ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2024 р. Справа№ 911/2779/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Євсікова О.О.

Алданової С.О.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «СТ «Галактика»

на рішення Господарського суду Київської області від 09.04.2024, повний текст якого складено та підписано 24.05.2024

у справі № 911/2779/23 (суддя Рябцева О.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СТ «Галактика»

до 1. Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області

2. Гостомельської селищної військової адміністрації Бучанського району

про стягнення 281 181,03 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СТ «Галактика» звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області та Гостомельської селищної військової адміністрації Бучанського району Київської області про солідарне стягнення 281 181,03 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач-1 прострочив виконання своїх грошових зобов`язань за договором підряду № 358/6 від 29.09.2021 р. перед позивачем на суму 221915,92 грн., погашення якої без участі відповідача-2 є неможливим, враховуючи приписи ст. 78 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Указу Президента України № 156/2022 від 21.03.2022 р. та ст. 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Позивач посилається на те, що з дня набрання чинності Указом Президента України № 156/2022 від 21.03.2022 р. від відповідача-1 тимчасово перейшли повноваження до відповідача-2, для виконання яких останній наділений бюджетними повноваженнями. На підставі викладеного позивач, посилаючись на ст.ст. 625, 541 ЦК України, просить солідарно стягнути з відповідачів 221915,92 грн боргу, 49634,57 грн інфляційного збільшення та 9630,54 грн 3 % річних.

Короткий зміст заперечень відповідачів

Відповідач -1 не скористався своїм право на подання відзиву на позов.

Відповідача-2 у своєму відзиві відзив на позовну заяву просить відмовити у повному обсязі в задоволенні позовної заяви, посилаючись на те, що він є неналежним відповідачем, оскільки Гостомельська СВА була утворена Указом Президента України № 156/2022 лише 21.03.2022 р. як тимчасовий державний орган, який не є і не може бути правонаступником Гостомельської селищної ради, та з моменту створення по даний час здійснює свою діяльність в межах Гостомельської селищної територіальної громади у відповідності до чинного законодавства та в межах повноважень, передбачених ч. 2 ст. 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», тобто Гостомельська СВА не була і не могла бути стороною договору, посилаючись на який позивач просить стягнути заборгованість. Також Відповідач-2 посилався на те, що статтею 107 ЦК України передбачено, що солідарну відповідальність перед кредиторами несуть лише правонаступники юридичної особи, якщо їх більше одного. Водночас Гостомельська селищна рада як юридична особа не припинена, жодного правонаступника, який міг би нести відповідальність, наразі не існує. Відповідач-2 вважає, що не може бути відповідачем у справі, оскільки не є правонаступником відповідача-1, не виконує його повноважень, і не несе відповідальності за зобов`язаннями ради.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 09.04.2024 у справі №911/2779/23 позов задоволено частково. Стягнуто з Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТ «Галактика» 221 915,92 грн боргу, 9630,54 грн 3 % річних, 49 634,57 грн інфляційних втрат та 4217,72 грн судового збору. У задоволенні позовних вимог до Гостомельської селищної військової адміністрації Бучанського району Київської області - відмовлено.

Суд виходив з того, що виконані позивачем будівельні роботи на суму 221915,92 грн відповідач-1 не оплатив, за ним утворилась заборгованість у сумі 221915,92 грн, яка підлягає стягненню з відповідач-1 (Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області). Водночас суд першої інстанції дійшов висновку, що до Гостомельської селищної військової адміністрації Бучанського району Київської області не перейшли зобов`язання Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області за договором підряду № 358/6 від 29.09.2021 р. в частині розрахунків в повному обсязі за виконані позивачем роботи відповідно до акта приймання виконаних будівельних робіт за 2022 р. від 18.02.2022 р. на суму 221915,92 грн. Судом не встановлено того, що відповідач-1 припинений, ліквідований, реорганізований, а правонаступником усіх його прав та обов`язків є відповідач-2. Враховуючи, що позивачем не доведено суду шляхом подання відповідних доказів наявності солідарного обов`язку відповідачів зі сплати заборгованості за виконані позивачем роботи, суд виснував, що у Гостомельської селищної військової адміністрації Бучанського району Київської області відсутній солідарний обов`язок за зобов`язаннями Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області за договором підряду № 358/6 від 29.09.2021 р., у зв`язку з чим позовні вимоги до відповідача-2 задоволенню не підлягають.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись частково з цим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково, а саме стягнути солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 заборгованість у сумі 281 181,03 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що:

