ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
07 жовтня 2024 року Справа № 918/201/24
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г. , суддя Миханюк М.В.
секретар судового засідання Кушнірук Р.В.
за участю представників сторін:
позивача: представник Перепечай К.В. - адвокат
відповідача: представник Тарасюта Н.В. - адвокат
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Текстиль-Рівне" щодо ухвалення апеляційним судом додаткового рішення у справі №918/201/24 (вх.3733/24 від 01.08.2024).
після завершення розгляду апеляційних скарг Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" на рішення Господарського суду Рівненської області від 11.04.2024 та на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 23.04.2024 у справі №918/201/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Текстиль-Рівне"
до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"
про стягнення 840 113,36 грн.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.07.2024 (колегією суддів у складі: головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г., суддя Миханюк М.В.) апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" від 01.05.24р. на рішення Господарського суду Рівненської області від 11.04.2024 у справі №918/201/24 задоволено частково. Рішення Господарського суду Рівненської області від 11.04.2024 у справі №918/201/24 змінено в мотивувальній та резолютивній частинах щодо нарахованих сум інфляційних втрат та процентів річних, викладено мотивувальну частину в редакціях згідно даної постанови. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" від 08.05.2024 на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 23.04.2024 у справі №918/201/24 - залишено без задоволення. Додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 23.04.2024 у справі №918/201/24 залишено - без змін.
30.07.2024 супровідним листом Північно-західного апеляційного господарського суду №01-27/918/201/24/5173/24 матеріали справи №918/201/24 повернуто до суду першої інстанції у зв`язку із завершенням апеляційного провадження.
01.08.2024 до Північно-західного апеляційного господарського суду від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Текстиль-Рівне" надійшла заява щодо ухвалення апеляційним судом додаткового рішення у справі №918/201/24 (вх.3733/24 від 01.08.2024).
Листом Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.08.2024 №918/201/24/52/24 заявника повідомлено, що розгляд його заяви відбудеться після виходу головуючого судді з відпустки з 02.09.2024.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.09.2024 (колегією суддів у складі: головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г., суддя Миханюк М.В.) призначено заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Текстиль-Рівне" щодо ухвалення апеляційним судом додаткового рішення у справі №918/201/24 (вх.3733/24 від 01.08.2024) до розгляду у судовому засіданні на 07.10.2024 об 10:30 год.
Даною ухвалою запропоновано відповідачу до початку судового засідання надати суду відзив/заперечення на заяву прийняття додаткового рішення у справі (вх.3733/24 від 01.08.2024).
Роз`яснено учасникам справи про їх право на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку статті 197 ГПК України, а також те що, явка повноважних представників учасників провадження у справі у судове засідання - на їх власний розсуд. Попереджено, сторін що неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.09.2024 забезпечено представнику АТ "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" участь в судовому засіданні 07.10.2024 о 10:30 год в режимі відеоконференції у справі №918/201/24 поза межами приміщення суду.
Так, в обґрунтування заяви про стягнення судових витрат заявник зазначає наступне.
Як вбачається з резолютивної частини вказаної постанови, апеляційним судом: задоволено частково апеляційну скаргу АТ "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" від 01.05.24р. на рішення Господарського суду Рівненської області від 11 квітня 2024 року у справі №918/201/24; залишено без задоволення апеляційну скаргу АТ "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" від 08.05.2024 на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 23 квітня 2024 року у справі №918/201/24; вирішено стягнути з ТОВ "Текстиль-Рівне" на користь АТ "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" 4196,35грн. - витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
Зазначене свідчить про те, що апеляційним судом не було вирішено в повній мірі питання про судові витрати, адже відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються не лише з судового збору, але і з витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До таких витрат відповідно до ч.3 ст.123 ГПК України належать витрати професійну правничу допомогу. Позивачу після відкриття апеляційного провадження у цій справі надавалася правнича допомога Адвокатським бюро «Миколи Бляшина», а зокрема: - проаналізовано доводи апеляційної скарги АТ «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» на додаткове рішення суду Рівненської від 23.04.2024 у справі №918/201/24, підготовлено відзив на апеляційну скаргу, погоджено з клієнтом та подано до суду; проаналізовано доводи апеляційної скарги АТ «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» на рішення від 11.04.2024 у справі №918/201/24, підготовлено відзив на апеляційну скаргу з клопотанням про на правову допомогу, погоджено з клієнтом та подано до суду
У зв`язку із чим у відзиві на апеляційну скаргу в прохальній частині позивачем було зазначено прохання до суду стягнути з відповідача на користь позивача усі понесені ним судові витрати (в тому числі витрати на правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції), в розмірі 12 000,00 грн. Але вказане прохання не було взагалі розглянуто та вирішено апеляційним судом у цій справі, що підтверджується змістом « 10. Розподіл судових витрат» постанови від 23.07.2024 у справі №918/201/24.
