ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2024 р. Справа№ 925/616/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Майданевича А.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз»

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 14.08.2024

про повернення зустрічної позовної заяви

у справі № 925/616/24 (суддя Спаських Н.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»

до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз»

про стягнення 412 086 882,19 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 14.08.2024 у справі № 925/616/24 відмовлено акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» у поновленні строку для подання зустрічного позову. Відмовлено Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» у прийнятті зустрічної позовної заяви від 13.08.2024 до спільного розгляду із первісним позовом. Повернуто Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» зустрічну позовну заяву від 13.08.2024 про визнання недійсним договору купівлі - продажу природного газу № 101/ПГ-3294-ОГРМ від 21.06.2022.

Ухвала мотивована тим, що Ухвалою від 14.05.2024 суд відкрив провадження у справі та призначив засідання на 12 червня 2024 року. Строк на подання відзиву на позов відповідачу даною ухвалою було встановлено до 12.06.2024. Відзив на позов від 11.06.2024 в справу надійшов 12 червня 2024 року. В справу 14.08.2024 надійшла зустрічна позовна заява від 13.08.2024, подана АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз», якою відповідач просить визнати недійсним укладений між сторонами договір купівлі - продажу природного газу № 101/ПГ-3294-ОГРМ від 21.06.2022, яким обґрунтовано позов у справі про стягнення боргу. Представник відповідача вказала, що зустрічний позов вчасно не подавався, бо товариством було прийнято рішення подати самостійний позов до Господарського суду м. Києва про визнання недійсним договору. Суд погоджується із доводами представника позивача, що відповідачем не наведено підстав, які б свідчили про існування у відповідача обставин, які б з об`єктивних та непереборних причин (на які відповідач не вливає), унеможливили подання зустрічного позову у дану справу у строк, встановлений судом для подання відзиву на позов. З цих підстав відповідачу слід відмовити у поновленні пропущеного строку на подання зустрічного позову. З підстав викладеного, оскільки відповідач без поважних причин пропустив строк на подання суду зустрічного позову, дана позовна заява не підлягає прийняттю до спільного розгляду із первісним позовом. Зустрічну позовну заяву слід повернути відповідачу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 14.08.2024 про повернення зустрічної позовної заяви про визнання недійсним договору купівлі-продажу природного газу №101/ПГ-3294-ОГРМ від 21.06.2022. Направити справу до Господарського суду Черкаської області для продовження розгляду та вирішення питання прийняття до розгляду зустрічної позовної заяви та об`єднання її в одне провадження з первісним позовом.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

На думку скаржника, у даному випадку судом першої інстанції ухвалено рішення про повернення зустрічного позову з порушенням положень статті 180 ГПК України, без врахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №916/542/18 та постановах Верховного Суду від 28.09.2021 у справі №910/6070/21, від 27.01.2021 у справі №908/1688/20, а саме, такого змісту: «Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.» (п.п. 5.14., 5.15. постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №916/542/18);

«Отже, взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів та доцільність їх спільного розгляду може виявлятись у такому:

- повністю чи частково співпадають підстави обох позовів (фактичні обставини); при цьому правові підстави цих позовів можуть бути різними;

- для підтвердження підстав позову сторонами (позивачем за первісним позовом і відповідачем за зустрічним) надані переважно або частково одні ті самі докази;

- вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись (при цьому предмети та підстави таких позовів можуть бути не пов`язаними, доцільність розгляду в одному провадженні спрямована на процесуальну економію, уникнення процедури примусового виконання одночасно двох судових рішень);

- задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову;

- спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору/спорів між сторонами» (п. 25 постанови Верховного Суду від 28.09.2021 у справі № 910/6070/21);

«Зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін» (п. 27 постанови Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №908/1688/20).

Водночас, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема, коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду. Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 01.02.2023 у справі № 1.380.2019.002610, від 24.06.2022 у справі № 922/4411/21.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 12.05.2022 у справі № 910/7951/21, від 02.06.2022 у справі № 922/4409/21.