- суд першої інстанції проігнорував норму статті 172 ЦК України, за якою територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Гостомельска селищна територіальна громада через Відповідача-1 набула обов`язок сплатити певну суму коштів на користь Позивача в силу укладення та виконання Договору підряду. Проте, без наявності у Відповідача-1 повноважень органу місцевого самоврядування набути та виконати такий обов`язок юридично не можливо. Відтак, такий обов`язок слідує за повноваженнями органу місцевого самоврядування Гостомельської селищної територіальної громади, які здійснює Відповідач-2. При цьому, суд першої інстанції, в рамках вищезгаданого правового аналізу, з незрозумілих причин підмінив питання солідарності обов`язків правонаступництвом між юридичними особами, попри те, що позивач не змінював своїх позовних вимог;

- суд першої інстанції не взяв до уваги норму частини другої статті 8 Цивільного кодексу України за якою, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

- суд першої інстанції не врахував вимоги частини другої статті 5 ГПК України, згідно з якими у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

- суд не застосував до Відповідача-2 положення Бюджетного кодексу України, які підлягали застосуванню, у зв`язку з чим рішення, у частині Відповідача-2 суперечить нормам матеріального права;

Короткий зміст заперечень відповідачів

Відповідач -1 не подав свого відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідач-2 проти апеляційної скарги заперечив, посилаючись на те, що Договір підряду №358/6 від 29.09.2021 укладено між позивачем та Гостомельською селищною радою (відповідачем-1). Гостомельська селищна військова адміністрація не є учасником чи стороною вказаного правочину, відповідно нею, як окремою і самостійною юридичною особою, не здійснювалось і не могла бути здійснено реєстрацію бюджетного фінансового зобов`язання в органах Казначейської служби України. Гостомельська селищна військова адміністрація не отримала жодних товарів, послуг або робіт від позивача, а відповідно стягнення коштів за відсутності фінансового зобов`язання матиме наслідком порушення бюджетного процесу. Військова адміністрація не є правонаступником Гостомельської селищної ради, не виконує її повноважень і не несе відповідальності за зобов`язаннями ради, має інший ідентифікаційний код і створена, як тимчасовий орган на період воєнного стану, не приймала на себе зобов`язань селищної ради, не підписувала правочину про заміну боржника і не реєструвала зобов`язання в органі Державної казначейської служби України.

Також відповідач-2 зазначив, що Розпорядження №02/182 від 08.06.2021, яке вказано в договорі і копія якого знаходиться у матеріалах справи, не надає повноважень підписувати договори та акти виконаних робіт першому заступнику селищного голови Мовчану Владиславу Павловичу . Тому Мовчан В.П. не мав повноважень від імені селищної ради підписувати акт приймання виконаних будівельних робіт і це виходить за межі наданих йому роботодавцем повноважень, а отже такі дії не створюють для юридичної особи юридичних наслідків.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2024, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Євсіков О.О., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2024 постановлено витребувати у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/2779/23. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду першої інстанції.

Після надходження матеріалів справи, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.06.2024 апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ст.ст. 174, 260 ГПК України у зв`язку з відсутністю належних доказів надсилання копії апеляційної скарги позивачу, а також у зв`язку із відсутністю доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі. Роз`яснено скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали останній має право усунути недоліки зазначені у її мотивувальній частині, надавши суду відповідні докази.

04.07.2024, через систему «Електронний суд» від скаржника надійшли додаткові пояснення, до яких додано докази надсилання копії апеляційної скарги з додатками Гостомельській селищній раді Бучанського району Київської області.

06.07.2024, через систему «Електронний суд», скаржником подано заяву про усунення недоліків, яку зареєстровано судом 08.07.2024, до якої додано платіжну інструкцію № 2404 від 05.07.2024 на суму 5 062,00 грн.

У відповідності до ч. 3 ст. 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову не менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що предметом позову у цій справі є вимога про стягнення 281 181,03 грн, вказана справа, у відповідності до приписів ГПК України, відноситься до малозначних справ.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Виходячи із зазначених правових норм, перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «СТ «Галактика» на рішення Господарського суду Київської області від 09.04.2024 у справі №911/2779/23. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників процесу про здійснення розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 20.08.2024. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 20.08.2024.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

29.09.2021 р. між Гостомельською селищною радою (замовник, відповідач-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТ «Галактика» (підрядник, позивач) було укладено договір підряду № 358/6.

Відповідно до п. 1.1 договору замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик виконати роботи відповідно до умов цього договору (роботи), в повному обсязі відповідно до вимог чинних нормативних документів і проектної документації, по об`єкту «Капітальний ремонт дороги по вул. Вишнева від № 88 до № 106 в сел. Гостомель Київської області» (об`єкт), а замовник прийняти та оплатити такі роботи відповідно до умов цього договору.

