ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2024м. ДніпроСправа № 904/6493/23

Господарський суд Дніпропетровської області

у складі судді Дупляка С.А.,

за участю секретаря судового засідання Євтушенка Д.Є.,

представників учасників справи:

позивача: Миргородова О.Л.,

відповідача: Вакуленко Д.О.,

розглянувши матеріали справи № 904/6493/23

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА КОМПАНІЯ "АЛЬЯНСРЕМТРАКТОР"

про стягнення неустойки за порушення строків виконання зобов`язання за договором,

в с т а н о в и в:

1. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою від 30.11.2023 за вих. №НЮ-14/1253 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА КОМПАНІЯ "АЛЬЯНСРЕМТРАКТОР" (далі - відповідач) про стягнення штрафу у розмірі 47.025,23 грн.

Судові витрати позивач просить суд стягнути з відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/6493/23 визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2023.

Ухвалою від 15.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами (в порядку письмового провадження).

26.12.2023 від відповідача надійшов відзив, у якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

09.01.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 28.02.2024 здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Розгляд справи почато спочатку. Замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Повідомлено учасників справи, що підготовче засідання відбудеться 20.03.2024.

Протокольною ухвалою від 20.03.2024 оголошено перерву у судовому засіданні до 15.05.2024.

Ухвалою від 20.03.2024 продовжено підготовче провадження.

Ухвалою від 15.05.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.06.2024.

Судове засідання, призначене на 26.06.2024, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Дупляка С.А. у відпустці.

Листом Господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2024 повідомлено учасників справи про призначення наступного судового засідання на іншу дату після повернення судді з відпустки.

Ухвалою від 11.07.2024 призначено розгляд справи по суті на 21.08.2024.

Протокольною ухвалою від 21.08.2024 оголошено перерву у судовому засіданні до 03.10.2024.

У судовому засіданні 03.10.2024 представник позивача надав усні пояснення у справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача надав усні пояснення у справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийняв рішення у справі.

З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Дніпрі у Господарському суді Дніпропетровської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак, справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Стислий виклад позиції позивача

Позивач зазначає, що відповідач порушив свої зобов`язання за договором та не виконав роботи у встановлені строки, у зв`язку з чим позивач нарахував до стягнення з відповідача штраф.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач у відзиві зазначив, що дійсно не зміг закінчити ремонтні роботи по договору, проте, причиною для цього були в т.ч. дії самого позивача. В п. 4.6 договору від 01.12.2021 передбачено термін надання послуг - не більше 45 календарних днів з моменту передачі в ремонт, але не пізніше 24.12.2021.

Відповідач вважає, що враховуючи вимоги п. 4.6. та п. 6.8. договору від 01.12.2021, строки початку ремонтних робіт напряму залежали від дій самого замовника (позивача) і відповідач не мав на них жодного впливу чи контролю. Незважаючи на те, що строк дії Договору був з самого початку обмеженим (24 дні з 01.12.2021-24.12.2021), замовник з самого початку не діяв добросовісно та не вжив достатніх заходів для якомога швидшої передачі двигунів для відповідача в ремонт.

Разом з тим, відповідач зазначає, що під час підписання актів надання послуг з ремонту двигунів внутрішнього згорання вони замовник підтвердив відсутність будь-яких претензій щодо строків виконання цих ремонтних робіт виконавцем.

Також відповідач зазначає, що позивач визначає першим днем прострочення зобов`язання саме 25.12.2021, тобто перший календарний день після закінчення дії договору. Проте, ні умовами договору, ні діючим законодавством не передбачено можливості нарахування пені та штрафу за прострочення зобов`язання, яке виникло поза межами строку дії договору.

Жодних додаткових угод щодо продовження строку дії договору від 01.12.2021 або щодо можливості застосування штрафних санкцій за порушення договору, які виникнуть після закінчення його строку дії - сторони не підписували, відповідні зміни до вказаного договору не вносились.

Відповідач вважає, що в період дії самого договору (з 01.12.2021 - 24.12.2021) відповідачем не було порушено жодної умови цього.

Стислий виклад відповіді на відзив позивача

Щодо посилань відповідача, щодо обмеженого строку дії договору позивач зазначає, що договір від 01.11.2021 № ОД/П-21-828НЮ укладений сторонами за результатами публічних закупівель, всі основні умови договору, в тому числі щодо строку виконання робіт та строку дії договору, відповідачу були відомі.

Також позивач звертає увагу суду на той факт, що лише по 3 двигунам (ЯМЗ-238 М2 №1831, ЯМЗ-238 М2, №70308176, ЯМЗ-238 М2, №30201232) відповідачем прострочено виконання робіт (надання послуг) на 5 днів, а по іншим двигунам строк прострочення становить від 23 до 58 днів.

Щодо направлення листів відповідачем позивачу, то позивач зазначає, що електронна поштова скринька, на яку відповідачем, за його твердженням, направлялися листи №2795 та №2862, не міститься в розділі договору "Місцезнаходження та реквізити сторін", не обумовлена сторонами як офіційна поштова скринька позивача. Крім того, лист №2795 датований 29.11.2021 та містить вимоги щодо виконання умов договору, який ще не був укладений, що є неможливим для позивача оскільки стосується його майна, та суперечить нормам чинного законодавства. Тому на думку позивача, листи від 29.11.2021 №2795 та від 09.12.2021 №2862 та надані відповідачем докази його направлення не можуть бути належними, допустимими доказами звернення відповідача до позивача.

