РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.10.2024Справа №910/5209/24
за позовом Акціонерного товариства "Укрпошта"

до Акціонерного товариства "РВС Банк"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-торгівельна компанія «Лідер»

про стягнення 112 427,51 грн

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Швець В.М.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Укрпошта" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "РВС Банк" про стягнення заборгованості у розмірі 112 427,51 грн, що складається з суми основної заборгованості у розмірі 107 437,25 грн, пені у розмірі 4 039,17 грн, інфляційних втрат у розмірі 537,19 грн та 3% річних у розмірі 413,90 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за банківською гарантією №2619-23Г, якою забезпечено належне виконання зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-торгівельна компанія «Лідер» за договором №111023-26Е про надання послуг з поточного ремонту від 12.10.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.05.2024 відкрито провадження у справі, визнано, що справа не є складною і не потребує встановлення значного обсягу обставин та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

14.05.2024 через систему «Електронний суд» від Акціонерного товариства "РВС Банк" надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечувало.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що зобов`язання за договором №111023-26Е про надання послуг з поточного ремонту розірвані в односторонньому порядку на підставі частини 2 статті 220 Господарського кодексу України та листа №29.02.24-3 від 29.03.2024, згідно якого у АТ "Укрпошта" втратився інтерес та останній відмовився від прийняття належного виконання умов договору, а тому будь-які зобов`язання за договором припинені.

23.05.2024 через діловодство суду від АТ "Укрпошта" надійшла відповідь на відзив, згідно якої принципал неналежно виконав свої зобов`язання за договором №111023-26Е про надання послуг з поточного ремонту від 12.10.2023, в тому числі в частині строків та обсягу наданих послуг, а тому гарант був зобов`язаний виконати вимогу бенефіціара, направлену у строки та умови визначені гарантією.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2024 призначено розгляд справи у підготовче засідання на 17.07.2024.

Протокольною ухвалою суду 17.07.2024 відкладено підготовче засідання на 07.08.2024.

Через систему «Електронний суд» від Акціонерного товариства "РВС Банк" надійшло клопотання про витребування додаткових доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2024 клопотання Акціонерного товариства "РВС Банк" про витребування документів від 05.08.2024 задоволено та зобов`язано Акціонерне товариство "Укрпошта" надати оригінал договору про надання послуг з поточного ремонту 3111023-26Е без дати, укладений між Акціонерним товариством "Укрпошта" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-торгівельна компанія «Лідер» на носії їх створення; відкладено підготовче засідання на 04.09.2024.

Протокольною ухвалою суду 04.09.2024 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду 02.10.2024.

В судовому засіданні 02.10.2024 позивач підтримав позовні вимоги та доводи позовної заяви та просив суд задовольнити вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, про місце, дату та час судового розгляду були належним чином повідомлені.

Суд дослідив зібрані в матеріалах справи докази, заслухав пояснення представника позивача як щодо досліджених доказів, так і по суті позовних вимог.

02.10.2024 у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

12.10.2023 між Акціонерним товариством "Укрпошта" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно-торгівельна компанія "Лідер" (Виконавець) було укладено договір про надання послуг з поточного ремонту №111023-26Е, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором відповідно до затвердженої кошторисної документації, в межах договірної ціни, складеної у відповідності до вимог настанови з визначення вартості будівництва, затвердженої наказом від 01.11.2021 №281 Міністерства розвитку громад та територій України "Про затвердження кошторисних норм України у будівництві", в обумовлений строк у 2023 році, використовуючи власні матеріали та обладнання виконавець зобов`язується надати послуги з поточного ремонту приміщень будинку зв`язку за адресою: вул. Хрещатик, 22, м. Київ, 01001, а замовник прийняти та оплатити такі послуги на умовах цього договору.

Склад та обсяги послуг визначаються у дефектному акті, який є додатком №1 до цього договору та кошторисній документації, яка є додатком №2 до цього договору. Вимоги до надання послуг визначаються у додатку №3 до цього договору.

Згідно з п.2.1 договору строк надання послуг - протягом 75 календарних днів з дати початку надання послуг, визначеної п.2.2 договору.

У п.2.2 договору визначено, що виконавець розпочинає надання послуг протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати здійснення замовником попередньої оплати згідно п. 8.1. договору та надання замовником заявки про готовність об`єкта - будинку зв`язку за адресою: вул. Хрещатик, 22, м. Київ, 01001 (далі - об`єкт) для надання послуг.