Згідно з п. 1.2 договору об`єми робіт, терміни та етапність виконання, характеристики та технічні вимоги до виконання робіт, визначаються замовником на підставі затвердженої проектної документації.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що загальна вартість виконуваних робіт за цим договором згідно із договірною ціною (додаток № 1 до цього договору) становить 1125442,33 грн, в тому числі ПДВ 187573,72 грн.

При цьому, фінансування робіт в 2021 році становить 443348,00 грн, в т.ч ПДВ 73891,33 грн, в 2022 році 682094,33 грн, в т.ч. ПДВ 113682,39 грн (п. 3.1.1 договору).

Пунктом 4.4 договору встановлено, що місце виконання робіт вул. Вишнева від № 88 до № 106 в сел. Гостомель.

Відповідно до п. 4.13.1 договору приймання виконаних робіт здійснюється на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3), до яких повинні додаватись сертифікати/паспорти на застосовані матеріали та обладнання, документи, що підтверджують вартість матеріалів та обладнання, розрахунки на інші витрати та іншу документацію, визначену чинним законодавством.

Замовник протягом 5-ти робочих днів після підписання акта приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) надсилає (передає) оформлені належним чином примірники актів підряднику.

У випадку невідповідності виконаних робіт (змонтованого обладнання) вимогам цього договору, державних стандартів, будівельних норм, технічної документації, замовник надсилає підряднику мотивовану відмову від прийняття робіт з переліком недоробок та дефектів, які підлягають усуненню.

Згідно з п. 4.17 договору роботи вважаються прийнятими замовником в повному обсязі шляхом підписання замовником та підрядником без зауважень останнього акта приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та за умови наявності підписаних всіх актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) за цим договором.

Пунктом 5.1.4 договору встановлено, що замовник зобов`язаний у встановлені цим договором строки та порядку оплачувати виконані підрядником роботи.

Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2022 року, в частині гарантійних зобов`язань - до закінчення гарантійного строку, а в частині розрахунків до їх повного виконання (п. 9.1 договору).

Сторонами договору було підписано договірну ціну на капітальний ремонт дороги по вул. Вишнева від № 88 до № 106 в сел. Гостомель Київської області, що здійснюється в 2021 році, яка є додатком № 1 до договору № 358/6 від 29.09.2021 р., та якою сторони погодили найменування витрат, а також вартість робіт та витрат. Всього договірна ціна склала 1125442,33 грн.

Підрядником був складений та підписаний, а замовником затверджений зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва «Капітальний ремонт дороги по вул. Вишнева від № 88 до № 106 в сел. Гостомель Київської області», який є додатком № 2 до договору № 358/6 від 29.09.2021 р.

Сторонами договору було складено та підписано перелік обладнання, що буде використовуватись при виконанні робіт на об`єкті: «Капітальний ремонт дороги по вул. Вишнева від № 88 до № 106 в сел. Гостомель Київської області», який є додатком № 3 до договору № 358/6 від 29.09.2021 р.

На виконання умов договору підряду № 358/6 від 29.09.2021 р. позивачем були виконані, а відповідачем-1 прийняті будівельні роботи щодо капітального ремонту дороги по вул. Вишнева від № 88 до № 106 в сел. Гостомель Київської області, що підтверджується підписаним позивачем та відповідачем-1 02.12.2021 р. актом (форма № КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2021 р. на суму 443348,00 грн.

02.12.2021 р. сторонами договору підписано довідку (форма КБ-3) про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2021 року, якою вони погодили, що вартість виконаних будівельних робіт становить 443348,00 грн.

Відповідно до інформації, яка розміщена на Єдиному веб-порталі використання публічних коштів (spending.gov.ua), відповідач-1 розрахувався за виконані позивачем у листопаді 2021 р. роботи у сумі 443348,00 грн.

На виконання умов договору підряду № 358/6 від 29.09.2021 р. позивачем були виконані, а відповідачем-1 прийняті будівельні роботи щодо капітального ремонту дороги по вул. Вишнева від № 88 до № 106 в сел. Гостомель Київської області, що підтверджується підписаним позивачем та відповідачем-1 18.02.2022 р. актом (форма № КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за 2022 р. на суму 221915,92 грн.

18.02.2022 р. сторонами договору підписано довідку (форма КБ-3) про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за 2022 р., якою вони погодили, що вартість виконаних будівельних робіт становить 221915,92 грн.