Щодо твердження відповідача, що позивач підписав акти без претензій по об`єму, якості та строкам виконаних робіт (наданих послуг), позивач зазначає, що дана форма акту є стандартною, складеною з врахуванням умови щодо вчасного виконання відповідачем своїх зобов`язань по договору, під час підписання зміни до форми акту не вносились. Крім того, цей факт жодним чином не впливає на право позивача на звернення до суду з метою захисту своїх прав в частині відповідальності відповідача за прострочення строку виконання робіт (надання послуг), встановленого договором.

Принцип добросовісної поведінки позивачем не порушено, оскільки до звернення

до суду, позивач неодноразово звертався до відповідача з претензіями щодо сплати штрафних санкцій за порушення строків виконання робіт (надання послуг), в тому числі, й до надання послуг в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем. Позиція позивача щодо застосування штрафних санкцій була чітко визначеною одразу.

Щодо твердження відповідача, щодо неможливості застосування штрафних санкцій за порушення договору, після закінчення його строку дії, позивач зазначає, що умовами пункту 4.6. договору встановлено, що термін виконання робіт - до 45 календарних днів з моменту передачі в ремонт, але не пізніше 24.12.2021. Таким чином, сторони договору погодили граничний строк виконання робіт, який припадав на 24.12.2021. В разі невиконання робіт до 24.12.2021, у діях відповідача наявне порушення строку виконання робіт (надання послуг). Отже, у відповідача існувало зобов`язання з виконання робіт навіть після 24.12.2021, тобто після закінчення строку договору, а у позивача існував обов`язок прийняти такі роботі, адже закінчення строку договору не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін.

Позивач зазначає, що відповідно до п. 8.9. договору за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості виконаних робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення.

Починаючи з 25.12.2021 у відповідача виникло прострочення виконання зобов`язання, що і стало підставою для нарахування неустойки, а саме порушення зобов`язання, в розумінні зазначених норм чинного законодавства, яке виникло під час дії договору, оскільки на момент 24.12.2021 позивач свої зобов`язання за договором виконав, а відповідач не виконав в повному обсязі. Розрахунок штрафних санкцій є коректним та таким, що здійснений з дотриманням норм чинного законодавства та умов договору.

Стислий виклад заперечень відповідача на відповідь на відзив позивача

Відповідач зазначає, що позивачем до матеріалів справи не надано жодного доказу на підтвердження об`єктивних перешкод для передачі двигунів в ремонт після підписання самого договору.

Загальні посилання на те, то доставка двигунів нібито потребувала якихось додаткових погоджень між підрозділами позивача не може бути поважною причиною для затягування передачі двигунів в ремонт виконавцю, оскільки сам договір від 01.12.2021 був укладений за результатами тендеру UА-2021-10-02-000043-с, який організував сам замовник.

На сайті прозоро зазначено, що замовник розмістив тендерну документацію 02.10.2021 та в подальшому 16.11.2021 опублікував повідомлення про намір укласти Договір із ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор". Тендерна документація замовника містила проект Договору, в п. 6.8. якого замовник самостійно передбачив необхідність доставки ним двигунів для ремонту на територію виконавця.

На думку відповідача, вказане свідчить про те, що публікуючи тендерну документацію із проектом договору та в подальшому приймаючи рішення про укладення договору із ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор" замовник ще 16.11.2021 повинен був усвідомлювати свій обов`язок щодо необхідності доставки двигунів для ремонту на територію виконавця. Тому, таке зобов`язання не було неочікуваним для замовника, адже він знав про таку необхідність ще до підписання самого договору від 01.12.2021.

Відповідач також зазначає, що позивач в позовній заяві вважає першим днем порушення зобов`язання саме 25.12.2021, а не 24.12.2021, яке юридично не вважається днем прострочення зобов`язання. Разом з тим, ні умовами договору, ні діючим законодавством не передбачено можливості нарахування пені та штрафу за прострочення зобов`язання, яке виникло поза межами строку дії договору.

Жодних додаткових угод щодо продовження строку дії договору від 01.12.2021 або щодо можливості застосування штрафних санкцій за порушення договору, які виникнуть після закінчення його строку дії - сторони не підписували, відповідні зміни до вказаного договору не вносились. В період дії самого договору (з 01.12.2021 - 24.12.2021) відповідачем не було порушено жодної умови цього договору. Відповідь на відзив на позов також не містить жодного обґрунтування з приводу конкретних порушень відповідачем умов договору в період його дії (до 24.12.2021 включно).

Враховуючи вказане, відповідач вважає, що у відповіді на відзив на позов позивачем не було зазначено жодного додаткового обґрунтування для нарахування згідно п. 8.9. договору штрафних санкцій в розмірі 47.025,23 грн, оскільки вони нараховані за порушення, яке виникло після закінчення дії цього договору, а саме з 25.12.2021.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Предметом доказування у справі, відповідно до ч. 2 ст. 76 ГПК України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У даному випадку до предмета доказування входять обставини: укладення договору; настання строку виконання робіт; виконання робіт; правомірність нарахування штрафу.

Суд встановив, що 01.12.2021 за результатами проведеної процедури публічної закупівлі, між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (надалі замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Альянсремтрактор" (надалі виконавець, відповідач) укладено договір № ОД/П-21-828 НЮ про послуг з ремонту двигунів внутрішнього згорання (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.2 договору виконавець зобов`язується за завданням замовника особисто надати послуги з ремонту двигунів внутрішнього згорання. Кількість, перелік послуг та їх вартість визначені у додатку № 1 до договору. Замовник зобов`язується прийняти та здійснити оплату за належним чином надані послуги у порядку та на умовах договору.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що надання послуг проводиться протягом строку дїї договору тільки на підставі наданої письмової заявки (рознарядки) замовника, яка вважається дозволом на надання послуг та є підтвердженням готовності замовника до приймання послуг. Передача в ремонт оформляється актом передачі в ремонт.

