ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"16" жовтня 2024 р.м. Одеса № 916/4555/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши матеріали заяви

за позовом: Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 10» Одеської міської ради

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ»

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 1524315,42грн

встановив:

14.10.2024 поштою до суду надійшла позовна заява Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 10» Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ», якою позивач просить суд:

« - визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 15.06.2021 до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021 між КНП "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та ТОВ "Оператор Енергії"; - визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 01.07.2021 до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021 між КНП "Міська клінічна лікарня №10 Одеської міської ради та ТОВ Оператор Енергії;

- визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 14.07.2021 до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021 між КНП "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та ТОВ Оператор Енергії;

- визнати недійсною додаткову угоду № 4 від 27.07.2021 до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021 між КНП "Міська клінічна лікарня №10 Одеської міської ради та ТОВ Оператор Енергії";

- визнати недійсною додаткову угоду № 5 від 04.08.2021 до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021 між КНП "Міська клінічна лікарня №10 Одеської міської ради та ТОВ "Оператор Енергії";

- - визнати недійсною додаткову угоду № 6 від 05.08.2021 до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021 між КНП "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та ТОВ Оператор Енергії";

- визнати недійсною додаткову угоду № 7 від 06.08.2021 до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021 між КНП Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та ТОВ Оператор Енергії;

- визнати недійсною додаткову угоду № 8 від 16.08.2021 до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021 між КНП "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та ТОВ "Оператор Енергії";

- визнати недійсною додаткову угоду № 9 від 19.10.2021 до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021 між КНП "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та ТОВ "Оператор Енергії";

- визнати недійсною додаткову угоду № 10 від 29.12.2021 до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021 між КНП "Міська клінічна лікарня №10 Одеської міської ради та ТОВ "Оператор Енергії;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор Енергії" на користь Комунального некомерційного підприємства Міська клінічна лікарня №10 Одеської міської ради безпідставно надмірно сплачені бюджетні кошти в сумі 1 401 9 775,42 грн, а також стягнути з ТОВ "Оператор Енергії" суму у розмірі 122 540 грн по рішенню господарського суду Одеської області від 24.01.2023 по справі №».

Згідно з ч. 2 ст. 162 ГПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Зазначена позовна заява підписана юристом позивача Байрактар О.В.

На підтвердження повноважень представника надано довіреність від 11.10.2024, якою позивач в особі керівника Дениса Себова уповноважив юриста Байрактар Ольгу Володимирівну представляти інтереси позивача.

Згідно з ч. 3 ст. 56 ГПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Суд зауважує, що виходячи із предмету позову, дана справа не є малозначною.

Тому, враховуючи викладене, представником позивача у цій справі може бути: 1) адвокат або 2) керівник позивача чи інша особа в порядку самопредставництва юридичної особи відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) .

Суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 є представником позивача в порядку самопредставництва. Також суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 є адвокатом.

Отже, до позовної заяви не додано доказів повноважень ОСОБА_1 на представництво позивача в даній справі.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Однак, позивач в порушення зазначеної норми права не зазначив відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача та у відповідача.

Пунктом 4) ч. 3 ст. 162 ГПК України встановлено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог.

Однак, позивач в прохальній частині просить стягнути з відповідача 14 019 775,42грн та 122540грн, тобто всього 14 142315,42грн. Але у вступній частині позову зазначив ціну позову 1 524 315,42грн.

Крім того, у прохальній частині позову позивач не зазначив на підставі якого рішення Господарського суду Одеської області (який номер справи?) він просить стягнути 122540грн. Також не зазначив позивач норми права, яка б дозволяла стягнути одним рішенням суду кошти зовсім за іншим рішенням суду.

Відповідно до ст. 80 ГПК України позивач повинен подати всі докази разом з позовом.

Згідно з п. 5) ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Позивач не надав таких відомостей. Він лише послався на те, що надсилав претензію відповідачу, зазначивши, що така претензія додана до позову.

Однак, при розкриванні конверту, в якому надійшов позов канцелярією суду було встановлено, що відсутня претензія з доказами відправки та розрахунку та копія рішення господарського суду від 24.01.2023, про що було складено акт № 01-11/274/2024 від 14.10.2024.

Пунктом 8, 9, 10 ст. 162 ГПК України встановлено, що позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, позивач не зазначив таких відомостей.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стаття 77 ГПК передбачає, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Частинами 1 та 3 ст. 73 ГПК передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (частини 1 та 2 ст. 91 ГПК).

Порядок засвідчення копії документів визначений пунктом 5.26 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163-2020, затвердженого наказом Державного підприємства «Український науководослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» №144 від 01.07.2020). За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Однак, в порушення вищезазначених норм права, позивачем не зазначено найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії, тому вони не є допустимим доказами. (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012.

Відповідно до ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (в 2024 році це 3028грн); за подання майнового позову 1,5% від ціни позову але не менше 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем об`єднано в позові 10 вимог немайнового характеру про визнання недійсними 10 додаткових угод, тому він має сплатити 10*3028=30280грн судового збору.

Крім того, позивач заявив майнову вимогу, зазначивши ціну позову 1524315,42грн, тому має сплатити 1,5% судового збору, тобто 22864,73грн.

Всього розмір судового збору, який має сплатити позивач становить 53144,73грн.

Однак позивач не надав суду доказів сплати судового збору.

З огляду на викладене, скільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суддя вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 162, 164, 172, 174, 234, 235, 254 ГПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк не більше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки позовної заяви, а саме надати суду:

- докази сплати 53144,73грн судового збору,

- докази повноважень Байрактар О.В.,

- належним чином засвідчені копії доказів, доданих до позову, врахувавши акт канцелярії суду від 14.10.2024,

- відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача та у відповідача,

- уточними розмір позовних вимог відповідно до прохальної частини та зазначити на підставі якого рішення Господарського суду Одеської області (який номер справи?) він просить стягнути 122540грн з нормативним обгрунтуванням такої вимоги,

- зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

3. Роз`яснити позивачу, що згідно з ч. 4 ст. 174 ГПК України, у разі неусунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

4. Звернути увагу позивача, що подання доказів здійснюється в порядку, передбаченому ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

5. Копію ухвали направити позивачу.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.10.2024

Суддя В.В. Литвинова