ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відкладення розгляду справи

"09" жовтня 2024 р. Справа № 902/111/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Олексюк Г.Є.

судді Мельник О.В.

судді Гудак А.В.

секретар судового засідання Ткач Ю.В.

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекреаційне мисливсько-рибальське господарство "Вольєр" на рішення Господарського суду Вінницької області від 07.06.2024 у справі № 902/111/24 (суддя Нешик О.С., повний текст рішення складено 12.06.2024)

за позовом Першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури в особі Вінницької обласної військової адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекреаційне мисливсько-рибальське господарство "Вольєр"

до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Іллінецьке лісове господарство"

про розірвання договору тимчасового користування та зобов`язання повернути лісову ділянку

за участю представників:

прокурор - Сачук І.Р.;

позивача - Страшок О.В.;

відповідача - 1 - Чернілевська Р.В.;

відповідача - 2 - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Північно-західного апеляційного господарського суду перебуває апеляційна скарга ТОВ "Рекреаційне мисливсько-рибальське господарство "Вольєр" на рішення Господарського суду Вінницької області від 07.06.2024 у справі № 902/111/24.

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 31.07.2024 відкрито провадження у справі № 902/111/24. Розгляд справи призначено на 09.10.2024 об 15:30 год.

Представник відповідача-1 подав до суду клопотання, в якому з посиланням на ст. ст. 80, 81, 269 ГПК України, просить суд поновити строк на подання клопотання про витребування доказів, витребувати у Вінницької обласної прокуратури для дослідження в судовому засіданні усі матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000202 від 01.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, в тому числі копію обвинувального акту, складеного за результатами завершення досудового розслідування.

В судовому засіданні 09.10.2024 представник відповідача-1 підтримав доводи апеляційної скарги, просить задоволити її вимоги; підтримав клопотання про витребування доказів.

Прокурор та представник позивача в судовому засіданні заперечили доводи апеляційної скарги, просять відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін; заперечили щодо задоволення клопотання про витребування доказів.

Розглянувши в судовому засіданні клопотання відповідача-1 про витребування доказів, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відтак ст. 119 ГПК України не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку. Отже, у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та має зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на приписи процесуального закону встановлення поважності (неповажності) причин пропуску процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Статтею 81 ГПК України унормовано питання витребування доказів. Зокрема, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно ч. 2, 3 ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ст. 81 ГПК України у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійно отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

З огляду на положення ст. 13, ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, у даному випадку, саме скаржник повинен був доводити суду ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень щодо позову. Судом першої інстанції відповідно до вимог ГПК України надавалась можливість апелянту обґрунтувати свою правову позицію по суті справи та подати чи здобути в порядку ст. 81 ГПК України відповідні докази, чим було забезпечено принцип змагальності.

Суд зауважує, що ч. 5 ст. 236 ГПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Тобто суд обґрунтовує своє рішення лише тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Однак, докази, які просить витребувати заявник в суді апеляційної інстанції не досліджувалася судом першої інстанції під час вирішення спору та їй не надавалася правова оцінка.

Отже, враховуючи те, що збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, заявник не звертався до суду першої інстанції із клопотанням про витребування доказів в порядку ст. 81 ГПК України, не навів суду поважних причин пропуску строку на подачу даного клопотання в суд апеляційної інстанції та не навів наявність підстав для його поновлення, тому колегія суддів відмовляє заявнику в поновленні пропущеного строку на витребування доказів та відмовляє в задоволенні даного клопотання.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, заслухавши в судовому засіданні представників позивача та відповідача, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, дійшла висновку відкласти розгляд справи.

Окрім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Критерії оцінювання розумності строку справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (справа Кучерук проти України) (заява 2570/04).

Згідно п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 01.02.2007 у справі "Макаренко проти України" суд нагадує, що "розумний" строк проваджень має визначатись відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника і компетентних органів та інтерес, який мав заявник у цьому спорі.

Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини однією із складових справедливого судового розгляду в розумінні пункту 1 статті 6 є право на змагальне провадження; кожна сторона має знати про всі докази чи подання, які представленні або зроблені в цілях впливу на думку суду і коментувати їх (п. п. 23,31 та 33 рішення у справі "Лобо Мачадо проти Португалії" від 20.02.1996, п. 24 рішення у справі "Нідерост-Губер проти Швейцарії" від 18.02.1997, п. 42 рішення у справі "Кєроярві проти Фінляндії").

Відповідно до ст. 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин.

За приписами ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Беручи до уваги викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що розумним для розгляду даної справи є строк, що має забезпечити реалізацію процесуальних прав сторін у справі, повний, всебічний, об`єктивний розгляд справи, з урахуванням ст. ст. 7, 13 ГПК України. Відтак, колегія суддів вважає за необхідне відкласти розгляд поза межами строку, встановленого ст. 273 ГПК України.

Також враховуючи клопотання представника позивача та положення ст. 197 ГПК України, суд апеляційної інстанції вважає за можливе продовжити розгляд справи в режимі відеоконференції.

Керуючись ст. ст. 197, 216, 234, 235, 270, 273, 281 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відкласти розгляд справи на "13" листопада 2024 р. о 14:30 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань № 6 (ВКЗ).

2. Відеоконференція буде проведена за допомогою додатку EASYCON, який може бути встановлений за веб-посиланням https://vkz.court.gov.ua/

3. Попередити представника позивача, що відповідно до ч. 5 ст. 197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

4. Явка повноважних представників сторін в судове засідання - на розсуд сторін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Гудак А.В.