Виконавець зобов`язаний приступити до надання послуг тільки після одержання від замовника рознарядки у спосіб передбачений п.15.5 даного договору (п. 4.2 договору).

Пунктом 4.6 договору визначено, що термін надання послуг - не більше 45 календарних днів з моменту передачі в ремонт, але не пізніше 24.12.2021 з правом дострокового виконання.

Дати підписання актів здавання в ремонт та здачі-приймання наданих послуг є підставою для обрахуванням термінів фактичного знаходження в ремонті (термінів надання послуг) (п. 4.9. договору).

Відповідно до п. 6.8 договору замовник самостійно організовує транспортування до місця ремонту та приписки. Доставка в ремонт для надання послуг та після надання послуг- здійснюється за рахунок замовника і не входить у вартість наданих послуг.

Дати підписання актів задавання в ремонт та приймання-передачі наданих послуг є підставою для обрахування термінів фактичного знаходження в ремонті (п. 6.9. договору).

Пунктом 8.9 договору визначено, що за порушення термінів виконання зобов`язання стягується штраф у розмірі 0,1 % вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення.

Сторони домовилися, що листування між ними здійснюється шляхом направлення або надання однією стороною відповідних повідомлень (кореспонденції1) іншій стороні на її адресу, що визначена у розділі договору «Місцезнаходження та реквізити Сторін». Підтвердженням факту відправлення або отримання повідомлення (кореспонденції1) є поштова квитанція або інший поштовий документ, який підтверджує факт відправки або вручення (отримання) такого повідомлення. Листування між соронами цього договору також може здійснюватися засобами електронної пошти; яка зазначена у розділі договору «Місцезнаходження та реквізити Сторін». При цьому, сторони керуються вимогами Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Таке підтвердження повинно містити дані про факт і час одержання електронного документа та про відправника цього підтвердження.

У разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа, вважається, що електронний документ не одержано адресатом (п. 15.5. договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами, і діє до 24.12.2021, а в частині розрахунків - до повного виконання (п. 10.1. договору).

Закінчення строку дії цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення його умов, якщо такі мали місце під час дії цього договору (п. 10.2. договору).

Згідно додатком №1 до договору відповідач зобов`язався надати послуги з ремонту двигунів ЯМЗ-238 М2 (№№ 1831, 30194858, 60296268, 2133, 80355198, 70308176, 30201232, 70308179, ЯМЗ-236 (№ б/н) та Д-245 №№ 317777, 317775, 305808,301212) (арк. 12, том 1).

Згідно додатку № 2 до договору було складено калькуляцію надання послуг з ремонту двигунів внутрішнього згорання (арк. 13-20, том 1).

Відповідно до п. 6.8 договору позивач передав в ремонт двигуни згідно наступних актів прийому передачі (арк. 25-79, том 1):

- акт від 13.12.2021 прийому-передачі в ремонт двигуна ЯМЗ 238 № 1831;

- акт від 10.12.2021 прийому-передачі в ремонт двигуна ЯМЗ 238 М2 №30194858;

- акт від 10.12.2021 прийому-передачі в ремонт двигуна ЯМЗ 238 М2 №60296268;

- акт від 10.12.2021 прийому-передачі в ремонт двигуна д 245 №317777;

- акт від 13.12.2021 прийому-передачі в ремонт двигуна ЯМЗ 236 № б/н;

- акт від 13.12.2021прийому-передачі в ремонт двигуна ЯМЗ 238 М2 №2133;

- акт від 13.12.2021 прийому-передачі в ремонт двигуна ЯМЗ 238 М2 №80355198;

- акт від 13.12.2021 прийому-передачі в ремонт двигуна ЯМЗ 238 №70308176;

- акт від 15.12.2021 прийому-передачі в ремонт двигуна ЯМЗ 238 М2 №30201232;

- акт від 10.12.2021 прийому-передачі в ремонт двигуна Д-243 №301212;

- акт від 14.12.2021 прийому-передачі в ремонт двигуна ЯМЗ 238 №70308179;

- акт від 10.12.2021 прийому-передачі в ремонт двигуна Д-245 №305808;

- акт від 10.12.2021 прийому-передачі в ремонт двигуна Д-245 №305808.

Надання послуг по ремонту двигунів підтверджується наступними актами (арк. 25-79, том 1):

- актом надання послуг №204 від 30.12.2021 (по ремонту двигуна ЯМЗ-238, №1831) на суму 112.692,00 грн;

- актом надання послуг №9 від 22.02.2022 (по ремонту двигуна ЯМЗ-238, №30194858) на суму 83.020,00 грн;

- актом надання послуг №10 від 22.02.2022 (по ремонту двигуна ЯМЗ-238, № 60296268) на суму 103.008,00 грн;

- актом надання послуг №11 від 22.02.2022 (по ремонту двигуна Д-245 №317777) на суму 84.936,00 грн;

- актом надання послуг №4 від 09.02.2022 (по ремонту двигуна ЯМЗ-236 № б/н) на суму 123.084,00 грн;

- актом надання послуг №6 від 09.02.2022 (по ремонту двигуна ЯМЗ-238 М2 № 80355198) на суму 140.268,00 грн;

- актом надання послуг №16 від 09.02.2022 (по ремонту двигуна ЯМЗ-238 М2 № 2133) на суму 135.120,00 грн;

- актом надання послуг №210 від 30.12.2021 (по ремонту двигуна ЯМЗ-238 М2 № 70308176) на суму 157.176,00 грн;

- актом надання послуг №212 від 30.12.2021 (по ремонту двигуна ЯМЗ-238№ 30201232) на суму 75.348,00 грн;

- актом надання послуг №8 від 14.02.2022 (по ремонту двигуна Д-243 №301212) на суму 62.484,00 грн;

- актом надання послуг №7 від 09.02.2022 (по ремонту двигуна ЯМЗ-238 №70308179) на суму 82.848,00 грн;

- актом надання послуг №12 від 18.01.2022 (по ремонту двигуна Д-245 №317775) на суму 85. 680,00 грн;

- актом надання послуг №13 від 18.01.2022 (по ремонту двигуна Д-245 №305808) на суму 123.000,00 грн.