Строки надання послуг можуть бути змінені за взаємною згодою сторін з внесенням відповідних змін у цей договір шляхом укладання додаткової угоди до договору у випадках та у порядку, передбаченому діючим законодавством України, в тому числі в сфері публічних закупівель. (п.2.4 договору)

Згідно з п.3.1 договору ціна договору визначається на підставі кошторисної документації (додаток №2 до договору), який є невід`ємною частиною договору, що складає 2 148 745,00 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 358 124,17 грн.

Відповідно до п.7.2 договору для проведення приймання послуг замовником, виконавець повідомляє замовника про готовність до передачі наданих послуг у встановлені даним договором порядок та спосіб. датою завершення надання послуг вважається дата їх приймання замовником, про що станом на цю дату складається акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в з фактичною вартістю послуг.

Після одержання замовником повідомлення виконавця про готовність до передачі наданих послуг замовник зобов`язаний забезпечити їх приймання протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту такого повідомлення. (п.7.3 договору)

У п.7.8 договору визначено, що після закінчення надання послуг та їх приймання замовником, виконавець підписує та надає на підпис замовнику у спосіб, визначений договором, акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3 з фактичною вартістю послуг, визначеною за результатами їх приймання замовником. Зобов`язання по складанню усіх необхідних актів та довідок покладається на виконавця.

Згідно з п.7.9 договору замовник протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання первинних документів зобов`язаний їх підписати та повернути виконавцю один примірник (у разі складання документів в паперовій формі) або надати йому у спосіб, визначений договором, письмову мотивовану відмову від приймання наданих послуг. Після усунення виконавцем обґрунтованих зауважень замовника в повному обсязі замовник підписує первинні документи.

Відповідно до п.8.1 договору виконавець протягом 3 (трьох) робочих днів з дати надання замовником заявки про готовність об`єкта для надання послуг, виставляє замовнику рахунок на попередню оплату (аванс) у розмірі 30% (тридцяти відсотків) загальної вартості послуг, визначеної п. 3.1 цього договору. Замовник здійснює попередню оплату на підставі виставленого виконавцем рахунку протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання такого рахунку, але не раніше надання виконавцем банківської гарантії повернення авансового платежу, яка надається відповідно до п. 8.2. цього договору.

Підпунктами 8.1.1, 8.1.2, пунктом 8.2 договору визначено, що за згодою сторін, виконавець має право розпочати надання послуг без здійснення попередньої оплати (авансу). В такому випадку виконавець направляє замовнику лист засобами електронної пошти з повідомленням про намір розпочати надання послуг без попередньої оплати (авансу). В такому випадку строк початку надання послуг рахується від дати надання заявки про готовність об`єкту.

Остаточний розрахунок за фактично надані послуги здійснюється замовником протягом 20 (двадцяти) робочих днів з дати підписання сторонами акту приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3, але не раніше дати реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - ЄРПН).

Якщо у терміни, встановлені цим пунктом договору для оплати за надані послуги, виконавець не здійснить реєстрацію податкової накладної або зареєструє податкову накладну, складену з порушенням діючого порядку її заповнення, оплата здійснюється протягом 3 (трьох) робочих днів від дати реєстрації Виконавцем усіх належним чином складених податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН відповідно до Податкового кодексу України.

Виконавець до надання замовнику рахунку на попередню оплату (аванс) має надати замовнику протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати укладання договору безвідкличну банківську гарантію повернення авансового платежу на суму, еквівалентну сумі попередньої оплати (авансу), складеної за примірною формою, яка наведена в додатку №4 цього договору, з терміном дії, що перевищує строк дії договору не менш ніж на один місяць. У разі, якщо виконавець не передав замовнику оригінал рахунку на авансовий платіж або не надав відповідну банківську гарантію в строки, зазначені вище, строк оплати продовжується на відповідну кількість робочих днів затримки.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору про надання послуг з поточного ремонту №111023-26Е від 12.10.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-торгівельна компанія "Лідер" виставило позивачу рахунок на здійснення попередньої оплати №31-10-23-1 від 31.10.2023 року на суму в розмірі 644 623,50 грн (з ПДВ), який був оплачений позивачем 07.11.2023, що підтверджується платіжною інструкцією №8053260 від 07.11.2023 на суму 644 623,50 грн.

В забезпечення виконання умов договору про надання послуг з поточного ремонту №111023-26Е від 12.10.2023, Акціонерним товариством "РВС БАНК", як гарантом, видано банківську гарантію №2619-23г, за якою ТОВ "Будівельно-торгівельна компанія "Лідер" є принципалом, АТ "Укрпошта" - бенефіціаром, терміном дії з 02.10.2023 по 29.02.2024 включно.