При цьому колегія суддів враховує, що право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Таке право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, установлених процесуальним законодавством. Отже, з урахуванням положень частини 2 статті 180 Господарського процесуального кодексу України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за умови не лише їх взаємопов`язаності, а й доцільності їх спільного розгляду. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 910/2987/18 та постановах Верховного Суду від 18.11.2021 у справі №910/3310/21, від 12.05.2022 у справі № 910/7951/21, від 17.05.2021 у справі № 910/18778/20.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції зазначене вище не взяв до уваги та не врахував наведені вище правові висновки Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, чим допустив порушення статті 180 ГПК України, а зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції обмежився лише посиланням на норми процесуального права, висновками загального характеру, які є передчасними.

Скаржник вказує на те, що первісний позов ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» та зустрічний позов АТ «Черкасигаз» взаємопов`язані. Пов`язаність цих позовів полягає в тому, що у разі визнання судом недійсним договору купівлі-продажу природного газу №101/ПГ3294-ОГРМ від 21.06.2022 у Позивача за первісним позовом у даній справі зникнуть порушені права та відпаде підстава для стягнення заборгованості за вказаним договором. Тому зустрічний позов АТ «Черкасигаз» доцільно розглядати разом з первісним позовом ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Натомість, як вже було зазначено, скаржник фактично був позбавлений доступу до правосуддя через надмірний формалізм суду першої інстанції, у питанні щодо строків звернення із зустрічним позовом, незважаючи на абсолютно правильне обґрунтування своєї правової позиції.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач у відзиві на апеляційну скарг вказав на те, що право подання до суду відзиву на позов було реалізовано відповідачем 12.06.2024, отже, вчинення відповідачем відповідної процесуальної дії в межах встановленого судом в ухвалі від 14.05.2024 процесуального строку свідчить про те, що відповідна вимога суду була сприйнята відповідачем саме як така, що стосується у тому числі і строку для подання відзиву, і строку на подання зустрічної позовної заяви. До 13.08.2024 включно, відповідач не скористався своїм правом на продовження процесуального строку та не подав до суду заяву про продовження відповідного строку. Доказів зворотного матеріали справи не містять, і в апеляційній скарзі не наведено. Також, до зустрічної позовної заяви відповідач подав клопотання про поновлення строку на подання зустрічного позову. Однак, враховуючи достатність часу для подання відзиву, подання відповідачем клопотання разом із відзивом, відсутністю поважних причин пропуску строку на подання зустрічної позовної заяви та враховуючи судову практику, в тому числі постанову Верховного Суду в справі № 500/1912/22 від 29.09.2022 - судом було правомірно відмовлено в поновленні строку. За таких обставин, доводи скаржника не знаходять свого підтвердження, а отже, є необґрунтованими. Таким чином, місцевий господарський суд дійшов правильних висновків щодо повернення відповідачу зустрічної позовної заяви.

Позивач вказує на те, що оскільки зустрічний позов подано з пропуском встановленого строку для його подання, відповідачем не обґрунтована поважність причин пропуску строку, місцевий господарський суд дійшов правомірних висновків про повернення відповідачу зустрічної позовної заяви на підставі ч. 6 ст. 180 ГПК України.

Щодо посилання відповідача на постанови Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суд позивач зазначає про безпідставність такого посилання, з огляду на той факт, що зазначені постанови винесені за інших обставин. Отже, оскаржувана відповідачем ухвала винесена за інших обставин, що досліджувались Великою Палатою Верховного Суду та Верховним судом при винесення постанов, що зазначені в апеляційній скарзі.

Узагальнені доводи відповіді на відзив на апеляційну скаргу

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» у відповіді на відзив на апеляційну скаргу вказує на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною, винесеною господарським судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, чим фактично було обмежено доступ відповідача до правосуддя, який останній мав намір реалізувати у спосіб, передбачений законом, шляхом розгляду зустрічного позову спільно з первісним позовом в межах цієї справи, а не в порядку окремого позовного провадження.