Як в позовній заяві зазначає позивач, в порушення умов договору відповідач надав послуги з порушенням встановлених строків.

Оскільки термін виконання робіт прострочено по кожному двигуну в різний час та вартість таких робіт відрізняється, штраф, передбачений п. 8.9 договору, розрахований по кожному об`єкту ремонту окремо та загальний розмір такого штрафу становить 47 025,23 грн.

У зв`язку з неналежним виконання умов договору позивач звернувся до відповідача з претензією від 18.02.2022 за №НЮ-09/19 (арк.80,81, том 1), у якій позивач просив відповідача сплатити позивачу 45.841,51 грн пені.

В якості доказу отримання відповідачем претензії від 18.02.2022 за №НЮ-09/19 позивачем долучено лист-відповідь відповідача від 08.04.2022 №783, у якому зазначено, що 31.03.2022 представником позивача було отримано претензію позивача, та відповідно до якої запропонував свій розрахунок пені та надав гарантування сплати пені за кожен конкретний двигун в розмірі, зазначеному у таблиці, протягом 3 робочих днів з моменту проведення розрахунків з боку позивача (арк. 82, том 1).

15.06.2022 позивач направив відповідачу претензію №28 про сплату пені у розмірі 49.413,41 грн (арк. 84, том 1).

19.09.2022 відповідач у відповідь на претензію позивача від 15.06.2022 №28 направив позивачу лист №1074, яким повідомив, що він вважає, що відсутні підстави для нарахування штрафу відповідності до п. 8.9. договору за період після 24.12.2021.

Також відповідач зазначив, що у разі згоди позивача на мирне врегулювання спору відповідач готовий письмово узгодити розмір штрафних санкцій, який був обрахований у відповіді №783 від 08.04.2022 на претензію позивача від 18.02.2022 №НЮ-09-19 (арк. 85-86, том 1).

Відповідач у відзиві зазначив, що дійсно не зміг закінчити ремонтні роботи по договору, проте причиною для цього були в т.ч. дії самого позивача. В п. 4.6 договору від 01.12.2021 передбачено термін надання послуг - не більше 45 календарних днів з моменту передачі в ремонт, але не пізніше 24.12.2021.

Відповідач вважає, що, враховуючи вимоги п. 4.6. та п. 6.8. договору від 01.12.2021, строки початку ремонтних робіт напряму залежали від дій самого замовника (позивача) і відповідач не мав на них жодного впливу чи контролю. Незважаючи на те, що строк дії Договору був з самого початку обмеженим (24 дні з 01.12.2021-24.12.2021), замовник з самого початку не діяв добросовісно та не вжив достатніх заходів для якомога швидшої передачі двигунів для відповідача в ремонт.

Разом з тим, відповідач зазначає, що під час підписання актів надання послуг з ремонту двигунів внутрішнього згорання вони замовник підтвердив відсутність будь-яких претензій щодо строків виконання цих ремонтних робіт виконавцем.

Також відповідач зазначає, що позивач визначає першим днем прострочення зобов`язання саме 25.12.2021, тобто перший календарний день після закінчення дії договору. Проте, ні умовами договору, ні діючим законодавством не передбачено можливості нарахування пені та штрафу за прострочення зобов`язання, яке виникло поза межами строку дії договору.

Разом з тим, відповідач зазначає, що позивачем до матеріалів справи не надано жодного доказу на підтвердження об`єктивних перешкод для передачі двигунів в ремонт після підписання самого договору. Загальні посилання на те, то доставка двигунів нібито потребувала якихось додаткових погоджень між підрозділами позивача не може бути поважною причиною для затягування передачі двигунів в ремонт виконавцю, оскільки сам договір від 01.12.2021 був укладений за результатами тендеру UА-2021-10-02-000043-с, який організував сам замовник.

На сайті прозоро зазначено, що замовник розмістив тендерну документацію 02.10.2021 та в подальшому 16.11.2021 опублікував повідомлення про намір укласти Договір із ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор". Тендерна документація замовника містила проект Договору, в п. 6.8. якого замовник самостійно передбачив необхідність доставки ним двигунів для ремонту на територію виконавця.

На думку відповідача, вказане свідчить про те, що публікуючи тендерну документацію із проектом договору та в подальшому приймаючи рішення про укладення договору із ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор" замовник ще 16.11.2021 повинен був усвідомлювати свій обов`язок щодо необхідності доставки двигунів для ремонту на територію виконавця. Тому, таке зобов`язання не було неочікуваним для замовника, адже він знав про таку необхідність ще до підписання самого договору від 01.12.2021.

Відповідач також зазначає, що позивач в позовній заяві вважає першим днем порушення зобов`язання саме 25.12.2021, а не 24.12.2021, яке юридично не вважається днем прострочення зобов`язання. Разом з тим, ні умовами договору, ні діючим законодавством не передбачено можливості нарахування пені та штрафу за прострочення зобов`язання, яке виникло поза межами строку дії договору.