З огляду на вказане, враховуючи те, що строк на виконання рішення у цій справі не закінчився, а отже, дана заява подана з дотриманням процесуальних вимог щодо її подання, керуючись ст.123, ст.244 ГПК України представник позивача просить суд прийняти додаткове рішення у справі №918/201/24 щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати на правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції, в розмірі 12 000,00 грн.
При цьому, згідно з правовими висновками, викладеними у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Відповідач у заяві про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, заперечує з щодо стягнення зазначеної суми витрат на професійну правничу допомогу, вважає, що зазначений позивачем розмір витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в апеляційній інстанції сумі 12 000,00 грн є завищеним, необґрунтованим, неспівмірним із складністю справи, виходячи з наступного.
Частина З статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» наголошує, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, інші істотні обставини, що гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. У даному випадку витрати на професійну правничу допомогу, згідно зі звітом від 06.06.2024, фактично зводяться до підготовки відзивів на апеляційні скарги відповідача на рішення від 11.04.2024 та додаткове рішення від 24.04.2024.
З цього приводу, звертає увагу колегії суддів на практику Верховного Суду з цього питання, у якій зазначається, що визначаючи обсяг юридичної та технічної роботи за результатами розгляду відповідного клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу), суд ураховує, чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини. Вказаний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 911/3386/17, від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18 та від 13.10.2020 у справі № 922/3706/19. Зміст зазначених вище відзивів ТОВ «Текстиль-Рівне» на апеляційні скарги не містить якихось додаткових чи нових доводів, міркувань по суті справи, у них не висловлюється інша позиція, яка відрізнялася б від правової позиції позивача при розгляді справи в суді першої інстанції.
У відзиві на апеляційну скаргу на рішення суду від 11.04.2024 позивач погоджується з доводами апеляційної скарги відповідача, дублюючи заявлені ним у першій інстанції періоди, за які здійснюється нарахування інфляційних втрат та 3 % річних. В іншій частині цей відзив складається із розрахунків позивача судового збору, який на його думку, мав бути сплачений відповідачем при поданні апеляційної скарги, а також його міркувань щодо перерозподілу судових витрат у справі загалом, що не стосується суті справи. Також у цьому ж відзиві, значною частиною, міститься обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в апеляційній інстанції.
Щодо наведено відповідач акцентує, що згідно з висновками Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду у постанові 02.02.2024 по справі № 910/9714/22 заява сторони про розподіл судових витрат фактично є дією спрямованою на реалізацію стороною свого права лише на подання доказів щодо витрат, які вже понесені такою стороною. З огляду на що подання стороною заяви про розподіл судових витрат не може бути ототожнено з витратами на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи по суті спору. Відповідно, заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.
Таким чином, оскільки у звіті про надану правову допомогу від 06.06.2024 у пункті 2 до наданої правової допомоги віднесено підготовку відзиву на апеляційну скаргу з клопотанням про відшкодування витрат на правову допомогу із зазначенням витраченого часу 2 год 30 хв (на годину більше, ніж складання відзиву згідно з пунктом 1 звіту), то відповідач вважає, що витрати на підготовку відзиву на апеляційну скаргу в частині складання клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу не підлягають задоволенню.
Також, при вирішенні питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції відповідач, просить врахувати, що апеляційну скаргу відповідача на рішення від 11.04.2024 було задоволено частково, що свідчить про її обґрунтованість; з урахуванням частини 5 статті 126 ГПК України відповідач просить зменшити розмір необґрунтовано значно завищених витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами до 1 000,00 грн.
Уповноважені представники позивача та відповідача у судовому засіданні 07.10.2024 підтримали свої заяви, надали пояснення в обґрунтування своїх доводів та заперечень.
Також представниця заявника - ТОВ "Текстиль-Рівне" у судовому засіданні в усному порядку уточнила заявлену суму судових витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню із відповідача.
Колегія суддів, розглянувши вказану заяву, з урахуванням заявлених уточнень у судовому засіданні про стягнення додаткових витрат у справі №918/201/24 зазначає наступне.
Статтею 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.
Згідно частин 1, 2 статті 16 ГПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 вищевказаного Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (ст. 1 вищевказаного Закону).
За приписами статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є, зокрема надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
У відповідності до статті 30 вказаного Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частини 1, 2 статті 126 ГПК України).
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 11.04.2024 у справі №918/201/24 частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Текстиль-Рівне" до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" про стягнення про стягнення 840 113,36 грн. Стягнуто відповідача на користь позивача 839590,32 грн, з яких: 831 216,00 грн. - основної заборгованості, 6 648,19 грн. - інфляційних втрат, 1726,13 грн - відсотків річних. В решті позовних вимог про стягнення інфляційних втрат у розмірі 523,04 грн. відмовлено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 5 087,79 грн. - судового збору. Вирішено повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Текстиль-Рівне" з Державного бюджету України 4 987 грн 30 коп. судового збору.

