та розміром гонорару за надання такої послуги - 2 500, 00 грн;
12) підготування та надіслання 15.05.2024 до Господарського суду Київської області додаткових пояснень - із витраченим на неї часом - 0,5 години та розміром гонорару за надання таких послуг - 1 250, 00 грн;
13) участь 17.05.2024 у судовому засіданні в Господарському суді Київської області у справі № 911/2040/23 - із витраченим на неї часом - 0,5 години та розміром гонорару за надання такої послуги - 2 500, 00 грн;
14) участь 19.07.2024 у судовому засіданні в Господарському суді Київської області у справі № 911/2040/23 - із витраченим на неї часом - 0,5 години та розміром гонорару за надання такої послуги - 2 500, 00 грн;
15) участь 23.08.2024 у судовому засіданні в Господарському суді Київської області у справі № 911/2040/23 - із витраченим на неї часом - 0,5 години та розміром гонорару за надання такої послуги - 2 500, 00 грн;
16) участь 20.09.2024 у судовому засіданні в Господарському суді Київської області у справі № 911/2040/23 - із витраченим на неї часом - 0,5 години та розміром гонорару за надання такої послуги - 2 500, 00 грн.
Отже, заява Фізичної особи-підприємця Кулик Ольги Миколаївни про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи № 911/2040/23 у Господарському суді Київської області, мотивована тим, що під час розгляду означеної справи остання витратила, зокрема, 69 000, 00 грн на правову допомогу за весь час ведення справи в судах першої та апеляційної інстанцій, а також 10 000, 00 грн на передбачений договором про надання правової допомоги № 34 від 19.08.2021 «гонорар успіху», у зв`язку із досягненням мети змісту правової допомоги - прийняттям судового рішення за результатами розгляду справи № 911/2040/23 про відмову у задоволенні позовних вимог.
Зі свого боку Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІАС Україна» у клопотаннях про зменшення судових витрат заявило про неспівмірність суми витрат на правничу допомогу у розмірі 79 000, 00 грн з ціною позову, складністю справи для представника відповідача, витраченим адвокатом часом на виконання передбачених договором про надання правової допомоги робіт з метою представництва інтересів відповідача та обсягом наданих ним послуг, обґрунтовуючи це тим, що:
- з огляду на представництво адвокатом Сайком Юрієм Васильовичем інтересів відповідача у справі № 359/6167/21 - Фізичної особи-підприємця Мозгової Галини Петрівни, а також враховуючи ідентичність предметів позову та основної частини матеріалів справ № 359/6167/21 та № 911/2040/23, - значного часу для їх вивчення з метою підготовки відзиву на позовну заяву у справі № 911/2040/23 не потребували;
- у відзиві на позов адвокат Сайко Юрій Васильович наводить лише норми Цивільного та Господарського кодексу, які стосуються відшкодування шкоди та не потребували вивчення адвокатом, тоді як згадані у відзиві на позов постанови Верховного Суду є такими, які має знати кожен практикуючий адвокат, та не свідчать про те, що для представництва інтересів у цій справі адвокатом Сайком Юрієм Васильовичем вивчалась додаткова судова практика;
- безпідставним є включення до складу витрат на підготовку відзиву - ознайомлення в Бориспільському міськрайонному суді Київської області з матеріалами справи № 359/6167/21, оскільки до заяви про розподіл судових витрат не додано, а матеріали справи не містять доказів такого ознайомлення в суді представником відповідача;
- включене до акта про надання правничої допомоги очікування адвоката Сайка Юрія Васильовича в підсистемі «Електронний суд» та «Відеоконференцзв`язку» ЄСІТС на запрошення від Господарського суду Київської області щодо участі в судовому засіданні в режимі відеконференції 22.09.2023 о 10:00 тривалістю 30 хв залежало виключно від волевиявлення представника відповідача, що не свідчить про неминучість та необхідність понесених вказаних витрат;
- деякі зазначені в акті про надання правничої допомоги роботи виконані представником відповідача у зв`язку з розглядом судом апеляційної інстанції апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.09.2023 у справі № 911/2040/23, а тому мали б заявлятися для стягнення до Північного апеляційного господарського суду, тоді як Фізична особа-підприємець Кулик Ольга Миколаївна таким правом не скористалася та не звернулася до суду апеляційної інстанції з відповідною заявою, однак зазначене не надає права на стягнення таких витрат в суді першої інстанції;
- витрати на підготування та надіслання 06.10.2023 до Північного апеляційного господарського суду, Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАС Україна» апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.09.2023 у справі № 911/2040/23 в розмірі 17 500, 00 грн є явно завищеними, оскільки апеляційна скарга не потребувала вивчення значного обсягу матеріалів, в ній відсутні посилання на практику Верховного Суду, а також її підготовка не потребувала вивчення додаткового законодавства та судової практики;
- витрати на підготування та надіслання 24.01.2024 до Господарського суду Київської області заперечень на відповідь на відзив в розмірі 5 000, 00 грн є явно завищеними, оскільки останні обсягом всього у 3 сторінки, в них є лише посилання на кілька статей Господарського процесуального кодексу України, тоді як посилання на будь-яку судову практику взагалі відсутнє.
