РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.10.2024Справа № 910/13267/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Панасюк Ю.М. розглянувши матеріали справи

За позовом ОСОБА_1

до Фонду державного майна України

треті особи Національне агентство по запобіганню корупції та Публічне акціонерне товариство «Центренерго»

про визнання незаконним та скасування наказу в частині, визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів

за участі:

позивача - ОСОБА_1 ;

від відповідача - Ленько М.М. (уповноважений представник);

від третьої особи 1 - Дроботун А.М. (уповноважений представник);

від третьої особи 2 - Бездоля Ю.О. (уповноважений представник).

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Фонду державного майна України, та за участю третіх осіб - Національне агентство по запобіганню корупції та Публічне акціонерне товариство «Центренерго» про визнання незаконним та скасування наказу в частині, визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів.

Позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну предмету позову, обґрунтовані тим, що 16.09.2021 рішенням Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Центренерго» ОСОБА_1 обрано на посаду члена Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Центренерго». Позивач зазначає, що ним у квітні 2023 року було виявлено факти, які могли вказувати на ознаки корупційних правопорушень з боку в.о. Генерального директора ПАТ «Центренерго» та здійснювались відповідні повідомлення про такі факти. Наказом Фонду державного майна України від 20.07.2023 №1314 повідомлено про зміни до проєкту порядку денного позачергових загальних зборів акціонерів публічного акціонерного товариства «Центренерго», які будуть проведені дистанційно 07.08.2023, визначено порядок денний, зокрема, щодо прийняття рішення про припинення повноважень Голови та членів Наглядової ради Товариства (п.2); обрання членів Наглядової ради Товариства (п.3.) та визначено відповідні проекти рішень з питань порядку денного. Рішенням оформленого протоколом №4/2023 дистанційних позачергових загальних зборів Публічного акціонерного товариства «Центренерго» від 07.08.2023, зокрема, припинено повноваження Голови та членів Наглядової ради Товариства у повному складі, в тому числі, ОСОБА_1 та обрано новий склад членів Наглядової ради Товариства. Позивач зазначає, що він є викривачем та на нього поширюються права та гарантії визначені Законом України «Про запобігання корупції». Позивач вказує на те, що відповідачем в порушення вимог антикорупційного законодавства вчиняються дії, які спрямовані на припинення повноважень позивача, як незалежного директора та члена Наглядової ради та містять вибірковий (дискримінаційний) характер. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати незаконним та скасувати наказ №1314 від 20.07.2023 Фонду державного майна України про проведення 07.08.2023 позачергових Загальних зборів акціонерів ПАТ «Центренерго» в частині включення до порядку денного наступних пунктів: « 2. Прийняття рішення про припинення повноважень члена Наглядової ради Товариства ОСОБА_1 . 3. Обрання членів Наглядової ради Товариства.», а також визнати незаконним та скасувати рішення дистанційних позачергових загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Центренерго» від 07.08.2023, оформлене протоколом, щодо рішення акціонерів про дострокове припинення повноважень члена Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Центренерго» ОСОБА_1 , як незалежного директора.

Відповідач заперечив проти задоволення позову, вказавши, що наглядовою радою було проігноровано пропозиції Фонду до проекту порядку денного та проектів рішень річних загальних зборів Товариства та не прийнято рішення про затвердження порядку денного річних загальних зборів акціонерів, проведення яких було заплановано на 28.04.2023, внаслідок чого проведення річних загальних зборів акціонерів було зірвано. Так відповідач вказує на порушення наглядовою радою прав Фонду як акціонера та недостатньо ефективну роль наглядовою ради, яка була обрана 16.09.2021, у покращенні фінансово-економічного стану ПАТ «Центренерго», у зв`язку з чим виникла необхідність переобрання складу наглядової ради ПАТ «Центренерго». Відповідач також зазначив, що Загальними зборами Товариства розглядалось питання, яке також було прийняте більшістю акціонерів щодо припинення повноважень наглядової ради Товариства у повному складі, а не особисто щодо ОСОБА_1 . Відповідач зазначив, що обмеження права акціонера в обрані членів Наглядової ради буде порушенням його корпоративних прав. Крім того, відповідач вказав, що ОСОБА_1 є викривачем з 21.12.2023, в той же час, спірне рішення дистанційних загальних зборів акціонерів ПАТ «Центренерго» прийнято 07.08.2023. Так, відповідач зазначає, що станом на момент виникнення спірних відносин ОСОБА_1 не був викривачем і на нього не поширювались визначені Законом України «Про запобігання корупції» права та гарантії захисту. Також, відповідач зазначив, що позивачем заявлено позов до неналежного відповідача.