Фактично, доводи відповіді на відзив на апеляційну скаргу дублюють доводи апеляційної скарги.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Гаврилюк О.М. - головуючий суддя, судді -Ткаченко Б.О., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 14.08.2024 у справі № 925/616/24. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 14.08.2024 у справі № 925//616/24 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження, спричинені цим станом, надходження матеріалів справи № 925/616/24 до Північного апеляційного господарського суду 09.09.2024, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 925/616/24 розглядалась протягом розумного строку.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем заявлено позов про стягнення з відповідача 412 086 882,19 грн, з яких: 245 337 174,81 грн основний борг, 119 788 140,97 грн пеня, 25 112 258,34 грн штрафу, 13 353 902,56 грн інфляційних втрат та 8 495 405,51 грн, як 3% річних, на підставі договору купівлі - продажу природного газу № 101/ПГ-3294-ОГРМ від 21.06.2022, укладеного між сторонами у справі.

Ухвалою від 14.05.2024 господарський суд першої інстанції відкрив провадження у справі та призначив засідання на 12.06.2024. Строк на подання відзиву на позов відповідачу даною ухвалою було встановлено до 12.06.2024.

Відзив на позов від 11.06.2024 в справу надійшов 12.06.2024.

В подальшому, 14.08.2024 від відповідача (АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз») надійшла зустрічна позовна заява від 13.08.2024 про визнання недійсним укладеного між сторонами договору купівлі-продажу природного газу № 101/ПГ-3294-ОГРМ від 21.06.2022, яким обґрунтовано позов у справі про стягнення боргу.

Також у прохальній частині поданої зустрічної позовної заяви відповідачем викладено клопотання поновити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» строк для подання зустрічного позову у вказаній справі.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 14.08.2024 у справі № 925/616/24 відмовлено Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» у поновленні строку для подання зустрічного позову. Відмовлено Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» у прийнятті зустрічної позовної заяви від 13.08.2024 до спільного розгляду із первісним позовом. Повернуто Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» зустрічну позовну заяву від 13.08.2024 про визнання недійсним договору купівлі - продажу природного газу № 101/ПГ-3294-ОГРМ від 21.06.2022.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, викладеним в ухвалі Господарського суду міста Києва від 14.08.2024 у справі № 925/616/24, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Статтею 113 ГПК України унормовано, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

У ч. 8 ст. 165 ГПК України вказано, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Як вже зазначалось, ухвалою від 14.05.2024 господарський суд першої інстанції відкрив провадження у справі та призначив засідання на 12.06.2024. Строк на подання відзиву на позов відповідачу даною ухвалою було встановлено до 12.06.2024.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа, ухвала Господарського суду Черкаської області від 14.05.2024 у справі № 925/616/24 доставлено до електронного кабінету, зокрема, Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» - 15.05.2024 о 10:19.

При цьому, відзив на позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у справу надійшов 12.06.2024.

Отже, останнім днем для подання зустрічної позовної заяви було 12.06.2024, натомість зазначена зустрічна позовна заява була подана 14.08.2024, у зв`язку із чим, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що відповідачем (АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз») подано зустрічний позов у справі № 925/616/24 із пропуском строку для такого звернення.

Таким чином зустрічна позовна заява подана до суду після спливу встановленого судом строку.

Відповідно до статей 118, 119 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У постанові Верховного Суду в справі № 500/1912/22 від 29.09.2022 зазначено, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

1) це обставина або кілька обставин, що безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено.

4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

У зустрічній позовній заяві відповідач зазначає про те, що 30.07.2024 відповідачем за первісним позовом подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі № 925/616/24 у зв`язку із відкриттям 09.07.2024 провадження у справі № 910/8375/24 про визнання недійсним договору купівлі-продажу природного газу № 101/ПГ3294-ОГРМ від 21.06.2022 і на виконання положень п. 10 ч. 3 ст. 162 ГПК України, з метою об`єктивного розгляду справи та правильного вирішення спору між сторонами, позивачем за зустрічним позовом до Господарського суду міста Києва подано заяву від 13.08.2024 № 1016/29 про залишення позову без розгляду у справі № 910/8375/24.

За викладених обставин, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» просив суд поновити строк для подання зустрічного позову у даній справі.