Жодних додаткових угод щодо продовження строку дії договору від 01.12.2021 або щодо можливості застосування штрафних санкцій за порушення договору, які виникнуть після закінчення його строку дії - сторони не підписували, відповідні зміни до вказаного договору не вносились. В період дії самого договору (з 01.12.2021 - 24.12.2021) відповідачем не було порушено жодної умови цього договору. Відповідь на відзив на позов також не містить жодного обґрунтування з приводу конкретних порушень відповідачем умов договору в період його дії (до 24.12.2021 включно).

Враховуючи вказане, відповідач вважає, що у відповіді на відзив на позов позивачем не було зазначено жодного додаткового обґрунтування для нарахування згідно п. 8.9. договору штрафних санкцій в розмірі 47.025,23 грн, оскільки вони нараховані за порушення, яке виникло після закінчення дії цього договору, а саме з 25.12.2021.

Відповідач вважає, що в період дії самого договору (з 01.12.2021 - 24.12.2021) відповідачем не було порушено жодної умови цього.

Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатив позивачу нараховані штрафні санкції, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Предметом позову позивач визначив 47.025,23 грн штрафу.

Згідно з нормами ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. ст. 625, 628, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі ст. 180 Господарського кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

В ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України визначено, що при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Оцінивши зміст договору, господарський суд встановив, що сторонами погоджено його істотні умови.

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено; не розірвано; не визнано недійсним.

Таким чином укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду, за умовами якого відповідач мав надати послуги з ремонту автотранспорту, а позивач був зобов`язаний такі роботи оплатити.

Таким чином для правильного вирішення справи слід з`ясувати, чи порушено відповідачем строк виконання робіт та чи вчасно позивач здійснив оплату таких робіт.

Умови та строки надання послуг врегульовано розділом 4 договору. Так, надання послуг проводиться протягом строку дії договору тільки на підставі наданої письмової заявки (рознарядки) замовника, яка вважається дозволом на надання послуг та є підтвердженням готовності замовника до прийняття робіт (п. 4.1 договору).

Пунктом 4.6 договору визначено, що термін надання послуг - не більше 45 календарних днів з моменту передачі в ремонт, але не пізніше 24.12.2021 з правом дострокового виконання.

Дати підписання актів здавання в ремонт та здачі-приймання наданих послуг є підставою для обрахуванням термінів фактичного знаходження в ремонті (термінів надання послуг) (п. 4.9. договору).

Відповідно до п. 6.8 договору замовник самостійно організовує транспортування до місця ремонту та приписки. Доставка в ремонт для надання послуг та після надання послуг- здійснюється за рахунок замовника і не входить у вартість наданих послуг.

Дати підписання актів задавання в ремонт та приймання-передачі наданих послуг є підставою для обрахування термінів фактичного знаходження в ремонті (п. 6.9. договору).

Пунктом 8.9 договору визначено, що за порушення термінів виконання зобов`язання стягується штраф у розмірі 0,1 % вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення.

Згідно додатком №1 до договору відповідач зобов`язався надати послуги з ремонту двигунів ЯМЗ-238 М2 (№№ 1831, 30194858, 60296268, 2133, 80355198, 70308176, 30201232, 70308179, ЯМЗ-236 (№ б/н) та Д-245 №№ 317777, 317775, 305808,301212) (арк. 12, том 1).

Згідно додатку № 2 до договору було складено калькуляцію надання послуг з ремонту двигунів внутрішнього згорання (арк. 13-20, том 1).

Відповідно до п. 6.8 договору позивач передав в ремонт двигуни згідно наступних актів прийому передачі (арк. 25-79, том 1):

- акт від 13.12.2021 прийому-передачі в ремонт двигуна ЯМЗ 238 № 1831;

- акт від 10.12.2021 прийому-передачі в ремонт двигуна ЯМЗ 238 М2 №30194858;

- акт від 10.12.2021 прийому-передачі в ремонт двигуна ЯМЗ 238 М2 №60296268;

- акт від 10.12.2021 прийому-передачі в ремонт двигуна д 245 №317777;

- акт від 13.12.2021 прийому-передачі в ремонт двигуна ЯМЗ 236 № б/н;

- акт від 13.12.2021прийому-передачі в ремонт двигуна ЯМЗ 238 М2 №2133;

- акт від 13.12.2021 прийому-передачі в ремонт двигуна ЯМЗ 238 М2 №80355198;

- акт від 13.12.2021 прийому-передачі в ремонт двигуна ЯМЗ 238 №70308176;

- акт від 15.12.2021 прийому-передачі в ремонт двигуна ЯМЗ 238 М2 №30201232;

- акт від 10.12.2021 прийому-передачі в ремонт двигуна Д-243 №301212;

- акт від 14.12.2021 прийому-передачі в ремонт двигуна ЯМЗ 238 №70308179;

- акт від 10.12.2021 прийому-передачі в ремонт двигуна Д-245 №305808;

- акт від 10.12.2021 прийому-передачі в ремонт двигуна Д-245 №305808.

Термін виконання робіт підтверджується наступними актами (арк. 25-79, том 1):

- актом надання послуг №204 від 30.12.2021 (по ремонту двигуна ЯМЗ-238, №1831) на суму 112.692,00 грн.