Додатковим рішенням Господарського суду Рівненської області від 23.04.2024 у справі №918/201/24 частково задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Текстиль-Рівне" про ухвалення додаткового рішення. Стягнуто з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Текстиль-Рівне" 19 000,00грн. - витрат на професійну правничу допомогу. В решті заяви ТОВ "Текстиль-Рівне" про ухвалення додаткового рішення - відмовлено.

Постановою Північно західного апеляційного господарського суду від 23.07.2024 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" від 01.05.24р. на рішення Господарського суду Рівненської області від 11.04.2024 у справі №918/201/24 задоволено частково. Рішення Господарського суду Рівненської області від 11.04.2024 у справі №918/201/24 змінено в мотивувальній та резолютивній частинах щодо нарахованих сум інфляційних втрат та процентів річних, викладено мотивувальну частину в редакціях згідно даної постанови. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" від 08.05.2024 на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 23.04.2024 у справі №918/201/24 - залишено без задоволення. Додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 23.04.2024 у справі №918/201/24 залишено - без змін.

За приписами пункту 3 частини 4 статті 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно, витрати за результатами розгляду даного спору пропорційно розподілені між сторонами що залишається за позивачем, а що підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Згідно статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З матеріалів справи вбачається, що 21.02.2024 Адвoкaтcьким бюро "Миколи Бляшина" (Захисник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Текстиль-Рівне" в особі директора (Клієнт) укладено договір про надання правничої допомоги, згідно пункту 1.1. якого Адвoкaтcьке бюро (Захисник) зобов`язується надати правову (правничу) допомогу Клієнту щодо стягнення боргу, процентів річних та інфляційних втрат за Договором поставки №53-122-01-23-13777 від 14.08.2023 (судова справа) та яка включає в себе відповідні види робіт та вчинення захисником дії, що пов`язані з виконанням даного договору (п.п. 1.1.1-1.1.6. Договору).

Згідно пункту 3.1 Договору сторонами з урахуванням принципу свободи договору погоджено, що розмір гонорару за цим договором визначено у формі нарахування та виплат гонорару: зокрема, за стадію апеляційного провадження у розмірі 12000,00 грн.

Надання правової допомоги засвідчується Звітом, який складається Захисником (пункт 3.8. Договору).

Згідно звіту про надану правову допомогу від 06.06.2024 справі №918/201/24 Захисником надано Клієнту наступні види робіт з описом правової допомоги:

1. Отримано апеляційну скаргу АТ "НАЕК "Енергоатом" на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 23.04.2024 у справі №918/201/24, проаналізовано доводи апеляційної скарги, підготовлено відзив на апеляційну скаргу, погоджено з клієнтом та подано до суду витрачений час 1год 30хв.

2. Отримано апеляційну скаргу АТ "НАЕК "Енергоатом" на рішення Господарського суду Рівненської області від 11.04.2024 у справі №918/201/24, проаналізовано доводи апеляційної скарги, підготовлено відзив на апеляційну скаргу з клопотанням про відшкодування витрат на правову допомогу, погоджено з клієнтом та подано до суду витрачений час 2 год 30 хв.