Згідно умов гарантійного виконання зобов`язання №2619-23Г сума банківської гарантії становить 107 437,25 грн.

Акціонерне товариство "РВС БАНК" зобов`язалось безвідклично та безумовно виплатити на користь бенефіціара суму, що становить 107 437,25 грн, після одержання письмової вимоги бенефіціара, що містить твердження про те, що принципал: не виконав зобов`язання за договором або неналежно виконав зобов`язання за договором, або дії (бездіяльність) принципала призвели до неможливості подальшого виконання договору.

Гарант зобов`язаний розглянути письмову вимогу бенефіціара та сплатити суму даної банківської гарантії у строк, що не перевищує 5 робочих днів з моменту одержання письмової вимоги бенефіціара.

У випадку неналежного виконання зобов`язання за цією гарантією, гарант сплачує на користь бенефіціара пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми прострочення за кожен день прострочки зобов`язання.

Зобов`язання гаранта перед бенефіціара припиняються:

- поверненням бенефіціаром гаранту оригіналу гарантії;

- закінчення строку дії гарантії;

- відмови бенефіціара від своїх прав за гарантією шляхом: повернення бенефіціаром гаранту оригіналу гарантії або подання гаранту письмової заяви про звільнення гаранта від обов`язків за цією гарантією.

Ця гарантія є безвідкличною та безумовною, вона не може бути змінена чи відкликана гарантом, самостійно або за заявою принципала, без письмової згоди бенефіціара.

02.02.2024 року комісією в складі начальника ЦУНМІ Київського регіону, інженеру технічного нагляду, начальника ВЕБІ Київського регіону АТ "Укрпошта" складено акт огляду ходу виконання поточного ремонту приміщення будинку зв`язку за адресою: вул. Хрещатик, 22, м. Київ, 01001, відповідно до договору №111023-26Е від 12.10.2023, яким комісія встановила, що виконавець не виконав п.17.1 договору, а саме не надав послуги до 31.01.2024, не виконав свої зобов`язання до кінця строку дії договору весь перелік послуг; документів про форс-мажорних обставин підрядник не надавав.

Вимогою №1.27.002.001.-4707-24 від 21.02.2024 АТ "Укрпошта" просило АТ "РВС Банк" виплатити суму гарантійного платежу за банківською гарантією №2619-23Г від 02.10.2023, у зв`язку з неналежним виконанням принципалом - ТОВ "Будівельно-торгівельна компанія "Лідер" його зобов`язань за договором про надання послуг з поточного ремонту №111023-26Е від 12.10.2023 у розмірі 107 437,25 грн, яка була отримана уповноваженою особою відповідача 23.02.2024.

У відповідь на яку АТ "РВС Банк" листом №773/24-БТ від 01.03.2024 відмовив у задоволенні гарантії мотивуючи припиненням дії основного зобов`язання в зв`язку з припиненням терміну дії договору.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, АТ "Укрпошта" зазначає, що гарантійний випадок настав, проте АТ "РВС Банк" не виконано обов`язку з виплати грошової суми у розмірі 107 437,25 грн за гарантією у встановлені нею строки, а тому вказане слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Крім того, враховуючи неналежне виконання АТ "РВС Банк" його зобов`язань, АТ "Укрпошта" просить суд стягнути 3% річних у розмірі 413,90 грн, інфляційні у розмірі 537,19 грн та пеню 4 039,17 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Внаслідок укладення банківської гарантії №2619-23Г від 02.10.2023 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, в забезпечення виконання договору про надання послуг з поточного ремонту №111023-26Е від 12.10.2023, Акціонерним товариством "РВС БАНК", як гарантом, видано банківську гарантію №2619-23г, за якою ТОВ "Будівельно-торгівельна компанія "Лідер" є принципалом, АТ "Укрпошта" - бенефіціаром, терміном дії з 02.10.2023 по 29.02.2024 включно.

Згідно умов гарантійного виконання зобов`язання №2619-23Г сума банківської гарантії становить 107 437,25 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 200 Господарського кодексу України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

Згідно зі статтею 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано (частини 1, 2, 3, 4 статті 563 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 561 Цивільного кодексу України гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.

Отже, у відносинах за гарантією беруть участь три суб`єкти - гарант, беніфеціар та принципал. Забезпечувальна функція гарантії полягає у тому, що вона (гарантія) забезпечує належне виконання принципалом його обов`язку перед беніфеціаром.