Також, заперечуючи проти задоволення заявлених відповідачем витрат, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІАС Україна» зауважило, що в заяві про розподіл судових витрат відповідач не зазначає у зв`язку з чим заявлений ним до стягнення розмір витрат на правову допомогу майже вдвічі перевищує розмір витрат, зазначений у відзиві на позов, а також наголосило на тому, що ані відзив на позов, ані інші документи не містять вимоги відповідача про відшкодування судових витрат.
До того ж позивач посилається на обставини ненадання відповідачем доказів реальності понесення витрат на надану правничу допомогу, оскільки в матеріалах справи відсутні докази оплати послуг адвоката за надані ним послуги.
Отже, за твердженнями Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАС Україна», враховуючи те, що майже з усіма матеріалами вказаної справи представник відповідача був ознайомлений під час представництва інтересів відповідача у справі № 359/6167/21, а також те, що матеріали справи не містять доказів вивчення представником відповідача додаткового законодавства та судової практики Верховного Суду, - розмір гонорару успіху 10 000, 00 грн також є явно завищеним, а розмір зазначених адвокатом Сайком Юрієм Васильовичем інших витрат на правову допомогу є таким, що не відповідає принципам пропорційності, розумності та справедливості, у зв`язку з чим заявлений представником відповідача розмір таких витрат належить зменшити до нуля грн.
У судовому засіданні 04.10.2024 представник Фізичної особи-підприємця Кулик Ольги Миколаївни підтримав подану заяву про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи № 911/2040/23 у Господарському суді Київської області, та заперечив проти зменшення заявлених судових витрат, тоді як представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАС Україна» проти задоволення заяви про розподіл судових витрат заперечив.
Приписами ч. 2-4 ст. 126, ч. 5, 6 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
В розрізі наведеного суд вважає за необхідне вказати, що:
- під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу;
- розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору, як наслідок, суд з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи;
- у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, які застосовуються за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
До того ж з огляду викладеного суд вважає за необхідне звернутися до зазначеної у додаткових постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.06.2022 у справі № 915/517/21 та від 16.02.2023 у справі № 911/1779/21 правової позиції, згідно якої:
- для включення всієї суми гонорару у відшкодування згідно ст. 126 Господарського процесуального кодексу України має бути установлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим, тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою;
- не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність;
- у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Подібні висновки також викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
Відтак, визначаючи розмір суми, яку належить сплатити в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно виходити зі встановленого у самому договорі розміру та / або порядку обчислення таких витрат, ураховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, тоді як критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих у підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.
Стосовно заявленої відповідачем суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 79 000, 00 грн суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 6 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України Фізична особа-підприємець Кулик Ольга Миколаївна станом на 24.09.2024 (звернення до господарського суду із заявою про розподіл судових витрат) повинна була навести суду належне обґрунтування та, відповідно, довести обставини того, що станом на час подання заяви про попереднє визначення суми судових витрат не могла передбачити витрати на надання послуг (виконання робіт) та які саме.
Натомість заява відповідача про розподіл судових витрат взагалі не містить будь-яких пояснень та обґрунтувань щодо такого перевищення на 39 000, 00 грн, що майже вдвічі перевищує визначену в попередньому (орієнтовному) розрахунку суму витрат на професійну правничу допомогу.
Відтак, визначаючи розмір суми, яку належить сплатити в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд бере до уваги саме заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку суму витрат на професійну правничу допомогу - 40 000, 00 грн.