Загальний обсяг часу, втраченого станом на 06.06.2024 надання правової допомоги ТОВ "Текстиль-Рівне" за цим звітом складає 4 години.

Згідно рахунку Захисника №INV 001450 від 30.05.2024 гонорар за правову допомогу у судовій справі становить 12000,00 грн.

Як слідує з матеріалів справи, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" на рішення Господарського суду Рівненської області від 11.04.2024 та на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 23.04.2024 у справі №918/201/24.

Розгляд вказаних апеляційних скарг на рішення та на додаткове рішення суду у справі №918/201/24, згідно 13 ст. 8, ч. 10 ст. 270 ГПК України здійснювався апеляційним судом у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження, без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи,

06.06.2024 позивачем подано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу.

Одночасно у відзиві заявлено про здійснення розподілу судових витрат, зокрема, позивач у відзиві просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції, в розмірі 12 000,00грн. До відзиву заявником відповідні докази.

При цьому, як уже зазначалося, представником позивача було уточнено розмір визначеної до стягнення правової допомоги.

Відповідно, позивач просить ухвалити додаткове рішення у даній справі та стягнути з відповідача на його витрати на правничу допомогу, надану у суді апеляційної інстанції в розмірі 11086,80грн.

За результатами дослідження наданих заявником доказів наданої правничої допомоги, враховуючи всі матеріали даної справи, заяву відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність ". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності ввід конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково".

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Зазначене узгоджується з позицією Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, наведеною в постанові від 03.10.19р. у справі №922/445/19.

З огляду на вказане, для включення всієї суми гонорару та фактичних витрат у відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний, виправданий, що передбачено ст.126 ГПК України та ст. 30 Закону. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19).

Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).

Враховуючи обсяг наданих Адвoкaтcьким бюро "Миколи Бляшина" (Захисником) ТОВ "Текстиль-Рівне" послуг з правової допомоги у даній справі, згідно вказаного Звіту, уточнення представника позивача щодо вартості вказаних послуг, суд апеляційної інстанції керуючись у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, дійшов висновку не присуджувати позивачу, позовні вимоги якого були задоволені частково, всі його витрати на професійну правову допомогу, що заявлені в суді апеляційної інстанції до стягнення (зокрема зазначені вище).

Так, суд апеляційної інстанції звертає увагу заявника, що включення до переліку наданої Захисником Клієнту правової допомоги з підготовки клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу, погодження її з клієнтом та відповідно подання до суду є безпідставним.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 31.08.2022 у справі №914/1564/20 та у додаткових постановах від 20.09.2023 у справі №922/838/22, від 14.09.2023 у справі №911/3076/21, від 06.09.2023 у справі №914/131/22, від 30.08.2023 у справі №911/3586/21, від 25.07.2023 у справі №914/4092/21, від 07.02.2023 у справі №922/4022/20, від 23.08.2022 у справі №909/328/18, від 05.07.2022 у справі №910/10507/21 щодо застосування статей 123, 126 ГПК "України, про те, що заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що виходячи з умов укладеного договору від 21.02.2024 Захисником та Клієнтом у пункті 3.1. з урахуванням принципу свободи договору погоджено, що розмір гонорару за цим договором визначено у формі нарахування та виплат гонорару: зокрема, за стадію апеляційного провадження у розмірі 12000,00 грн., про що було наголошено представником у відзиві на апеляційну скаргу (із заявлення про стягнення витрат на правову допомогу) та у заяві щодо ухвалення апеляційним судом додаткового рішення у справі №918/201/24 (вх.3733/24 від 01.08.2024).

За доводами заявника розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у пункті 3.1. Договору у вигляді фіксованої суми та не змінюється від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

При цьому, надається Звіт з описом виконаних робіт, зазначається витрачений час на них, а у судовому засіданні 07.10.2024 представник позивача просить стягнути з відповідача не 12000,00грн, а враховуючи постанову апеляційного суду від 23.07.2024 про часткове задоволення позову - 11086,80 грн фактично понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

Наведені обставини свідчать, що в даному випадку позиції Захисника як сторони договору не узгоджуються з умовами укладеного договору та не відповідають наведеним адвокатом-захисником доводам.