Відповідно до п.п. 3.2, 3.2.1 договору оплата за цим договором проводиться в такому порядку: замовник протягом 30-ти календарних днів з моменту прийняття відповідних етапів робіт, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3), перераховує на розрахунковий рахунок підрядника суму вартості прийнятих робіт. Розрахунки здійснюються відповідно до статті 49 Бюджетного кодексу України та за наявності бюджетного фінансування. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунки за надані роботи здійснюються протягом 30 тридцяти календарних днів з дати отримання замовником бюджетного фінансування на свій розрахунковий рахунок. Сторони при цьому досягли згоди, що відповідальність передбачена статтею 625 Цивільного кодексу України, не застосовується. При цьому затримка в фінансуванні не може слугувати підставою для недотримання графіку виконання робіт.

23.02.2022 р. Гостомельською селищною радою Бучанського району Київської області на двадцять першій сесії восьмого скликання прийнято рішення № 1633-21-VІІІ «Про селищний бюджет Гостомельської селищної територіальної громади на 2022 рік».

Відповідно до додатка № 3 до рішення сесії Гостомельської селищної ради № 1633-21-VIIІ від 23.02.2022 р. «Про бюджет Гостомельської селищної територіальної громади на 2022 рік», який є Розподілом видатків місцевого бюджету на 2022 рік, на інвестиційний проект «Капітальний ремонт дороги по вул. Вишнева від № 88 до № 106 в сел. Гостомель Київської області, в т.ч. проектування», загальний період реалізації проекту 2021-2022 роки, обсяг капітальних вкладень місцевого бюджету у 2022 році склав 635000,00 грн.

Проте Гостомельська селищна рада не розрахувалась з позивачем у встановлений п. 3.2.1 договору підряду № 358/6 від 29.09.2021 р. строк за прийняті будівельні роботи на суму 221915,92 грн, доказів затримки бюджетного фінансування не надала.

Позивач звернувся до відповідача-1 з претензією про сплату заборгованості за виконані роботи № 1-19/05/23 від 19.05.2023 р., в якій просив сплатити заборгованість, зокрема за договором підряду № 358/6 від 29.09.2021 р. у розмірі 221915,92 грн шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ «СТ «Галактика» упродовж 30 календарних днів з дня отримання цієї претензії за вказаними в претензії реквізитами.

Однак, вказана претензія залишена відповідачем-1 без відповіді та задоволення.

Наведене стало підставою для пред`явлення позову у даній справі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

За змістом ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

У відповідності до ст. 173 ГК України, яка кореспондується з приписами ст. 509 ЦК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 4 статті 882 ЦК України унормовано, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Згідно частини 4 статті 879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що на виконання умов договору підряду № 358/6 від 29.09.2021 р. позивачем були виконані, а відповідачем-1 прийняті будівельні роботи щодо капітального ремонту дороги по вул. Вишнева від № 88 до № 106 в сел. Гостомель Київської області, що підтверджується підписаним позивачем та відповідачем-1 18.02.2022 р. актом (форма № КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за 2022 р. на суму 221915,92 грн.

Акт приймання виконаних будівельних робіт за 2022 р. від 18.02.2022 р. та довідка про вартість виконаних робіт та витрати за 2022 р. від 18.02.2022 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «СТ «Галактика» підписані Ткаченком Д.А. , а від Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області Мовчаном В.П. та скріплені печатками позивача та відповідача-1.

При цьому, в контексті заперечень відповідача-2 судом першої інстанції вірно констатовано, що розпорядженням селищного голови Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області № 02/182 від 08.06.2021 р. «Про надання права першого підпису фінансових та інших розпорядчих документів» з метою забезпечення сталої роботи Гостомельської селищної ради, керуючись Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», надано право першого підпису платіжних, розрахункових та інших розпорядчих документів, зокрема першому заступнику селищного голови Мовчану Владиславу Павловичу.

Колегія суддів, серед іншого, звертає увагу на те, що договір підряду та акт (форма № КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2021 р. на суму 443348,00 грн, який оплачений відповідачем-1, від імені Гостомельської селищної ради підписаний Мовчаном В.П.

В сукупності встановлених обставин, колегія суддів вважає вірним виснування суду попередньої інстанції про те, що оскільки акт приймання виконаних будівельних робіт за 2022 р. від 18.02.2022 р. на суму 221915,92 грн та довідка про вартість виконаних робіт та витрати за 2022 р. від 18.02.2022 р. підписані уповноваженими представниками замовника та підрядника та скріплені їх печатками без будь-яких зауважень та заперечень, то вказані документи є належними і допустимими доказами в розумінні ст. 76, 77 ГПК України належного виконання підрядником робіт за договором.

Зважаючи на те, що акт приймання виконаних будівельних робіт та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат підписані сторонами 18.02.2022 р., суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку, що відповідач-1 у відповідності до п.п. 3.2, 3.2.1 договору та ч. 5 ст. 254 ЦК України зобов`язаний був оплатити позивачу виконані будівельні роботи у строк до 21.03.2022р.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Беручи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні докази оплати в повному обсязі виконаних позивачем робіт, строк оплати яких настав, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 221915,92 грн.

