ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2024 Справа № 917/2088/23

За позовною заявою Полтавського обласного центру зайнятості, вул. Сінна, 45, м. Полтава, Полтавська область, 36039 в особі Лубенської філії Полтавського обласного центру зайнятості, вул. Старотроїцька, 5, м. Лубни, 37500

до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, вул. Затишна, 23, м. Полтава, Полтавська область, 36039

про стягнення 25 954,22 грн.

Суддя Погрібна С.В.

Секретар судового засідання Сорока Є.С.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Суть спору. Полтавський обласний центр зайнятості звернувся до суду в особі Лубенської філії Полтавського обласного центру зайнятості Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про стягнення допомоги по безробіттю ОСОБА_1 в сумі 25 954,22 грн.

Позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Відповідачем було подано відзив на позовну заяву; заява про розгляд справи за правилами загального позовного провадження із викликом сторін; заява про застосування строків позовної давності (вх. № 16755 від 28.12.2023).

Позивачем подано відповідь на відзив (вх. № 91 від 03.01.2024).

Ухвалою суду від 20.05.2024 справу прийнято розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11.06.2024, 13:30.

03.06.2024 від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 20.05.2024 (вх. № 7819), до якої додана довідка про отриману допомогу по безробітю ОСОБА_1 за період з 29.07.2016 по 05.04.2017. Даний документ суд долучає до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 11.06.2024 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання по суті на 15.08.2024, 11:00.

15.08.2024 відкладено розгляд справи по суті на 03.10.2024.

02.10.2024 від позивача надійшли додаткові пояснення, які долучені судом до матеріалів справи (вх. № 13044).

В судовому засіданні 03.10.2024 представником позивача викладено зміст позовних вимог, представником відповідача зміст заперечень.

Судом були з`ясовані обставини справи та досліджено наявні в матеріалах справи докази.

Представникам надано заключне слово, які підтримали свою позицію викладену письмово та озвучену в судовому засіданні.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Встановивши всі обставини справи та дослідивши надані документальні докази, суд встановив,

Позивач у позові вказує, що 29 липня 2016 року до Хорольської районної філії Полтавського обласного центру зайнятості в пошуку роботи звернулася громадянка ОСОБА_1 (витяг із наказів а.с. 10).

Згідно поданих заявником документів, під час реєстрації було встановлено, що відповідно до наказу Відділу Держгеокадастру в Хорольському районі Полтавської області від 27.07.2016 №12-к «Про звільнення ОСОБА_1 », ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника Відділу Держгеокадастру в Хорольському районі Полтавської області за угодою сторін, відповідно до п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України та п. З ч. 1 ст. 83 «Закону України про державну службу».

29 липня 2016 року ОСОБА_1 , на підставі статті 43 Закону України "Про зайнятість населення", поданих 29.07.2016 заяв про надання (поновлення) статусу безробітного та про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю, було надано статус безробітної та призначено виплату допомоги по безробіттю відповідно до частин 1, 3, 4 статті 22, частини 1 статті 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" як застрахованій особі, з урахуванням страхового стажу строком з 05.08.2016 по 30.07.2017 (наказ від 05.08.2016 №НТ160805, витяг а.с. 11).

Згідно наказу №НТ160805 від 05.08.2016 та відповідно до статті 22 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" ОСОБА_1 було розпочато (поновлено) виплату допомоги по безробіттю.

06.04.2017 ОСОБА_1 припинено реєстрацію в центрі зайнятості у зв`язку з початком зайнятості особи відповідно до п.п. 1 п. 1 ст. 45 Закону України "Про зайнятість населення", п.п. 1 п. 1 ст. 31 Закону "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та пп. 2 п. 1 ч. 5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності (наказ №НТ170406 від 06.04.2017, витяг а.с. 12)

Як вказує позивач, за період перебування на обліку в якості безробітної (з 29.07.2016 по 06.04.2017) ОСОБА_1 отримала 25 954,22 грн допомоги по безробіттю (довідка Хорольського відділу Лубенської філії Полтавського обласного центру зайнятості від 10.10.2023 № 321, а.с. 15).