Гарантія - це односторонній правочин, змістом якого є обов`язок гаранта сплатити кредитору-беніфеціару грошову суму відповідно до умов гарантій у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією. Тобто, гарантія створює зобов`язання тільки для гаранта.

Статтею 564 Цивільного кодексу України унормовано, що після одержання вимоги кредитора гарант повинен негайно повідомити про це боржника і передати йому копії вимоги разом з доданими до неї документами. Гарант повинен розглянути вимогу кредитора разом з доданими до неї документами в установлений у гарантії строк, а у разі його відсутності - в розумний строк і встановити відповідність вимоги та доданих до неї документів умовам гарантії.

Гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії (ч.1 ст.565 Цивільного кодексу України).

Виходячи з Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 639, видачі гарантії передує укладення договору між гарантом та боржником про надання фінансових послуг з видачі гарантії. Вказаний договір виступає зв`язуючим ланцюгом між основним договором принципала і беніфеціара, оскільки у договорі про видачу гарантії вказується, що гарантія видається на прохання принципала у зв`язку з його обов`язком перед беніфеціаром за основним договором, та гарантією, видача якої є основним обов`язком гаранта за цим договором.

Відповідно до розділу І Положення гарантійний лист - це гарантія, що оформлена належним чином на паперовому носії. Гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант приймає на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром (оформлене в письмовій формі або у формі повідомлення) сплатити кошти за принципала в разі невиконання останнім своїх зобов`язань у повному обсязі або їх частину в разі пред`явлення бенефіціаром вимоги та дотримання всіх вимог, передбачених умовами гарантії. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від основного зобов`язання принципала (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на таке зобов`язання безпосередньо міститься в тексті гарантії.

Так, судом встановлено, що 12.10.2023 між АТ «Укрпошта» (замовник) та ТОВ «Будівельно-торгівельна компанія «Лідер» (виконавець) було укладено договір про надання послуг з поточного ремонту №111023-26Е, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором відповідно до затвердженої кошторисної документації, в межах договірної ціни, складеної у відповідності до вимог настанови з визначення вартості будівництва, затвердженої наказом від 01.11.2021 №281 Міністерства розвитку громад та територій України «Про затвердження кошторисних норм України у будівництві», в обумовлений строк у 2023 році, використовуючи власні матеріали та обладнання виконавець зобов`язується надати послуги з поточного ремонту приміщень будинку зв`язку за адресою: вул. Хрещатик, 22, м. Київ, 01001, а замовник прийняти та оплатити такі послуги на умовах цього договору.

Згідно з частиною 1 статті 846 Цивільного кодексу України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно з п. 2.1 договору строк надання послуг - протягом 75 календарних днів з дати початку надання послуг, визначеної п. 2.2 договору.

У п. 2.2 договору визначено, що виконавець розпочинає надання послуг протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати здійснення замовником попередньої оплати згідно п. 8.1. договору та надання замовником заявки про готовність об`єкта - будинку зв`язку за адресою: вул. Хрещатик, 22, м. Київ, 01001 для надання послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору про надання послуг з поточного ремонту №111023-26Е від 12.10.2023 ТОВ «Будівельно-торгівельна компанія «Лідер» виставило позивачу рахунок на здійснення попередньої оплати №31-10-23-1 від 31.10.2023 на суму в розмірі 644 623,50 грн, який був оплачений позивачем 07.11.2023, що підтверджується платіжною інструкцією №8053260 від 07.11.2023 на суму 644 623,50 грн.

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, враховуючи умови п. 2.1 договору про надання послуг з поточного ремонту №111023-26Е від 12.10.2023, граничний строк виконання робіт на загальну суму в розмірі 2148745,00 грн ТОВ «Будівельно-торгівельна компанія «Лідер» - 28.01.2024, а саме початок виконання робіт за договором 14.11.2023 (07.11.2023 дата здійснення замовником попередньої оплати + 5 робочих днів відповідно до п. 2.2 договору).

Строки надання послуг можуть бути змінені за взаємною згодою сторін з внесенням відповідних змін у цей Договір шляхом укладання додаткової угоди до договору у випадках та у порядку, передбаченому діючим законодавством України, в тому числі в сфері публічних закупівель.

Листом №09.02.24 від 09.02.2024 ТОВ «Будівельно-торгівельна компанія «Лідер» просило позивача оплатити виконані роботи, продовжити строк виконання робіт за договором на 20 днів.