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем заявлено вимогу про стягнення 9630,54 грн 3 % річних, нарахованих за період з 22.03.2022 по 31.08.2023 та 49634,57 грн інфляційних втрат, нарахованих за період з квітня 2022 по липень 2023.

У зв`язку з неналежним виконанням замовником зобов`язань з оплати виконаних підрядником робіт та за результатами перевірки правильності проведеного позивачем розрахунку цих позовних вимог, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних у заявленому позивачем розмірі.

Щодо солідарного обов`язку відповідачів

З матеріалів справи слідує, що позивачем пред`явлено позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів сум основного боргу, річних та інфляційних.

У статті 540 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

За змістом частини 1 статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно частини 2 статті 543 ЦК України кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.

Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором (ч. 4 ст. 543 Цивільного кодексу України).

Системний аналіз статей 540 та 541 ЦК України дозволяє зробити висновок, що при існуванні множинності осіб у зобов`язанні виникають часткові зобов`язання. Тому кредитор у частковому зобов`язанні має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати свій обов`язок у рівній частці. Натомість солідарне зобов`язання виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання.

Так, обґрунтовуючи звернення до суду з позовними вимогами про солідарне стягнення заборгованості за договором та компенсаційних втрат, позивач не навидить будь-якого посилання на норму закону, яка б визначала виникнення у Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області та Гостомельської селищної військової адміністрації Бучанського району Київської області солідарного зобов`язання з оплати виконаних підрядником робіт. Також відсутнім є і посилання на умову договору, яка б встановлювала солідарне зобов`язання з виконання для відповідачів.

У даному спорі боржник - Гостомельська селищна рада Бучанського району Київської області пов`язана з кредитором (позивачем) підрядними правовідносинами, де владний орган вступив з позивачем у господарські відносини. Разом з цим, тимчасове передання Гостомельській селищній військовій адміністрації Бучанського району Київської області відповідних повноважень органу місцевого самоврядування, зокрема, в частині розпорядження коштами місцевого бюджету, не встановлює солідарного обов`язку останньої у спірних правовідносинах.

В контексті вищенаведених висновків, колегія суддів визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги в частині наявності правових підстав для солідарного стягнення з відповідачів основаної заборгованості та компенсаційних втрат, що виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем-1 договірних зобов`язань.

Разом з цим, Суд не може погодитися з висновком господарського суду першої інстанції про те, що позовні вимоги до Гостомельської селищної військової адміністрації Бучанського району Київської області не підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до частин 1, 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження сільської, селищної, міської, районної в місті, районної, обласної ради можуть бути достроково припинені у випадках:

1) якщо рада прийняла рішення з порушенням Конституції України, цього та інших законів, прав і свобод громадян, ігноруючи при цьому вимоги компетентних органів про приведення цих рішень у відповідність із законом;

2) якщо сесії ради не проводяться без поважних причин у строки, встановлені цим Законом, або рада не вирішує питань, віднесених до її відання;

3) передбачених законами України "Про військово-цивільні адміністрації", "Про правовий режим воєнного стану".

Повноваження сільської, селищної, міської, районної в місті, районної, обласної ради за наявності підстав, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті, достроково припиняються з дня набрання чинності актом Президента України про утворення відповідної військово-цивільної, військової адміністрації.

Згідно статті 1 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» для виконання повноважень місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених цим Законом, в районі відсічі збройної агресії Російської Федерації, зокрема в районі проведення антитерористичної операції можуть утворюватися військово-цивільні адміністрації.

Військово-цивільні адміністрації - це тимчасові державні органи у селах, селищах, містах, районах та областях, що діють у складі Антитерористичного центру при Службі безпеки України (у разі їх утворення для виконання повноважень відповідних органів у районі проведення антитерористичної операції) або у складі Об`єднаного оперативного штабу Збройних Сил України (у разі їх утворення для виконання повноважень відповідних органів у районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях) і призначені для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення безпеки і нормалізації життєдіяльності населення, правопорядку, участі у протидії актам збройної агресії, диверсійним проявам і терористичним актам, недопущення гуманітарної катастрофи в районі відсічі збройної агресії Російської Федерації, зокрема проведення антитерористичної операції.

Військово-цивільні адміністрації населених пунктів - це тимчасові державні органи, що здійснюють на територіях відповідних територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України, повноваження сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, сільських, селищних, міських голів та інші повноваження, визначені цим Законом.

За змістом статті 3 названого Закону військово-цивільні адміністрації утворюються у разі потреби за рішенням Президента України.