Третя особа 1 в ході розгляду справи, повідомила суд про те, що 20.05.2024 на адресу Національного агентства по запобіганню корупції, у порядку визначеному ч.9 ст.214 Кримінального процесуального кодексу України, надійшло повідомлення слідчого відділення ВП №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області від 16.05.2024 №6177/119-90/24-2024, в якому зазначено, що 21.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за заявою ОСОБА_1 щодо можливих фактів вчинення корупційного кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 Кримінального кодексу України. Так, третя особа 1 зазначає, що в розумінні положень чинного законодавства ОСОБА_1 є викривачем з 21.12.2023, у зв`язку із чим на нього поширюються визначені Законом права і гарантії захисту викривача. Також третя особа 1 зазначила, що ОСОБА_1 не звертався до Національного агентства із заявою про порушення його прав як викривача.

Третя особа 2 заперечила проти задоволення позову, вказавши, що ОСОБА_1 не доведено факту повідомлення про корупційне правопорушення, причинно-наслідкового зв`язку між такими повідомленнями та подальшим припиненням його повноважень, не доведено розповсюдження на нього прав та гарантій захисту як викривача корупції та не доведено наявності статусу викривача у нього. Також третя особа 2 вказала на те, що ОСОБА_1 не був та не є акціонером ПАТ «Центренерго», а відтак не може оскаржувати рішення загальних зборів.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Представники відповідача та третьої особи 2 в судовому засіданні проти позову заперечували, просили суд відмовити.

Третя особа 1 в судовому засіданні просила прийняти рішення з урахуванням наданих пояснень, відповідно до вимог законодавства України.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 69 Закону України «Про акціонерні товариства» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що наглядова рада акціонерного товариства (далі - наглядова рада) є колегіальним органом, що в межах компетенції, визначеної статутом акціонерного товариства та цим Законом, здійснює управління товариством, а також контролює та регулює діяльність його виконавчого органу. Порядок роботи наглядової ради, права та обов`язки її членів, порядок виплати їм винагороди визначаються цим Законом, статутом акціонерного товариства, положенням про наглядову раду акціонерного товариства, а також цивільно-правовим чи трудовим договором (контрактом), що укладається з кожним членом наглядової ради. Такий договір або контракт від імені товариства підписується уповноваженою загальними зборами особою на умовах, затверджених рішенням загальних зборів. У разі укладення з членом наглядової ради цивільно-правового договору такий договір може бути оплатним або безоплатним.

Частинами 1, 3 статті 72 Закону України «Про акціонерні товариства» передбачено, що члени наглядової ради обираються загальними зборами на строк, встановлений статутом акціонерного товариства, але не більше ніж три роки. До складу наглядової ради обираються акціонери або особи, які представляють їхні інтереси (далі - представники акціонерів), та/або незалежні директори.

Згідно з ч.6 ст. 72 Закону України «Про акціонерні товариства» повноваження члена наглядової ради, обраного шляхом кумулятивного голосування, за рішенням загальних зборів можуть бути припинені достроково лише за умови одночасного припинення повноважень усього складу наглядової ради. У такому разі рішення про припинення повноважень членів наглядової ради приймається загальними зборами простою більшістю голосів акціонерів, які зареєструвалися для участі у загальних зборах та є власниками голосуючих з відповідного питання акцій.