В ході відпрацювання «Пам`ятки розслідування даних від РЗО (реєстр застрахованих осіб) виявлено позивачем факт отримання ОСОБА_1 компенсації заробітної плати в період перебування на обліку як безробітної в Хорольському районному центрі зайнятості Полтавського ОЦЗ за період з 29.07.2016 по 06.04.2017. Підстава - рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 у справі №816/1389/16.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 по справі № 816/1389/16 визнано протиправним та скасовано наказ Державної служба України з питань геодезії, картографії та кадастру від 26 липня 2016 року №954-то "Про звільнення ОСОБА_1 "; визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 27 липня 2016 року №124-к "Про звільнення ОСОБА_1 "; визнано протиправним та скасовано наказ відділу Держгеокадастру у Хорольському районі Полтавської області від 27 липня 2016 року №12-к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу Держгеокадастру у Хорольському районі Полтавської області за угодою сторін на підставі пункту 3 частини першої статті 83 Закону України "Про державну службу" та пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю України; визнано ОСОБА_1 такою, яку було звільнено з посади начальника відділу Держгеокадастру у Хорольському районі Полтавської області за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України; стягнуто із Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 274 360,00 грн (без утриманих податків і зборів).

На виконання вказаного рішення суду Державною службою з питань геодезії, картографії та кадастру видано наказ № 30-то від 14.01.2020 «Про скасування наказу Держгеокадастру від 26.07.2016 № 954-то» та видано Головним управлінням наказ № 24-к від 14.01.2020 «Про скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 27.07.2016 № 124-к «Про звільнення ОСОБА_1 » (а.с. 70).

У зв`язку з вказаним Лубенською філією Полтавського обласного центру зайнятості 08.03.2023 видано наказ № 50 про відшкодування Головним управління Держгеокадастру в Полтавській області коштів у сумі 25 954,22 грн виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1 (а.с. 14).

09 березня 2023 року, в порядку досудового врегулювання спору, Хорольським відділом Лубенської філії Полтавського ОЦЗ на адресу Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області було скеровано лист-претензію № 77 про повернення коштів в розмірі 25 954,22 грн виплачених ОСОБА_1 у період з 05.08.2016 по 06.04.2017 в якості допомоги по безробіттю (а.с. 13).

Листом Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області від 28.03.2023 №11-16-0.5-1058/2-23 у задоволенні претензійних вимог було відмовлено у зв`язку з відсутністю підстав для повернення коштів в сумі 25 954,22 грн (а.с. 62-63).

Лубенською філією Полтавського обласного центру зайнятості Відповідачу повторно було направлено лист №16/47/356-23 від 31.05.2023 (а.с. 31) про відшкодування коштів, на який отримано відповідь з відмовою про повернення коштів у зв`язку з відсутністю підстав (лист №11-16-0.5- 1781/2-23 від 12.06.2023, а.с. 32).

28.07.2023 Лубенська філія Полтавського обласного центру зайнятості листом №16/47/498-23 від 25.07.2023 знову звернулась до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про відшкодування коштів виплачених ОСОБА_1 (а.с. 34), на який була отримана відповідь про відмову в поверненні коштів в сумі 25 954,22 грн (а.с. 36).

Вказані обставини стали підставою для звернення Лубенської філії Полтавського ОЦЗ до суду з цим позовом.

Відповідач у своєму відзиві вказує, що під час ведення переписки з Хорольським відділом Лубенської філії Полтавського обласного центру зайнятості (листи від 28.03.2023 № 11-16-0.5-1058/2-23; від 12.06.2023 № 11-16-0.5-1781/2-23; від 08.08.2023 № 11-16-0.52-2401/2-23) неодноразово пояснювало, що з боку Головного управління відсутні будь-які порушення норм діючого законодавства у сфері державного соціального страхування.

В резолютивній частині Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 по справі № 816/1389/16 відсутня вимога щодо поновлення на роботі ОСОБА_1 , є вимога наступного змісту: «Визнати ОСОБА_1 такою, яку було звільнено з посади начальника відділу Держгеокадастру у Хорольському районі Полтавської області за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.», ОСОБА_1 , не ставилася вимога про поновлення на роботі, вимога стосувалася саме зміни підстав звільнення без поновлення на роботі, що передбачено ч. 3 ст. 235 КЗпП України, що й було виконано Головним управлінням.