Однак, колегія суддів апеляційного господарського суду критично оцінює зазначену Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» обставину, як причину, яка може бути підставою для поновлення процесуального строку на подання зустрічного позову, оскільки не характеризує об`єктивну неможливість відповідача вчасно реалізувати своє право, так як останній не був позбавлений можливості, в тому числі одночасно із відзивом на позовну заяву, подати до суду зустрічну позовну заяву.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для поновлення Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» строку на подання зустрічної позовної заяви, у зв`язку із чим підстави для скасування ухвали Господарського суду Черкаської області від 14.08.2024 у справі № 925/616/24, відсутні.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції враховує те, що як вбачається із відомостей ЄДРСР, ухвала Господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі № 910/8375/24 датована 09.07.2024, тобто після спливу строку, встановленого для подання зустрічної позовної заяви.

Також колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» не надано доказів залишення позовної заяви у справі № 910/8375/24 без розгляду.

Відсутні зазначені відомості і в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вказує на те, що відповідно до ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 6 ст. 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи. За змістом частин 1 та 4 статті 119 ГПК України пропущений учасником процесуальний строк може бути поновлений судом за умови вчинення учасником процесуальної дії, для вчинення якої було встановлено строк, подання учасником заяви про поновлення процесуального строку та визнання причин пропуску строку поважними, крім випадків, коли ГПК України встановлено неможливість такого поновлення (відповідний висновок викладено у пункті 29 постанови Верховного Суду від 03.12.2018 у справі №904/5995/16, прийнятої складом Об`єднаної палати Касаційного господарського суду). Подання особою клопотання про поновлення процесуального строку не кореспондується з автоматичним поновленням судом такого строку, оскільки клопотання про поновлення процесуального строку, у даному випадку, для подання зустрічного позову у справі, повинно містити обґрунтування причин його пропуску, поважність яких визначається судом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 922/709/18.

Згідно з п. 5 ч. 5 ст. 13 ГПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

За приписами ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Наведені норми свідчать про те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є міра свободи, міра можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Оскільки Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» заявлено зустрічний позов у справі № 925/616/24 після спливу встановленого законом строку для подання відзиву, а обставина, зазначена Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» не є обставиною, яка може бути підставою для поновлення процесуального строку на подання зустрічного позову, господарський суд першої інстанції правомірно відмовив Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» у поновленні строку для подання зустрічного позову, відмовив Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» у прийнятті зустрічної позовної заяви від 13.08.2024 до спільного розгляду із первісним позовом та повернув Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» зустрічну позовну заяву від 13.08.2024 про визнання недійсним договору купівлі-продажу природного газу № 101/ПГ-3294-ОГРМ від 21.06.2022.

Разом з тим, апеляційний господарський суд вважає за необхідне зауважити, що повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» права звернутись до господарського суду з окремим позовом в загальному порядку.

Аналогічні правові висновки наведені у постанові Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 904/2739/18.

Також колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити на тому, що відповідно до ч. 4 ст. 226 ГПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.

Посилання скаржника на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною, винесеною господарським судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, чим фактично було обмежено доступ відповідача до правосуддя, який останній мав намір реалізувати у спосіб, передбачений законом, шляхом розгляду зустрічного позову спільно з первісним позовом в межах цієї справи, а не в порядку окремого позовного провадження, оцінюється колегією суддів апеляційної інстанції критично, оскільки підставою для повернення зустрічної позовної заяви слугувало пропуск строку на звернення із зустрічною позовною заявою, а не відсутність взаємопов`язаності чи доцільності розгляду первісного та зустрічного позовів.

Також безпідставними є посилання скаржника на постанови Верховного Суду, оскільки обставини справи № 925/616/24 є відмінними від обставин справ, зазначених скаржником у апеляційній скарзі.

З приводу решти доводів скаржника, викладених в його скарзі, колегія суддів звертає увагу, такі аргументи були почуті, враховані апеляційним судом, при цьому зазначає, що оскаржена ухвала є вмотивованою, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Хаджинастасиу проти Греції»).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду прийнята відповідно до вимог процесуального права, підстав її скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 14.08.2024 у справі № 925/616/24, постановлену в результаті дослідження зустрічного позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз», задоволенню не підлягає. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 14.08.2024 у справі № 925/616/24 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 14.08.2024 у справі № 925/616/24 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 14.08.2024 у справі № 925/616/24 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали справи № 925/616/24 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді Б.О. Ткаченко

А.Г. Майданевич