- актом надання послуг №9 від 22.02.2022 (по ремонту двигуна ЯМЗ-238, №30194858) на суму 83.020,00 грн;

- актом надання послуг №10 від 22.02.2022 (по ремонту двигуна ЯМЗ-238, № 60296268) на суму 103.008,00 грн;

- актом надання послуг №11 від 22.02.2022 (по ремонту двигуна Д-245 №317777) на суму 84.936,00 грн;

- актом надання послуг №4 від 09.02.2022 (по ремонту двигуна ЯМЗ-236 № б/н) на суму 123.084,00 грн;

- актом надання послуг №6 від 09.02.2022 (по ремонту двигуна ЯМЗ-238 М2 № 80355198) на суму 140.268,00 грн;

- актом надання послуг №16 від 09.02.2022 (по ремонту двигуна ЯМЗ-238 М2 № 2133) на суму 135.120,00 грн;

- актом надання послуг №210 від 30.12.2021 (по ремонту двигуна ЯМЗ-238 М2 № 70308176) на суму 157.176,00 грн;

- актом надання послуг №212 від 30.12.2021 (по ремонту двигуна ЯМЗ-238№ 30201232) на суму 75.348,00 грн;

- актом надання послуг №8 від 14.02.2022 (по ремонту двигуна Д-243 №301212) на суму 62.484,00 грн;

- актом надання послуг №7 від 09.02.2022 (по ремонту двигуна ЯМЗ-238 №70308179) на суму 82.848,00 грн;

- актом надання послуг №12 від 18.01.2022 (по ремонту двигуна Д-245 №317775) на суму 85. 680,00 грн;

- актом надання послуг №13 від 18.01.2022 (по ремонту двигуна Д-245 №305808) на суму 123.000,00 грн.

У зв`язку з неналежним виконання умов договору, позивач звернувся до відповідача з претензією від 18.02.2022 за №НЮ-09/19 (арк. 80,81, том 1), у якій позивач просив відповідача сплатити позивачу 45.841,51 грн пені.

В якості доказу отримання відповідачем претензії від 18.02.2022 за №НЮ-09/19, позивачем долучено лист-відповідь відповідача від 08.04.2022 №783, у якому зазначено, що 31.03.2022 представником позивача було отримано претензію позивача, та відповідно до якої запропонував свій розрахунок пені та надав гарантування сплати пені за кожен конкретний двигун в розмірі, зазначеному у таблиці, протягом 3 робочих днів з моменту проведення розрахунків з боку позивача (арк. 82, том 1).

15.06.2022 позивач направив відповідачу претензію №28 про сплату пені у розмірі 49.413,41 грн (арк. 84, том 1).

19.09.2022 відповідач у відповідь на претензію позивача від 15.06.2022 №28 направив позивачу лист №1074, яким повідомив, що він вважає, що відсутні підстави для нарахування штрафу відповідності до п. 8.9. договору за період після 24.12.2021.

Також відповідач зазначив, що у разі згоди позивача на мирне врегулювання спору, відповідач готовий письмово узгодити розмір штрафних санкцій, який був обрахований у відповіді №783 від 08.04.2022 на претензію позивача від 18.02.2022 №НЮ-09-19 (арк. 85-86, том 1).

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

За визначенням ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. ч. 4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 8.9 договору визначено, що за порушення термінів виконання зобов`язання стягується штраф у розмірі 0,1% вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення.

Позивач нарахував до стягнення з відповідача штраф у розмірі 0,1% від вартості робіт на суму 47.025,23 грн.

Господарський суд перевірив розрахунок позивача та встановив, що прострочення відповідача по кожному акту окремо тривало загалом 465 днів.

Відповідач у відзиві зазначає, що дійсно не зміг закінчити ремонтні роботи по договору, проте причиною для цього були в т.ч. дії самого позивача.

В п. 4.6 договору від 01.12.2021 передбачено термін надання послуг - не більше 45 календарних днів з моменту передачі в ремонт, але не пізніше 24.12.2021.

Відповідач вважає, що враховуючи вимоги п. 4.6. та п. 6.8. договору від 01.12.2021, строки початку ремонтних робіт напряму залежали від дій самого замовника (позивача) і відповідач не мав на них жодного впливу чи контролю. Незважаючи на те, що строк дії Договору був з самого початку обмеженим (24 дні з 01.12.2021-24.12.2021), замовник з самого початку не діяв добросовісно та не вжив достатніх заходів для якомога швидшої передачі двигунів для відповідача в ремонт.

Разом з тим, відповідач зазначає, що під час підписання актів надання послуг з ремонту двигунів внутрішнього згорання вони замовник підтвердив відсутність будь-яких претензій щодо строків виконання цих ремонтних робіт виконавцем.

Також відповідач зазначає, що позивач визначає першим днем прострочення зобов`язання саме 25.12.2021, тобто перший календарний день після закінчення дії договору. Проте, ні умовами договору, ні діючим законодавством не передбачено можливості нарахування пені та штрафу за прострочення зобов`язання, яке виникло поза межами строку дії договору.

Разом з тим, відповідач зазначає, що позивачем до матеріалів справи не надано жодного доказу на підтвердження об`єктивних перешкод для передачі двигунів в ремонт після підписання самого договору. Загальні посилання на те, то доставка двигунів нібито потребувала якихось додаткових погоджень між підрозділами позивача не може бути поважною причиною для затягування передачі двигунів в ремонт виконавцю, оскільки сам договір від 01.12.2021 був укладений за результатами тендеру UА-2021-10-02-000043-с, який організував сам замовник.

На сайті прозоро зазначено, що замовник розмістив тендерну документацію 02.10.2021 та в подальшому 16.11.2021 опублікував повідомлення про намір укласти Договір із ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор". Тендерна документація замовника містила проект Договору, в п. 6.8. якого замовник самостійно передбачив необхідність доставки ним двигунів для ремонту на територію виконавця.