Поряд з тим суд погоджується із доводами позивача, викладеними ним у клопотанні про зменшення судових витрат, стосовно того, що відповідачем безпідставно включено до складу витрат на професійну правничу допомогу такі послуги як підготування та надіслання до Північного апеляційного господарського суду, Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАС Україна» апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.09.2023 у справі № 911/2040/23, а також участь 27.11.2023 у судовому засіданні в Північному апеляційному господарському суді у справі № 911/2040/23, із витраченим на них часом - 7,5 годин та розміром гонорару за надання таких послуг - 20 000, 00 грн, з огляду на таке.
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Водночас приписами п.п. «б» та «в» п. 4 ч. 1 ст. 282 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням: нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Отже, кожна судова інстанція має вирішувати питання про розподіл судових витрат, відтак за наведеними положеннями ст. 124 Господарського процесуального кодексу України особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду тієї інстанції, де такі витрати були понесені.
Аналогічний за змістом правовий висновок наведений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2019 у справі № 916/24/18.
Беручи до уваги викладене та з огляду на матеріали справи, оскільки постанова суду апеляційної інстанції передбачає зазначення про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи, у випадку цієї справи - за наслідками апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Київської області від 22.09.2023 у справі № 911/2040/23, тоді як означена ухвала була скасована, а справа не передавалась на новий розгляд, - у господарського суду як суду першої інстанції відсутні правові підстави для розподілу та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАС Україна» як витрат на правову допомогу у розмірі 20 000, 00 грн, понесених Фізичною особою-підприємцем Кулик Ольгою Миколаївною у зв`язку із апеляційним оскарженням відповідної ухвали в означеній справі, так і судового збору у розмірі 2 147, 20 грн за подання відповідачем апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.09.2023 у справі № 911/2040/23.
Крім того суд вважає за доцільне погодитися із доводами Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАС Україна» та вилучити із загальної суми заявлених відповідачем до стягнення витрат на правову допомогу дві третини вартості часу на дослідження матеріалів справ № 911/2040/23, № 359/2473/21, № 359/6167/21 та опрацювання судової практики у процесі підготовки текстів відзиву на позовну заяву та заперечень на відповідь на відзив, а також вилучити повний обсяг вартості часу на такі послуги як очікування в підсистемі «Електронний суд» на запрошення від Господарського суду Київської області щодо участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, підготування та надіслання до Державного підприємства «Центр судових сервісів» адвокатського запиту стосовно збою в роботі підсистеми «Електронний суд», із витраченим на них часом - 10 годин та розміром гонорару за надання таких послуг - 25 250, 00 грн, як таких, що не відповідають критеріям, дійсності, необхідності та розумності адвокатських витрат.
До того ж відповідачем включено до складу витрат на професійну правничу допомогу таку послугу як участь у судових засіданнях в Господарському суді Київської області у справі № 911/2040/23 із зазначенням витраченого на них часу - 0,5 годин за кожне судове засідання.
Проте з наявних в матеріалах означеної справи протоколів судових засідань від 26.01.2024, 12.04.2024, 17.05.2024 та 19.07.2024 у справі № 911/2040/23 випливає, що кожне із перелічених судове засідання тривало в межах 10-15 хвилин, відтак зазначена у акті про надання правничої допомоги № 4 від 23.09.2024 інформація стосовно витраченого представником відповідача часу на відповідні засіданні не відповідає дійсності, що при визначенні суми відшкодування також враховується судом.
Верховний Суд неодноразово акцентував на тому, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Відповідний правовий висновок викладений в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17.
Стосовно стягнення в порядку компенсації «гонорару успіху» Верховний Суд також сформував правову позицію, згідно з якою не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
За таких обставин під час вирішення питання щодо розміру витрат, які належить сплатити в порядку їх компенсації іншою стороною, суд врахував, що заявлений відповідачем «гонорар успіху» є таким, що не має характеру необхідних витрат, а також те, що заява про розподіл судових витрат не містить обґрунтування обсягу фактичних дій представника відповідача, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені з досягненням успішного результату, та керувався правовою позицією Верховного Суду, згідно з якою стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути ані способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, ані становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Отже, зважаючи на викладені критерії розподілу судових витрат, надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам у сукупності, з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, ціни позову, обсягу наданих адвокатом послуг, виходячи з характеру спірних правовідносин, обсягу матеріалів справи, беручи до уваги заперечення позивача проти стягнення з нього заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, керуючись принципами справедливості та верховенства права, суд дійшов висновку, що співмірними, пропорційними та необхідно розумними під час розгляду цієї справи є витрати відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000, 00 грн.