Проте, матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні статей 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження укладення сторонами додаткової угоди до договору про надання послуг з поточного ремонту №111023-26Е від 12.10.2023 в частині збільшення строку виконання робіт підрядником, а тому останній повинен був завершити виконання робіт у строк по 28.01.2024.

Відповідно до п. 7.2 договору для проведення приймання послуг замовником, виконавець повідомляє замовника про готовність до передачі наданих послуг у встановлені даним договором порядок та спосіб. Датою завершення надання послуг вважається дата їх приймання замовником, про що станом на цю дату складається акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в з фактичною вартістю послуг.

Після одержання замовником повідомлення виконавця про готовність до передачі наданих послуг замовник зобов`язаний забезпечити їх приймання протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту такого повідомлення. (п.7.3 договору)

У п.7.8 договору визначено, що після закінчення надання послуг та їх приймання замовником, виконавець підписує та надає на підпис замовнику у спосіб, визначений договором, акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3 з фактичною вартістю послуг, визначеною за результатами їх приймання замовником. Зобов`язання по складанню усіх необхідних актів та довідок покладається на виконавця.

Згідно з п.7.9 договору замовник протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання первинних документів зобов`язаний їх підписати та повернути виконавцю один примірник (у разі складання документів в паперовій формі)) або надати йому у спосіб, визначений договором, письмову мотивовану відмову від приймання наданих послуг. Після усунення виконавцем обґрунтованих зауважень замовника в повному обсязі замовник підписує первинні документи.

В матеріалах справи наявний акт приймання виконаних будівельних робіт за січень 2024 року, який містить заперечення зі сторони замовника щодо виконання робіт з недоліками та дефектами, всупереч вимог чинного законодавства України.

Статтею 882 Цивільного кодексу України встановлено, що замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що підставою визнання акту виконаних робіт недійсним є доведення обґрунтованості відмови замовника підписати акт, тобто наявність суттєвих недоліків виконаних робіт, на які посилався замовник, відмовляючи в підписанні акту.

Передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акту і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Отже, договір підряду складається з двох взаємопов`язаних між собою зобов`язань: 1) правовідношення, в якому виконавець має надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов`язку; 2) правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати.

Закріплене у Цивільномукодексі України визначення договору підряду дає підстави для висновку про те, що це консенсуальний, двосторонній та оплатний договір (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 523/6003/14-ц).

Враховуючи положення наведених вище норм законодавства, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт - негайно про них заявити (зокрема, шляхом надання обґрунтованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Якщо замовник в порушення вимог статей 853, 882 Цивільного кодексу України безпідставно ухиляється від прийняття робіт, не заявляючи про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, то нездійснення ним оплати таких робіт є відповідно порушенням умов договору і вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.10.2018 у справі № 910/2184/18, від 16.09.2019 у справі № 921/254/18, від 15.10.2019 у справі № 921/262/18.

При цьому відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови замовника від підписання акта. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02.02.2012 у справі №3-42гс12 та в постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №927/414/17, від 04.06.2018 у справі №908/3519/16, від 05.06.2018 у справі №910/16804/17, від 26.06.2018 у справі №902/1370/15, від 19.09.2018 у справі №905/1090/17, від 06.08.2018 у справі №911/662/17, від 19.06.2019 у справі №910/11191/18, від 18.07.2019 у справі №910/6491/18, від 21.08.2019 у справі №917/1489/18.

Враховуючи викладене, з урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що АТ «Укрпошта» відповідно до п.7.9 договору про надання послуг з поточного ремонту №111023-26Е від 12.10.2023 надало письмову мотивовану відмову від приймання наданих послуг.

За таких підстав, суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів належного виконання ТОВ «Будівельно-торгівельна компанія «Лідер» робіт за договором про надання послуг з поточного ремонту №111023-26Е від 12.10.2023 шляхом підписання сторонами акта приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу).

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що в порушення умов договору про надання послуг з поточного ремонту №111023-26Е від 12.10.2023 року, підрядник не виконав роботи на загальну суму в розмірі 2 148 745,00 грн. у строк по 28.01.2024, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином.