Пунктом 16.1. Статуту Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (далі - Статут) визначено, що Вищим органом Товариства є Загальні збори акціонерів. Загальні збори можуть бути річними або позачерговими. Усі Загальні збори, крім річних, вважаються позачерговими.

Відповідно до п.16.2.1. Статуту до виключної компетенції Загальних зборів належить, зокрема, обрання членів Наглядової ради (підпункт 23) та прийняття рішення про припинення повноважень членів Наглядової ради, крім випадків, встановлених Законом України «Про акціонерні товариства» (підпункт 25).

Згідно з п.17.5. та п.17.6. Статуту Наглядова рада складається з 5 (п`яти) осіб, включаючи Голову Наглядової ради. Члени Наглядової ради обираються акціонерами під час проведення Загальних зборів шляхом кумулятивного голосування на строк не більший ніж 3 роки. У разі не обрання нового складу Наглядової ради по закінченню трирічного строку, повноваження членів Наглядової ради припиняються, крім повноважень з підготовки, скликання і проведення Загальних зборів, на яких, у тому числі, буде обраний новий склад Наглядової ради.

Пунктом 17.6.12 Статуту визначено, що повноваження члена Наглядової ради за рішенням Загальних зборів можуть бути припинені достроково лише за умови одночасного припинення повноважень усього складу Наглядової ради. У такому разі рішення про припинення повноважень членів Наглядової ради приймається Загальними зборами простою більшістю голосів акціонерів, які зареєструвалися для участі у Загальних зборах та є власниками голосуючих з відповідного питання акцій.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням оформленим протоколом №3 від 16.09.2021 позачергових загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (далі - Товариство) обрано членів Наглядової ради Товариства, зокрема, ОСОБА_1 , як незалежного члена Наглядової ради.

22.06.2023 Фондом державного майна України, як акціонером, який володіє 289205117 штуками простих іменних голосуючих акцій ПАТ «Центренерго», що становить 78,289% статутного капіталу Товариства, видано наказ від 22.06.2023 № 1133 про проведення 07 серпня 2023 року позачергових загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Центренерго».

20.07.2023 згідно наказу Фонду державного майна України повідомлено про зміни до проекту порядку денного позачергових загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Центренерго», які будуть проведені дистанційно 07 серпня 2023 року, відповідно до яких порядок денний: 1. Внесення змін до Положення про принципи формування наглядової ради Товариства; 2. Прийняття рішення про припинення повноважень Голови та членів Наглядової ради Товариства; 3. Обрання членів Наглядової ради Товариства; 4. Затвердження умов цивільно-правових договорів, що укладатимуться з членами Наглядової ради Товариства. Обрання особи, яка уповноважується на підписання договорів з членами Наглядової ради Товариства, а також розміщено проекти рішень з питань проекту порядку денного.

Рішенням оформленим протоколом №4/2023 дистанційних позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Центренерго» проведених 07.08.2023 (протокол складено 10.08.2023), зокрема, припинено повноваження Голови та членів Наглядової ради Товариства та обрано членами Наглядової ради Товариства: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів при скликанні та проведенні загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Однак, не всі порушення законодавства, допущені при скликанні та проведенні загальних зборів юридичної особи, можуть бути підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

Самостійними підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з порушенням прямих вказівок закону є, зокрема: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення у разі неможливості встановлення наявності кворуму; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах; відсутність протоколу загальних зборів, підписаного головою і секретарем зборів.

Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв`язку з іншими порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, господарський суд повинен оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів та не доведено, що винесення Фондом державного майна України спірного наказу та проведення 07.08.2023 дистанційних позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Центренерго» відбулось із порушенням норм та положень Закону України «Про акціонерні товариства» та Статуту ПАТ «Центренерго»

Посилання позивача на наявність статусу викривача та твердження позивача про те, що відповідачем в порушення вимог антикорупційного законодавства вчиняються неправомірні дії, які спрямовані на припинення повноважень позивача, як незалежного директора та члена Наглядової ради, оскільки позивач є викривачем та ним здійснювались повідомлення про виявлені факти, які могли вказувати на ознаки корупційних правопорушень, судом відхиляються з огляду на таке.