На думку відповідача, вказане свідчить про те, що публікуючи тендерну документацію із проектом договору та в подальшому приймаючи рішення про укладення договору із ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор", замовник ще 16.11.2021 повинен був усвідомлювати свій обов`язок щодо необхідності доставки двигунів для ремонту на територію виконавця. Тому, таке зобов`язання не було неочікуваним для замовника, адже він знав про таку необхідність ще до підписання самого договору від 01.12.2021.

Відповідач також зазначає, що позивач в позовній заяві вважає першим днем порушення зобов`язання саме 25.12.2021, а не 24.12.2021, яке юридично не вважається днем прострочення зобов`язання. Разом з тим, ні умовами договору, ні діючим законодавством не передбачено можливості нарахування пені та штрафу за прострочення зобов`язання, яке виникло поза межами строку дії договору.

Жодних додаткових угод щодо продовження строку дії договору від 01.12.2021 або щодо можливості застосування штрафних санкцій за порушення договору, які виникнуть після закінчення його строку дії - сторони не підписували, відповідні зміни до вказаного договору не вносились. В період дії самого договору (з 01.12.2021 - 24.12.2021) відповідачем не було порушено жодної умови цього договору. Відповідь на відзив на позов також не містить жодного обґрунтування з приводу конкретних порушень відповідачем умов договору в період його дії (до 24.12.2021 включно).

Враховуючи вказане, відповідач вважає, що у відповіді на відзив на позов позивачем не було зазначено жодного додаткового обґрунтування для нарахування згідно п. 8.9. договору штрафних санкцій в розмірі 47.025,23 грн, оскільки вони нараховані за порушення, яке виникло після закінчення дії цього договору, а саме з 25.12.2021.

Відповідач вважає, що в період дії самого договору (з 01.12.2021 - 24.12.2021) відповідачем не було порушено жодної умови цього.

Аналізуючи фактичні обставини справи та наявні докази, суд звертає увагу, що, незважаючи на обмежені строки надання послуг з ремонту двигунів внутрішнього згорання, позивач звернувся до відповідача із заявками 07.12.2021, 09.12.2021, 10.12.2021 та 14.12.2021 і лише 10.12.2021, 13.12.2021, 14.12.2021 та 15.12.2021 за актами прийому-передачі двигунів передав в ремонт.

Отже, вбачається затримка передачі двигунів в ремонт саме зі сторони позивача.

В силу положень ч. 1 ст. 850 ЦК України замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду.

Варто наголосити, що відповідно до п. 6.8 договору саме замовник має самостійно організувати транспортування до місця ремонту і прописки.

Суд доходить висновку, що саме позивач, як замовник послуг затримав передачу двигунів в ремонт.

Слід наголосити і на тому, що відповідно до п. 5.2 договору в залежності від виявлених несправностей, додаткових дефектів та як наслідок необхідності подальшої заміни, ремонту тих чи інших деталей перелік послуг може змінюватися.

Так, з наявних доказів вбачається, що відповідач мав вкрай обмежені строки для виконання робіт і в цьому вбачається вина позивача, оскільки саме він (позивач) затримував передачу двигунів в ремонт.

Суд звертає увагу, що датою підписання договору є 01.12.2021.

У п. 4.6 договору від 01.12.2021 передбачено термін надання послуг - не більше 45 календарних днів з моменту передачі в ремонт, але не пізніше 24.12.2021.

Відтак, укладаючи договір з 01.12.2021 і у п. 4.1 договору закріплюючи умову, що надання послуг проводиться протягом строку дії договору, сторони погодили, що відповідач має право надавати послугу починаючи з 01.12.2021 (не раніше) та ще і виключно на підставі заявки, тобто існує вірогідність надання послуг з більш пізньої дати.

Разом із цим, у п. 4.6 договору сторони закріпили, що термін надання послуг складає не більше 45 (сорока п`яти) календарних днів з моменту передачі в ремонт.

Однак, інша частина п. 4.6 договору суперечить вказаному положенню про термін виконання робіт (не більше 45 (сорока п`яти) календарних днів), оскільки вказівка на строк не пізніше 24.12.2021 свідчить про термін виконання робіт не більше 24 календарних дні (з 01.12.2021 (дата підписання договору) до 24.12.2021 (дата припинення дії договору).

Водночас, суд встановив, що всі акти наданих послуг підписані уповноваженими представниками і позивача (директором) і відповідача (директором) та у вказаних актах чітко зазначено, що замовник (тобто позивач) претензій по об`єму, якості та строкам виконаних робіт (наданих послуг) не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно зі ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Суд встановив, що договір між сторонами укладений у письмовій формі.

Статтею 654 ЦК України визначено, що зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, який змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Таким чином зміна умов укладеного між сторонами договору допускається лише у письмовій формі.

При цьому ЦК України не встановлює обмежень щодо конкретного письмового документа (обміну документами), якими можуть бути внесені зміни до договору, його (їх) назви (в), а лише визначає, що їх форма має бути письмовою.

Суд звертає увагу на положення п. 9.1 договору, згідно з яким усі зміни та доповнення до цього договору вносяться тільки за спільною згодою сторін шляхом підписання додаткових угод, які є його невід`ємною частиною та мають юридичну силу, якщо вони підписані уповноваженими представниками сторін.

Таким чином, у п. 9.1 сторони дійшли згоди, що усі зміни та доповнення до цього договору вносяться тільки за спільною згодою.