У разі утворення військово-цивільної адміністрації населених пунктів повноваження відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, сільських, селищних, міських голів припиняються з дня призначення керівника такої військово-цивільної адміністрації. Повноваження виконавчих органів зазначених рад, апаратів цих рад та їх виконавчих комітетів, посадових та службових осіб місцевого самоврядування, які працюють у таких органах та апаратах, припиняються з дня, наступного за днем прийняття рішення зазначеним керівником військово-цивільної адміністрації населених пунктів про можливість цієї військово-цивільної адміністрації здійснювати повноваження, віднесені законом до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Військово-цивільні адміністрації населених пунктів утворюються на території територіальних громад, сільські, селищні, міські ради яких та/або їх виконавчі органи не здійснюють покладені на них Конституцією та законами України повноваження, у тому числі внаслідок фактичного саморозпуску або самоусунення від виконання своїх повноважень, або їх фактичного невиконання, а також у разі прийняття Центральною виборчою комісією рішення про неможливість проведення виборів до відповідних органів місцевого самоврядування. Найменування військово-цивільних адміністрацій населених пунктів, як правило, є похідними від найменувань населених пунктів, визначених адміністративними центрами відповідних територіальних громад, у формі прикметника.

Фінансування діяльності військово-цивільних адміністрацій населених пунктів здійснюється за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів, а районних і обласних військово-цивільних адміністрацій - за рахунок коштів Державного бюджету України та відповідних районних і обласних бюджетів.

Повноваження військово-цивільних адміністрацій населених пунктів починаються з дня внесення запису про їх державну реєстрацію як юридичних осіб до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань і припиняються у день відкриття першої сесії новообраної ради.

У день відкриття першої сесії новообраної ради акт Президента України про утворення військово-цивільної адміністрації втрачає юридичну силу в частині, що стосується відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Повноваження військово-цивільних адміністрацій населених пунктів, районних, обласних військово-цивільних адміністрацій також припиняються згідно із Законом України "Про правовий режим воєнного стану".

Президент України невідкладно приймає рішення про ліквідацію військово-цивільних адміністрацій.

Повноваження військово-цивільних адміністрацій здійснюються ними в порядку, визначеному законами України для здійснення повноважень відповідних органів місцевого самоврядування, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, захисту критичної інфраструктури, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи - військові адміністрації.

Військову адміністрацію населеного пункту (населених пунктів) очолює начальник, який призначається на посаду та звільняється з посади Президентом України за пропозицією Генерального штабу Збройних Сил України або відповідної обласної державної адміністрації.

Фінансування діяльності військових адміністрацій із виконання повноважень органів місцевого самоврядування здійснюється за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів, виконання інших функцій - за рахунок коштів Державного бюджету України.

Структуру і штатний розпис районних військових адміністрацій та військових адміністрацій населених пунктів, розташованих в областях, у яких утворені обласні військові адміністрації, затверджують начальники відповідних обласних військових адміністрацій.

Військові адміністрації населених пунктів, районні, обласні військові адміністрації здійснюють свої повноваження протягом дії воєнного стану та 30 днів після його припинення чи скасування.

У зв`язку з утворенням військових адміністрацій населених пунктів повноваження військово-цивільних адміністрацій цих населених пунктів припиняються з дня початку здійснення відповідною військовою адміністрацією своїх повноважень.

Згідно з пунктами 2, 5, 12 частини 2 статті 15 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" військові адміністрації населених пунктів на відповідній території здійснюють повноваження із забезпечення ефективного використання природних, трудових і фінансових ресурсів; складання та затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього, забезпечення виконання відповідного бюджету; здійснення управління майном, яке перебуває у комунальній власності відповідної територіальної громади (крім вирішення питань відчуження, у тому числі і шляхом приватизації комунального майна та надання комунального майна в оренду на строк понад один рік).

Пунктами 4, 8 частини 6 статті 15 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" визначено, що начальник військової адміністрації є розпорядником бюджетних коштів; видає накази та розпорядження у межах своїх повноважень, які мають таку ж юридичну силу, що і рішення відповідної ради (рад).

Указом Президента України від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», крім іншого, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб із подальшим продовженням згідно відповідних Указів.

Указом Президента України № 156/2022 від 21.03.2023 «Про утворення військової адміністрації» постановлено утворити Гостомельську селищну військову адміністрацію Бучанського району Київської області.