Відповідно до п. 16-2 ч.1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України викривач - фізична особа, яка за наявності переконання, що інформація є достовірною, звернулася із заявою або повідомленням про корупційне кримінальне правопорушення до органу досудового розслідування.

Слідчий, дізнавач протягом 24 годин з моменту внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у письмовій формі повідомляє Національне агентство з питань запобігання корупції про початок досудового розслідування за участю викривача, підставу початку досудового розслідування та інші відомості, передбачені частиною п`ятою цієї статті. Копія зазначеного повідомлення Національному агентству з питань запобігання корупції надається викривачу. (ч. 9 ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України)

Частиною першою статті 53-4 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що викривачу, його близьким особам не може бути відмовлено у прийнятті на роботу, їх не може бути звільнено чи примушено до звільнення, притягнуто до дисциплінарної відповідальності чи піддано з боку керівника або роботодавця іншим негативним заходам впливу (переведення, атестація, зміна умов праці, відмова у призначенні на вищу посаду, зменшення заробітної плати тощо) або загрозі таких заходів впливу у зв`язку з повідомленням про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону.

До негативних заходів також належать формально правомірні рішення і дії керівника або роботодавця, які носять вибірковий характер, зокрема, не застосовуються до інших працівників у подібних ситуаціях та/або не застосовувалися до працівника у подібних ситуаціях раніше.

Суд зазначає, що викривач здобуває імунітет з моменту набуття ним статуту викривача. Водночас імунітет викривача не є абсолютним і має певні межі.

В першу чергу, повинен бути наявним зв`язок між негативними заходами впливу або загрозою їх застосування та повідомленням викривачем про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою.

Наступною обставиною, що свідчить про наявність у викривача імунітету, є те, що ним повинно бути повідомлено про порушення саме Закону України «Про запобігання корупції», а не іншого закону і саме тих вимог, які ним визначені, у тому числі встановлені ним заборони і обмеження.

Ще одним обов`язковим елементом, за наявності якого особа отримує імунітет викривача, є застосування до нього, негативних заходів впливу, перелік яких не є вичерпним.

Про наявність зв`язку між негативними заходами впливу або загрозою їх застосування та повідомленням викривачем про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою може свідчити, зокрема, але не виключно такі обставини: певна послідовність подій (спочатку повідомлення особою про факти корупції, потім - застосування до викривача негативних наслідків, а не навпаки); наближеність в часі цих подій (застосування негативних наслідків до викривача відбулось незадовго після повідомлення ним про факти корупції); наявність різного роду погроз до викривача після повідомлення ним про факти корупції; відсутність в минулому (до моменту повідомлення) претензій до працівника, в тому числі й з боку осіб, про корупційні діяння яких ним повідомлено.

З огляду на положення статті 53-4 Закону України «Про запобігання корупції» для надання викривачу державних гарантій захисту, вказані дії суб`єкта владних повноважень (звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності) повинні бути вчинені саме у зв`язку з повідомленням викривачем про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону. Закон не містить положень щодо того, що викривач не може бути звільнений за інших обставин.

Національним агентством з питань запобігання корупції з метою забезпечення однакового застосування положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно правового статусу викривача надано роз`яснення «Щодо правового статусу викривача» №2 від 12.06.2023, відповідно до глави 4 яких, наявність статусу викривача може підтверджуватись документами про здійснення ним повідомлення. Такими документами можуть бути копія: 1) відповіді органу, юридичної особи публічного права, юридичної особи, зазначеної в ч. 2 ст. 62 Закону на повідомлення (заяву, скаргу тощо) викривача; 2) листа органу, юридичної особи публічного права, (юридичної особи, зазначеної в ч. 2 ст. 62 Закону) про результати попередньої перевірки повідомлення; 3) повідомлення Національному агентству про початок досудового розслідування за участю викривача (відповідно до вимог ч. 9 ст. 214 КПК України); 4) повідомлення Національному агентству про участь викривача у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією (відповідно до вимог ч. 5 ст. 257 КУпАП). Наведений перелік не є вичерпним, наявність статусу викривача в особи у зв`язку із здійсненим нею повідомленням можуть підтверджуватися й іншими документами, виданими уповноваженими органами.