Водночас слово тільки стосується саме спільної згоди. Пункт 9.1 договору не містить застереження того, що усі зміни та доповнення до цього договору вносяться тільки шляхом підписання додаткових угод.

Суд також відзначає, що в подібних правовідносинах між тими ж сторонами у рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2024, залишеному без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду у постанові від 10.09.2024 у справі №904/6373/23 за первісним позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Альянсремтрактор" про стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Альянсремтрактор" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення грошових коштів, зазначено, що відповідач за первісним позовом у відзиві на первісний позов фактично визнає, що зміни до договору можуть бути внесені не тільки шляхом підписання додаткових угод, а й у іншій письмовій формі. Так відповідач за первісним позовом зазначає, що сторони, підписавши акти виконаних робіт без зауважень щодо строків виконання робіт, фактично погодили, що такі строки станом на день підписання актів не є порушеними (тобто настають не раніше дня підписання цих актів). Позивач за первісним позовом у відзиві на зустрічний позов також фактично визнає, що зміни до договору можуть бути внесені не тільки шляхом підписання додаткових угод, а й у іншій письмовій формі. Так позивач за первісним позовом стверджує, що сторони, підписавши листи про реструктуризацію оплати за договором, фактично погодили нові строки такої оплати.

Як у справі №904/6373/23 так і в даній справі, суд встановив, що, всі акти наданих послуг підписані уповноваженими представниками і позивача (директором) і відповідача (директором) та у вказаних актах абсолютно чітко зазначено, що замовник (тобто позивач) претензій по об`єму, якості та строкам виконаних робіт (наданих послуг) не має.

За визначенням ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Таким чином сторони фактично вчинили правочин, який вносить зміни до вже існуючого договору. Тобто, за його допомогою сторони можуть вносити зміни до діючого договору, тим самим змінюючи свої попередні домовленості. І саме до домовленостей можуть застосовуватись вимоги ст. 654 ЦК України.

Відтак сторони фактично погодили, що строки виконання робіт станом на день підписання актів не є порушеними (тобто настають не раніше дня підписання цих актів).

При цьому суд відзначає, що зобов`язання за укладеним між сторонами договором не є припиненими (оскільки відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, або у інший спосіб, встановлений главою 50 ЦК України), а тому зміна таких зобов`язань за згодою сторін допускається до їх припинення.

Також суд виходить із того, що умови укладеного між сторонами договору та положення законодавства не позбавляють сторони можливості внести зміни до договору не тільки шляхом підписання додаткових угод, а й у іншій письмовій формі.

Водночас, твердження про те, що письмовий документ чи документи, укладені сторонами та спрямовані на зміну умов договору, повинні мати назву саме додаткова угода суд у даному випадку вважає надмірним формалізмом, який може призвести до порушення принципу верховенства права.

Суд зауважує, що акти наданих послуг, у яких міститься чітка домовленість сторін про відсутність у замовника (позивача) претензій, зокрема, по строкам виконання робіт, підписані і позивачем (замовником) і відповідачем, а отже свідчать про волю і позивача і відповідача на внесення змін до договору, зокрема, в частині строку виконання робіт.

Таким чином, підписавши акти виконаних робіт сторони фактично погодили, що строки виконання робіт станом на день підписання актів не є порушеними.

У пункті 9.3 договору визначено, що істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Варто відзначити, що форма документального підтвердження об`єктивних обставин Законом України Про публічні закупівлі не визначена, оскільки вона залежить саме від обставин, що спричинили продовження строку дії договору про закупівлю та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг. Тому, замовник самостійно визначає форму документального підтвердження таких обставин з дотриманням законодавства.

Відтак, суд вважає, що чітка домовленість сторін у актах надання послуг про відсутність претензій замовника до виконавця щодо строку виконання робіт вважається належно оформленим продовженням строку виконання зобов`язань, тобто з дотриманням визначеної законодавством форми (у письмовій формі, як то визначено у с. 654 ЦК України). Крім цього, зміна строку виконання робіт, яка фактично відбулася, що вбачається із дій осіб, не суперечить і положенням п. 4 ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі.

Фактичною підставою звернення позивача до суду з позовною заявою є твердження, що відповідач прострочив виконання робіт, однак така поведінка позивача суперечить домовленості про відсутність претензій до відповідача щодо строків виконання робіт, викладених в актах наданих послуг, які підписані представниками сторін без заперечень та зауважень.

Суд зауважує, що доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - non concedit venire contra factum proprium (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium лежить принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона розумно покладається на них (постанови Верховного Суду від 28.04.2021 у справі №910/9351/20 та від 07.04.2023 у справі №910/5172/19).

Оскільки поведінка позивача не відповідає його попереднім заявам (про відсутність зауважень та заперечень до відповідача щодо строків виконання робіт), а фактичні обставини справи свідчать про внесення змін до договору (щодо строку виконання робіт), суд доходить висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Протилежні висновки суду щодо непогодження сторонами інших строків виконання робіт будуть підтримувати суперечливу поведінку позивача, який спочатку зазначає про відсутність претензій до відповідача щодо строків виконання робіт, викладених в актах наданих послуг, а в подальшому звертається з позовом про стягнення штрафних санкцій у зв`язку з порушенням відповідачем строків виконання робіт, визначених саме договором. Так само позивач керувався листуванням між сторонами, а не укладенням додаткової угоди.

Такого ж висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в подібних правовідносинах між тими ж сторонами дійшов Центральний апеляційний господарський суд у постанові від 10.09.2024 у справі №904/6373/23.

Судові витрати

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73 - 79, 86, 129, 233, 238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору у справі покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 14.10.2024.

Суддя С.А. Дупляк