24.03.2022 суб`єктом державної реєстрації було проведено державну реєстрацію створення юридичної особи - Гостомельської селищної військової адміністрації Бучанського району Київської області, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено відповідний запис про державну реєстрацію № 000000956 від 24.03.2023, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Отже, виходячи із вищенаведених положень законодавства та з врахуванням Указів Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», «Про утворення військової адміністрації» (№ 156/2022 від 21.03.2023) з дня внесення запису про державну реєстрацію як юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Гостомельської селищної військової адміністрації Бучанського району Київської області розпочато повноваження останньої як органу місцевого самоврядування на відповідній території. При цьому, Гостомельська селищна рада Бучанського району Київської області у період здійснення військовою адміністрацією повноважень лише припиняє виконання відповідних завдань і функцій, що не пов`язується з внесення відповідно запису до державного реєстру про її ліквідацію, чи правонаступництво. Адже у день відкриття першої сесії новообраної ради, повноваження військової адміністрації автоматично припиняються.

Поряд з цим, з припиненням повноважень органу місцевого самоврядування Гостомельська селищна рада Бучанського району Київської області тимчасово, на час дії військового стану, втрачає статусу розпорядника коштів місцевого бюджету.

З наведеними висновками узгоджується, зокрема, положення підп. 5 пункту 22 «Прикінцевих та перехідних положень» Бюджетного кодексу України, яким установлено, що в умовах воєнного стану або для здійснення згідно із законом заходів загальної мобілізації функції органів місцевого самоврядування, їх виконавчих органів, місцевих державних адміністрацій, військово-цивільних адміністрацій у частині бюджетних повноважень здійснюють військові адміністрації відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Частиною 6 статті 4 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" також унормовано, що фінансування діяльності військових адміністрацій із виконання повноважень органів місцевого самоврядування здійснюється за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів, виконання інших функцій - за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно підпункту 2 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2022 р. № 252 "Деякі питання формування та виконання місцевих бюджетів у період воєнного стану" військові адміністрації населених пунктів, обласні, районні та Київська міська військові адміністрації:

приймають за поданням місцевих фінансових органів рішення про внесення змін до рішень про місцеві бюджети;

здійснюють без погодження відповідною комісією місцевої ради передачу бюджетних призначень від одного головного розпорядника бюджетних коштів до іншого, перерозподіл видатків бюджету і надання кредитів з бюджету за бюджетними програмами, включаючи резервний фонд бюджету, додаткові дотації та субвенції, у межах загального обсягу бюджетних призначень головного розпорядника бюджетних коштів, а також збільшення видатків розвитку за рахунок зменшення інших видатків (окремо за загальним та спеціальним фондами бюджету) за бюджетною програмою;

можуть приймати рішення про перерахування коштів з місцевого бюджету державному бюджету для здійснення згідно із законом заходів загальної мобілізації та з метою відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України і забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державної незалежності України, її територіальної цілісності відповідно до пункту 22-2 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України;

затверджують місцеві (цільові) програми (вносять до них зміни) з дотриманням вимог статті 91 Бюджетного кодексу України;

можуть приймати рішення (кожна із сторін) про передачу коштів у вигляді міжбюджетного трансферту до відповідного місцевого бюджету;

здійснюють розподіл та перерозподіл обсягів трансфертів з державного та місцевих бюджетів місцевим бюджетам;

затверджують місцеві бюджети, складені місцевими фінансовими органами.

Виходячи із правового аналізу наведених норм, слід констатувати, що у зв`язку з утворенням в Госпомельській територіальній громаді Гостомельської селищної військової адміністрації Бучанського району Київської області остання перебрала на себе повноваження та обов`язки відповідача-1 у бюджетній сфері, а отже замість Гостомельської селищної ради отримує кошти, що є складовою надходжень до місцевого бюджету та здійснює розпорядження ними.

Свої повноваження з розпорядження грошовими коштами місцевого бюджету підтверджує і сам відповідач-2 на аркуші 5 свого відзиву, зазначаючи наступне:

«Зокрема у зв`язку зі створенням Гостомельської селищної військової адміністрації, розпорядженням Гостомельської СВА від 15.06.2022 № 59 внесено зміни до рішення Гостомельської селищної ради «Про місцевий бюджет Гостомельської селищної територіальної громади на 2022 рік», затвердженого рішенням Гостомельської селищної ради 23.02.2022 № .1633-21-VIII, та перерозподілено' бюджетні призначення з Гостомельської селищної ради на військову адміністрацію.".

У змісті вищенаведеного виснування і встановлених обставин, колегія суддів вважає, що прийняття у даній справі судового рішення про стягнення коштів з Гостомельської селищної ради, яка втратила статус розпорядника коштів місцевого бюджету, зумовить неможливість його виконання, зокрема, через відсутність коштів на рахунках відповідача-1.

Поряд з цим, виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012).