Разом з тим, як уже зазначалося вище у даній додатковій постанові, апеляційним судом відмічається, що всі види/опис правової допомоги, що надавалися адвокатом позивачу в апеляційній інстанції визначено переліком із зазначенням лише витраченого часу на виконання певних робіт без визначення більш детального опису наданих робіт: зокрема, вартості однієї години роботи адвоката за виконання того чи іншого виду послуг з надання правничої допомоги.

Підсумок у Звіті про надану правову допомогу про загальний обсяг часу - 4 години , витраченого на надання правової допомоги, посилання на пункт 3.1. Договору від 21.02.2024 про фіксований розмір гонорару, та заявлення безпосередньо у судовому засідання іншого розміру витрат на правову допомогу, яку слід стягнути з відповідача, суд апеляційної інстанції оцінює критичної, оскільки наведені обставини є суперечливими.

В даному випадку, не можливо здійснити будь-які, розрахунки, щодо співмірності та пропорційності наданих адвокатом Перепечай К.В. позивачу послуг з правничої допомоги із урахуванням часу та обсягу виконаних ним робіт (наданих послуг).

Наведені та встановлені обставини щодо поданих заявником доказів до заяви про ухвалення додаткового рішення, наданих пояснень в обґрунтування свої доводів, виходячи із стандартів доказування згідно норм ГПК України, впливають на оцінку апеляційним судом таких доказів у справі №918/201/24 під час розгляду заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу.

Апеляційний суд під час вирішення у даній справі питання про розподіл судових витрат - витрат на правову допомогу звертається до вище зазначених правових висновків (позицій) Верховного Суду та враховує їх.

Колегією суддів, встановлено, що під час розгляду даної справи в судах попередніх інстанцій позиція позивача не змінювалася, а представництво його інтересів здійснювалося тим самим адвокатським об`єднанням.

Керуючись згаданими вище критеріями, що визначені частинами 4-7, 9 статті 129 ГПК України, враховуючи наведені обставини щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт адвокатом Перепечай К.В. як представником позивача у суді апеляційної інстанції, заперечення відповідача заяву про зменшення розміру витрат, апеляційний господарський суд, вбачаючи перевищення заявленої вартості правових послуг, які були наданні позивачу, використовуючи свої дискреційні повноваження, прийшов до висновку, що обґрунтованим та співмірними є розмір витрат Товариство з обмеженою відповідальністю "Текстиль-Рівне" на професійну правничу допомогу адвокату за договором про надання правової допомоги від 21.02.2024 у сумі 6000,00 грн.

Таким чином, заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Текстиль-Рівне" щодо ухвалення апеляційним судом додаткового рішення у справі №918/201/24 (вх.3733/24 від 01.08.2024) слід задоволити частково, відповідно з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 6000,00 грн. При цьому колегія суддів не погоджується із обґрунтуваннями відповідача, щодо розміру витрат на надання правової допомоги - 1000,00 грн, - адже у цьому випадку надання правової допомоги та отримання справедливого гонорару нівелюється майже до межі надання безоплатної правової допомоги, чого умовами договору про надання правової допомоги від 21.02.2024 передбачено не було та у цілому буде суперечити критерію розумної необхідності таких витрат, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Враховуючи заявлене у судовому засіданні (07.10.2024) представником позивача - адвокатом клопотання про зменшення розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу, що є правом заявника, суд апеляційної інстанції виходить із загального розміру таких витрат у сумі 11 086,80 грн.

В стягненні 5086,80 грн витрат на професійну правничу допомогу суд апеляційної інстанції відмовляє.

На виконання даної додаткової постанови слід видати наказ, видачу якого доручити Господарському суду Рівненської області.

Керуючись ст. ст. 126, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Текстиль-Рівне" щодо ухвалення апеляційним судом додаткового рішення у справі №918/201/24 (вх.3733/24 від 01.08.2024) - задоволити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032, ) від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (м. Вараш, Рівненська обл., 34400, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Текстиль-Рівне" (вул. Петра Могили, буд. 57, 33001, м. Рівне, ) 6000,00 грн. (шість тисяч гривень) 00коп. - витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

3. Видати наказ. Видачу наказу доручити Господарському суду Рівненської області.

4. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №918/201/24 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "15" жовтня 2024 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Миханюк М.В.