ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
14.10.2024м. ДніпроСправа № 904/2668/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТКД Україна", м. Дніпро
до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область
про стягнення заборгованості
19.06.2024 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ТКД Україна" в особі представника позивача адвоката Воронова Юрія Вікторовича до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіталл Кривий Ріг" про стягнення з відповідача заборгованості, яка складається з 299 190,13 грн. основного боргу, 4 500,00 грн 3% річних, 6 333,75 грн інфляційні втрати, та витрати на судовий збір.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2024 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТКД Україна" суму основної заборгованості у розмірі 299 190,13 грн. основного боргу, 4 500,00 грн - 3% річних, 6 333,75 грн - інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 325, 18 грн.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, строк для подання доказів позивачем щодо розміру, понесених ним судових витрат - протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

24.09.2024 позивач подав заяву про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, в якій просить стягнути з відповідача 7 000 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.09.2024 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТКД Україна" про ухвалення додаткового рішення. Відповідачу запропоновано надати до суду заперечення на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини в строк до 02.10.2024 року, та докази направлення заперечень та доданих до нього документів позивачу.

01.10.2024 відповідач подав заперечення на заяву позивача.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

Судова система не припиняє працювати, але значна кількість повітряних тривог, відключення електроенергії, призводить до збільшення часу розгляду судових справ.

Судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

06 червня 2024 року між Адвокатським бюро «Воронова Юрія Вікторовича» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТКД Україна» укладено договір про надання правничої допомоги № 225.

В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Консультант зобов`язується надавати Клієнту юридичні послуги, а Клієнт зобов`язується своєчасно приймати та оплачувати надані в рамках даного Договору послуги (п.1.1 договору).

Оплата наданих Консультантом послуг здійснюється на підставі виставленого рахунку на оплату (п.4.1 договору).

Сторони погодили, що розмір оплати за юридичні послуги в рамках даного Договору не може перевищувати встановлених Сторонами розмірів (п.4.2 договору).

Підготовка заяв по суті спору в рамках справи щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТКД Україна» заборгованості за поставлений в рамках видаткової накладної № 216 від 22 листопада 2023 року Товар + 7 000, 00 грн.

- участь в одному судового засіданні - 2000,00 грн (п.4.3 договору).

Відповідно до Акта приймання-передачі юридичних послуг до договору про надання правової допомоги від 06 червня 2024 року, вартість наданих послуг Сторонами погоджено в порядку та розмірах встановлених п. 4.3. Договору про надання правової допомоги № 225 від 06 червня 2024 року і складає 7 000 грн.

Відповідно до платіжної інструкції №233 від 10 червня 2024 року, Товариство сплатило адвокату 7 000 грн.

Відповідач заперечив щодо суми адвокатських послуг та вказав, що договір про надання правничої допомоги №225 не містить погодженої сторонами суми витрат правничої допомоги в першій інстанції, що підлягає відшкодуванню за рахунок Відповідача .

Така інформація відсутня також і в Акті приймання передачі послуг від 06.06.2024.

При цьому варто врахувати:

-визнання суми позовних вимог Відповідачем про що подано відповідна заява;

-позовна заява залишена судом без руху (Ухвала від 24.06.2024).

За відсутності погодженої в договорі ціни та інших чинників, Відповідач не погоджується з сумою заявленою Позивачем до відшкодування та вважає її непідтвердженою.

Дослідивши матеріали заяви про розподіл витрат на правову допомогу та заперечення відповідача, суд зазначає про таке.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару та фактичних витрат у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний, виправданий, що передбачено у статті 126 Господарського процесуального кодексу України та у статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Здійснюючи розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд бере до уваги те, що позовна заява була залишена судом без руху (ухвала від 24.06.2024).

Відтак, адвокатом були допущені недоліки при поданні позову.

До того ж суд також звертає увагу на те, що відповідачем у цьому позові визнано позовні вимоги у повному обсязі, а тому, фактично, адвокатом позивача було складено позов, який було розглянути у спрощеному проваджені без виклику сторін та складено відповідь на відзив.

Відтак суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тому стягнення адвокатських витрат у зазначеній позивачем сумі не відповідає критеріям розумності, співмірності та справедливості.

Враховуючи наявність заперечень відповідача, а також враховуючи добросовісність, розумність, принципи співмірності та розумності судових витрат, складність цієї справи, у відповідності до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд доходить висновку про можливість зменшення суму витрат на правову допомогу та стягнення з відповідача на користь позивача 5 000 грн, поклавши іншу частину витрат на позивача.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТКД Україна" про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (вул. Криворіжсталі (Орджонікідзе), 1, Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50095; ідентифікаційний код 24432974) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТКД Україна" (49041, м. Дніпро, вул. Стартова, буд. 20, офіс 405; ) 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ТКД Україна" - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на додаткове рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя Я.С. Золотарьова