У своїх поясненнях №112-02/24016-23 від 20.10.2023 Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) вказало, що ані ОСОБА_1 , ані відповідними уповноваженими органами до Національного агентства не було скеровано визначених документів.

В той же час, в ході розгляду справи, третьою особою 1 було надано суду пояснення, в яких Національне агентство з питань запобігання корупції повідомило суд, що 20.05.2024 на адресу Національного агентства, у порядку у порядку визначеному ч.9 ст.214 Кримінального процесуального кодексу України, надійшло повідомлення слідчого відділення ВП №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області від 16.05.2024 №6177/119-90/24-2024, в якому зазначено, що 21.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за заявою ОСОБА_1 щодо можливих фактів вчинення корупційного кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 Кримінального кодексу України.

Національним агентством з питань запобігання корупції було вказано, що ОСОБА_1 є викривачем з 21.12.2023 та на нього поширюються визначені Законом України «Про запобігання корупції» права і гарантії захисту викривача.

Враховуючи встановлені судом обставини та надані Національним агентством з питань запобігання корупції пояснення, суд приходить до висновку, що на момент винесення Фондом державного майна України наказу №1314 від 20.07.2023 про проведення 07.08.2023 позачергових Загальних зборів акціонерів ПАТ «Центренерго» та на момент прийняття рішення, оформленого протоколом №4/2023 дистанційних позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Центренерго» проведених 07.08.2023, ОСОБА_1 не був викривачем і визначені Законом України «Про запобігання корупції» на нього не поширювалися.

Крім того, суд звертає увагу на те, що спірним рішенням було припинено повноваження всього складу Наглядової ради, у відповідності до пункту 17.6.12 Статуту та ч.6 ст.72 Закону України «Про акціонерні товариства», а не виключно щодо позивача.

Таким чином, позивачем не доведено здійснення щодо нього негативних заходів впливу зі сторони відповідача, зокрема, наявності в діях Фонду державного майна України вибіркового характеру, так само, як позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність причинно-наслідкового зв`язку між винесення Фондом державного майна України спірного наказу, прийняттями загальними зборами акціонерів ПАТ «Центренерго» спірного рішення та повідомленнями відповідача щодо виявлених фактів, які могли вказувати на ознаки корупційних правопорушень з боку в.о. Генерального директора ПАТ «Центренерго».

Крім того, у разі коли законом передбачено прийняття рішення з того чи іншого питання виключно загальними зборами, ці повноваження не можуть відповідно до статуту юридичної особи бути надані або делеговані іншим органам цієї особи.

Не можуть прийматися судом рішення з питань, віднесених до виключної компетенції загальних зборів, у тому числі про внесення змін до установчих документів юридичної особи, включення особи до складу наглядової ради юридичної особи тощо.

Суд зазначає, що відповідачем у спорах про визнання недійсним рішення загальних зборів та інших керівних органів юридичної особи виступає сама юридична особа.

В той же час, позовні вимоги щодо визнання незаконним та скасування рішення дистанційних позачергових загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Центренерго» від 07.08.2023, оформленого протоколом, щодо рішення акціонерів про дострокове припинення повноважень члена Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Центренерго» ОСОБА_1 заявлено не до самої юридичної особи - ПАТ «Центренерго», а до Фонду державного майна України, тобто до неналежного відповідача, що є окремою підставою для відмови у задоволенні позову

З огляду на викладене, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 197 ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 17.10.2024

Суддя Я.В. Маринченко