В п.37. Рішення по справі "Деркач та Палек проти України" (заяви NN 34297/02 та 39574/02) від 21 грудня 2004 року, остаточне з 06.06.2005 року, Європейський Суд зазначив:

"37. Суд знову наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, пункт передбачає "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити, щоб пункт 1 статті 6 детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень. Тлумачення статті 6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 (див. "Бурдов проти Росії", заява N 589498/00, п. 34)."

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок. За певних обставин така затримка може бути виправданою, але вона не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

У рішенні від 17.05.2005 по справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично.

Суд зазначає, що у рішеннях від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не може бути підставою для звільнення державного органу від виконання своїх зобов`язань перед особою, а тривале не передбачення у державному бюджеті певних асигнувань може свідчити про порушення державою пункту 1 статті 6 Конвенції про право на справедливий суд.

У рішенні ЄСПЛ від 24.06.2003 «Стретч проти Сполученого Королівства» визначено, що майном у статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Пайн Велі Девелопмент Лтд та інші проти Ірландії» від 23.10.1991 ЄСПЛ зазначив, що статтю 1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту «правомірних очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. «Правомірні очікування» виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей.

Крім того, за змістом рішення ЄСПЛ у справі «Рисовський проти України» Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Конституційний Суд України в рішенні від 8 червня 2016 року № 3-рп/2016 виходить із того, що принцип правової визначеності не виключає визнання за органом державної влади певних дискреційних повноважень у прийнятті рішень, однак у такому випадку має існувати механізм запобігання зловживанню ними. Цей механізм повинен забезпечувати, з одного боку, захист особи від свавільного втручання органів державної влади у її права і свободи, а з другого - наявність можливості у особи передбачати дії цих органів.

Конституційний Суд України в Рішенні від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020, зазначав: «При внесенні змін до Конституції України має бути забезпечений принцип інституційної безперервності, який означає, що органи державної влади, встановлені Основним Законом України, продовжують функціонувати в інтересах Українського народу та реалізовувати свої повноваження, виконувати завдання і функції, визначені у Конституції України, незалежно від цих змін, якщо тільки цими змінами не передбачено істотну (докорінну) зміну їх конституційного статусу, у тому числі їх ліквідацію».

Підсумовуючи вищенаведене в сукупності, апеляційна інстанція вважає, що у даному випадку у зв`язку із тимчасовою заміною органу місцевого самоврядування як у публічно-владних повноваженнях, так і в бюджетних правовідносинах відбулось фактична заміна зобов`язальної сторони. А тому з огляду на принцип інституційної безперервності влади в тому числі під час введення військового стану, який не звільняє орган місцевого самоврядування від обов`язку належного виконання договірного зобов`язання, колегія суддів вважає, що обґрунтованим і правомірним є задоволення позову у цій справі про стягнення заборгованості і інших компенсаційних витрат з Гостомельської селищної військової адміністрації Бучанського району Київської області як єдиного розпорядника коштів місцевого бюджету відповідної територіальної громади.

В свою чергу, колегія зазначає, що місцевий господарський суд стягуючи з відповідача-1 означену заборгованість не врахував положення статі 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, де визнається, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У цьому зв`язку, колегія суддів звертається до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 (пункт 71 постанови) та зазначає, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Суд, відповідно до викладеної в позові вимоги, може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, який не суперечить закону, але лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної у позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За результатом апеляційного перегляду справи, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті оскарженого рішення мало місце неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, помилкове застосування норм матеріального права, тому оскаржене рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог. Поряд з цим, оскільки доводи апеляційної скарги не підтвердились, то підстави для її задоволення відсутні.

Судові витрати

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються на позивача (скаржника).

Керуючись Главою 1 Розділу ІV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Київської області від 09.04.2024 у справі №911/2779/23 скасувати та прийняти нове рішення, яким:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Гостомельської селищної військової адміністрації Бучанського району Київської області (08290, Київська обл., Бучанський р-н, селище міського типу Гостомель(з), вул.СвятоПокровська, будинок 125, код 04360617) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТ «Галактика» (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 77, офіс 728, код 38260976) 221915,92 грн (двісті двадцять одна тисяча дев`ятсот п`ятнадцять грн 92 коп.) боргу, 9630,54 грн (дев`ять тисяч шістсот тридцять грн 54 коп.) 3 % річних, 49634,57 грн (сорок дев`ять тисяч шістсот тридцять чотири грн 57 коп.) інфляційних втрат та 4217,72 грн (чотири тисячі двісті сімнадцять грн 72 коп.) судового збору.

У задоволенні позовних вимог до Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області відмовити.

Видачу наказу доручити Господарському суду Київської області.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

С.О. Алданова