Також, відповідач вказує, що останньою датою перебування ОСОБА_1 на обліку у центрі зайнятості є дата 06.04.2017. Перебіг строку позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України розпочинається з 07.04.2017. Враховуючи вимоги діючого цивільного законодавства України, право вимоги щодо стягнення коштів з Головного управління, навіть допускаючи «законність» такої вимоги, Полтавським обласним центром зайнятості втрачене ще 07.04.2020.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Стаття 11 Цивільного кодексу України встановлює, що однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди передбачені у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до статті 1173 Цивільного кодексу України шкода завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

На відміну від загальної норми статті 1166 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправної поведінки, наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вини заподіювача шкоди), спеціальна норма статті 1173 ЦК України передбачає відшкодування шкоди незалежно від вини державного органу та його посадової або службової особи.

Відповідно до частини першої статті 107 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов`язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Отже, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох елементів цивільного правопорушення: неправомірні дії цього органу; наявність шкоди; причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Довести наявність цих елементів має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 Цивільного кодексу України. При цьому неправомірність рішення, дій або бездіяльності органу державної влади має підтверджуватись відповідним рішенням суду, яке буде мати преюдиціальне значення для справи про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Суб`єктами відповідальності, відповідно до статті 1173 Цивільного кодексу України, є органи державної влади або місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області є органом виконавчої влади, тобто суб`єктом відповідальності в розумінні статті 1173 Цивільного кодексу України.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 по справі № 816/1389/16 визнано протиправним та скасовано наказ Державної служба України з питань геодезії, картографії та кадастру від 26 липня 2016 року №954-то "Про звільнення ОСОБА_1 "; визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 27 липня 2016 року №124-к "Про звільнення ОСОБА_1 "; визнано протиправним та скасовано наказ відділу Держгеокадастру у Хорольському районі Полтавської області від 27 липня 2016 року №12-к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу Держгеокадастру у Хорольському районі Полтавської області за угодою сторін на підставі пункту 3 частини першої статті 83 Закону України "Про державну службу" та пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю України; визнано ОСОБА_1 такою, яку було звільнено з посади начальника відділу Держгеокадастру у Хорольському районі Полтавської області за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України; стягнуто із Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 274 360 грн (без утриманих податків і зборів).

Судом було стягнуто середній заробіток ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу за період з 28.07.2016 (наступного робочого дня) по 18.06.2019 (722 робочих днів) в розмірі 274 360 грн (без утримання податків та обов`язкових зборів).

Відповідно до частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Внаслідок неправомірних дій відповідача позивач безпідставно здійснив виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_1 з 29.07.2016 по 06.04.2017, як особі, яка не має будь - яких доходів, за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, що свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між незаконними діями Пенсійного фонду України та понесеними позивачем збитками.

В порушення вимог частини 1 статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», відповідач не повідомив вчасно центр зайнятості про прийняте рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №816/1389/16 від 18 червня 2019 року та про видачу наказу №24-к від 14.01.2020 «Про скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 27.07.2016 №124-к «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Відтак, виходячи з обставин справи та враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача коштів у сумі 25 954,22 грн, які виплачені ОСОБА_1 в якості допомоги по безробіттю, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила

Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частин 3, 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи та доведено позивачем лише в порядку обміну інформації з Пенсійним фондом України (в Єдиній інформаційно-аналітичній системі Державної служби зайнятості) 01.03.2023 Центр зайнятості зміг довідатись про факт отримання ОСОБА_1 компенсації заробітної плати в період перебування на обліку як безробітної в Хорольській районній філії Полтавського обласного центру зайнятості.

Окрім того, згідно частини 4 статті 38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом та Законом України "Про зайнятість населення", адміністративних штрафів, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується.

Таким чином, строк позовної давності за вимогою про стягнення 25 954,22 грн відшкодування виплат на допомогу по безробіттю не закінчився, а тому підстави для його застосування та відмови в задоволенні позову відсутні.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судовий збір у відповідності до статті 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Затишна, 23, м. Полтава, Полтавська область, 36039, ) на користь Полтавського обласного центру зайнятості (вул. Сінна, 45, м. Полтава, Полтавська область, 36039, ) в особі Лубенської філії Полтавського обласного центру зайнятості (вул. Старотроїцька, 5, м. Лубни, 37500, ) 25 954,22 грн відшкодування виплат на допомогу по безробіттю та 2 684,00 грн витрати по сплаті судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 16.10.2024.

Суддя Погрібна С.В.