ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

15 жовтня 2024 року Справа № 915/1213/24

м.Миколаїв

Суддя Господарського суду Миколаївської області Мавродієва М.В.

розглянувши заяву: Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк,

про стягнення з Фізичної особи-підприємця Ференса Олега Володимировича,

заборгованості за Договором банківського обслуговування № б/н від 12.02.2021 в розмірі 33972,16 грн, з якої: 33755,63 грн - заборгованість за кредитом, 216,53 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом, -

в с т а н о в и в:

03.10.2024 Акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк звернулось до Господарського суду Миколаївської області з заявою про видачу судового наказу б/н від 03.10.2024 (вх.№11901/24) про стягнення з Фізичної особи-підприємця Ференса Олега Володимировича заборгованості за Договором банківського обслуговування № б/н від 12.02.2021 в розмірі 33972,16 грн, з якої: 33755,63 грн - заборгованість за кредитом, 216,53 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Як на підставу своїх вимог заявник посилається на неналежне виконання боржником умов Договору банківського обслуговування № б/н від 12.02.2021, який укладений шляхом підписання позичальником Заявки на отримання послуг Кредитний ліміт на поточний рахунок та Гарантовані платежі, якою приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщений в мережі Інтернет на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2024, - справу №915/1213/24 призначено головуючому судді Мавродієвій М.В.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд відмовляє у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

У відповідності до ст.148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.150 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч.1 ст.76, ч.1 ст.77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч.1 ст.91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

У відповідності до ст.ст.78-79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідно до ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В заяві про видачу судового наказу стягувач зазначає, що 12.02.2021 Фiзична особа-підприємець Ференс Олег Володимирович підписав заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви боржник приєднався до Умов та правил надання банківських послуг (надалі - Умови), Тарифів Банку, що розміщенні в мережі Інтернет на сайті http//privatbank.ua, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування № б/н від 12.02.2021 (далі - Договір) та взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору. Відповідно до Договору боржнику було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 2550 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг.

Заявку на отримання послуг Кредитний ліміт на поточний рахунок та Гарантовані платежі шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунку UA 3227538 на умовах, які зазначені в заявці.

Підписанням цієї заявки клієнт на підставі ст.634 Цивільного кодексу України у повному обсязі приєднався до розділу 1.1.Загальні положення та підрозділу 3.2.1. Кредитний ліміт на поточний рахунок Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщенні на офіційному сайті АТ КБ Приватбанк у мережі Інтернет за адресою: https//privatbank.ua/terms, та які разом із Заявою на відкриття рахунку та анкетою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (далі - Умови), цією заявкою становлять кредитний договір між банком та клієнтом, примірник якого клієнт отримав шляхом самостійного роздрукування.

Також в заяві стягувач вказує, що відповідно до Договору боржнику було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 2250 в електронному вигляді через встановленні засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг.

Стягувач посилається на п.3.2.1.1.16. Умов та правил надання банківських послуг, згідно якого при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до Умов і правил надання банківських послуг (або у формі Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом першого підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Таким чином, кредитний договір на підставі якого виникають грошові зобов`язання боржника перед банком, складається з наступних документів: заяви на відкриття рахунку, анкети про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, Заявки на отримання послуг Кредитний ліміт на поточний рахунок та Гарантовані платежі та Умов та Правил надання банківських послуг у редакції, до яких боржник приєднався.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

У відповідності до ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1 ст.634 ЦК України).

Оскільки умови договорів розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час підписання відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Суд вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості судового розгляду.

Суд зазначає, що Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ Приватбанк в період - з часу виникнення спірних правовідносин (05.07.2022) до моменту звернення до суду із вказаною заявою про видачу судового наказу (03.10.2024).

Заявником додано до матеріалів заяви про видачу судового наказу Заявку Фізичної особи-підприємця Ференса Олега Володимировича на отримання послуг Кредитний ліміт на поточний рахунок та Гарантовані платежі, проте заявником не було долучено заяви на відкриття рахунку, анкети клієнта Фізичної особи-підприємця Ференса Олега Володимировича про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, та і самих Умов і Правил надання банківських послуг у відповідній редакції, які є складовою частиною кредитного договору між сторонами, у зв`язку з чим заявником не дотримано вимоги ст.150 ГПК України.

Тобто заявником не надано доказів укладання з Фізичною особою-підприємцем Ференсом Олегом Володимировичем кредитного договору, на підставі якого заявлена до стягнення заборгованість, тобто не дотримано вимоги ст.150 ГПК України.

Згідно п.1) ч.1 ст.152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

У відповідності до ч.2 ст.152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше 10 днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи викладене, суд відмовляє Акціонерному товариству Комерційний банк Приватбанк у видачі судового наказу на підставі п.1) ч.1 ст.152 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст.153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

У зв`язку з перебуванням головуючого у даній справі судді Мавродієвої М.В. на лікарняному, повний текст ухвали суду підписано 15.10.2024.

Керуючись п.1) ч.1, ч.2 ст.152, ст.ст.153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Акціонерному товариству Комерційний банк Приватбанк у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Ференса Олега Володимировича заборгованості за Договором банківського обслуговування № б/н від 12.02.2021 в розмірі 33972,16 грн, з якої: 33755,63 грн - заборгованість за кредитом, 216,53 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Відповідно до п.1) ч.1 ст.255 ГПК України, ухвала про відмову у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки визначені ст.256 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.10.2024.

Суддя М.В.Мавродієва