Водночас суд відхиляє викладені Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІАС Україна» заперечення щодо заявлених витрат на правову допомогу, зокрема, у зв`язку із відсутністю доказів оплати відповідачем понесених відповідних витрат, оскільки у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 зроблено висновок про те, що витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Відтак відсутність доказів сплати відповідачем коштів за надану професійну правничу допомогу не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат.
Судом також враховано, що, зазначивши про неспівмірний розмір судових витрат на правову допомогу у сумі 79 000, 00 грн, позивач не надав суду доказів, які свідчили б про неспівмірність, нерозумність та / або нереальність заявлених відповідачем до стягнення витрат, проте це не спростовує зробленого судом висновку про співмірність, пропорційність та необхідну розумність під час розгляду означеної справи витрат Фізичної особи-підприємця Кулик Ольги Миколаївни на професійну правничу допомогу у сумі 20 000, 00 грн.
Стосовно ж заявлених відповідачем судових витрат на оплату послуг експерта у розмірі 16 000, 00 грн, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Згідно приписів ч. 3 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Відтак викладені положення Господарського процесуального кодексу України передбачають можливість проведення експертизи на замовлення учасника справи, що виключає необхідність погодження судом питання доцільності проведення такої експертизи.
Проте умовою для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, є призначення та проведення експертизи виключно в межах судового процесу.
В підтвердження такого висновку свідчать приписи ч. 7 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, які надають право учаснику справи подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи. Відтак здійснення учасником справи замовлення експертного дослідження в позапроцесуальному порядку обмежує право іншої особи брати участь у процесі проведення експертизи, зокрема, подавати заяву про відвід експерта.
З огляду на обставини звернення відповідача до експерта для проведення експертизи за власної ініціативи, без заявлення до господарського суду відповідного клопотання про її призначення, - суд не вирішував питання стосовно необхідності проведення такої експертизи в рамках судового розгляду. Також у зв`язку з наведеним не було враховано і позиції позивача щодо доцільності призначення такої експертизи.
Отже, здійснивши замовлення висновку експерта та долучивши його до матеріалів справи, відповідач фактично скористався своїм правом щодо надання додаткових доказів у справі, поза межами вирішення судом процесуального питання про призначення експертизи, однак зазначене не свідчить про необхідність стягнення понесених відповідачем витрат на проведення експертного дослідження з позивача.
Крім того, ухвалюючи рішення за результатами розгляду цього спору, суд дійшов висновку про неналежність відповідача, що, зі свого боку, є самостійною та достатньою підставою для відмови в задоволенні позову, відтак суд не надавав оцінку долученому відповідачем до матеріалів справи висновку експертного дослідження.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що витрати відповідача з оплати проведеної на його замовлення експертизи не обґрунтовані в якості судових витрат, необхідних для розгляду цієї справи відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.
За таких обставин підстави для відшкодування Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІАС Україна» витрат відповідача на підготовку на його замовлення експертного висновку відсутні.
Відповідно п. 2 ч. 4 ст. 129, ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі відмови в позові - на позивача.
Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Враховуючи наведене та користуючись, зокрема, наданим ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України дискреційним правом на відмову у відшкодуванні судових витрат, а також беручи до уваги відмову у задоволенні позовних вимог у цій справі та визначений судом співмірний, пропорційний та необхідний розмір витрат Фізичної особи-підприємця Кулик Ольги Миколаївни на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви відповідача про розподіл судових витрат та, відповідно, ухвалення додаткового рішення про:
- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАС Україна» на користь Фізичної особи-підприємця Кулик Ольги Миколаївни 20 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу;
- відмову у задоволенні решти вимог заяви Фізичної особи-підприємця Кулик Ольги Миколаївни про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи № 911/2040/23 у Господарському суді Київської області.
Керуючись ст. 123, 129, 221, 237, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Задовольнити частково заяву Фізичної особи-підприємця Кулик Ольги Миколаївни про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи № 911/2040/23 у Господарському суді Київської області.
3. Відмовити у задоволенні решти вимог заяви Фізичної особи-підприємця Кулик Ольги Миколаївни про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи № 911/2040/23 у Господарському суді Київської області.
4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.
Повне додаткове рішення складено та підписано 14.10.2024.
Суддя П.В.Горбасенко