Виконавець до надання Замовнику рахунку на попередню оплату (аванс) має надати Замовнику протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати укладання договору безвідкличну банківську гарантію повернення авансового платежу на суму, еквівалентну сумі попередньої оплати (авансу), складеної за примірною формою, яка наведена в Додатку №4 цього Договору, з терміном дії, що перевищує строк дії Договору не менш ніж на один місяць. У разі, якщо Виконавець не передав Замовнику оригінал рахунку на авансовий платіж або не надав відповідну банківську гарантію в строки, зазначені вище, строк оплати продовжується на відповідну кількість робочих днів затримки. (п.8.2 Договору)

Вимогою №1.27.002.001.-4707-24 від 21.02.2024 АТ «Укрпошта» просило АТ «РВС Банк» виплатити суму гарантійного платежу за банківською гарантією №2619-23Г від 02.10.2023, у зв`язку з неналежним виконанням принципалом - ТОВ «Будівельно-торгівельна компанія «Лідер» його зобов`язань за договором про надання послуг з поточного ремонту №111023-26е від 12.10.2023 у розмірі 644 623,50 грн, яка була отримана уповноваженою особою відповідача 23.02.2024.

У відповідь на яку відповідач листом №773/24-БТ від 01.03.2024 відмовив у задоволенні гарантії, обґрунтовуючи припиненням дії основного зобов`язання в зв`язку з припиненням терміну дії договору.

Відповідно до статті 565 Цивільного кодексу України гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії. Гарант повинен негайно повідомити кредитора про відмову від задоволення його вимоги. Якщо гарант після пред`явлення до нього вимоги кредитора дізнався про недійсність основного зобов`язання або про його припинення, він повинен негайно повідомити про це кредитора і боржника. Повторна вимога кредитора, одержана гарантом після такого повідомлення, підлягає задоволенню.

Згідно з п.17.1 договору про надання послуг з поточного ремонту №111023-26Е від 12.10.2023 припинення дії договору чи його розірвання не звільняє будь-які із сторін від обов`язку виконати свої зобов`язання за договором, які виникли до такого припинення (розірвання) на підставі належного виконання іншою стороною свого зобов`язання за договором.

Як встановлено судом, зобов`язання виконати роботи за договором виникло у підрядника 14.11.2023, тобто раніше дати закінчення строку дії договору 31.01.2024 відповідно до п.17.1 договору про надання послуг з поточного ремонту №111023-26Е від 12.10.2023. При цьому, виконавець не звільняється від обов`язку виконати таке зобов`язання через закінчення строку дії договору.

Згідно зі статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 562 Цивільного кодексу України зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

З огляду на те, що судом встановлено, що в порушення умов договору про надання послуг з поточного ремонту №111023-26Е від 12.10.2023, підрядник не виконав роботи на загальну суму в розмірі 2 148 745,00 грн. у строк по 28.01.2024 року, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а закінчення строку дії договору не свідчить про його виконання. Суд звертає увагу, що зобов`язання, невиконане належним чином, продовжує існувати, незважаючи на закінчення строку дії договору. Відповідне положення міститься у постанові КГС ВС від 09.04.2020 у справі № 910/4962/18.

Враховуючи вищевикладене, на момент звернення бенефіціара з вимогою до гаранта про стягнення гарантійного платежу, основне зобов`язання принципала за договором не припинялось.

Відповідно до частини 1 статті 565 Цивільного кодексу України гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що в порушення вимог чинного законодавства України та банківської гарантії №2619-23г від 02.10.2023, відповідач не мав права відмовитися від задоволення вимоги кредитора, у зв`язку з настанням гарантійного випадку за вказаним договором - принципал не здійснив/несвоєчасно здійснив надання послуг за договором про надання послуг з поточного ремонту №111023-26Е від 12.10.2023.

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги умови банківської гарантії №2619-23г від 02.10.2023, суд приходить до висновку, що обов`язок АТ «РВС Банк» по виплаті банківської гарантії настав 01.03.2024.

Таким чином, заборгованість АТ «РВС Банк» перед АТ «Укрпошта» за банківською гарантією №2619-23г від 02.10.2023 становить 107 437,25 грн.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати відповідачем грошових коштів АТ «Укрпошта» в розмірі 107 437,25 грн.

Отже, суд зазначає, що відповідач, в порушення вищезазначених норм цивільного кодексу України та умов договору, не здійснив відшкодування виплату гарантії в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 107 437,25 грн - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми прострочення за 47 днів у розмірі 4 039,17 грн, інфляційні втрати в розмірі 537,19 грн та 3% річних від простроченої суми основного боргу в розмірі 413,90 грн.

За нормами статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Гарантією №2619-23Г від 02.10.2023 передбачено, що у випадку неналежного виконання зобов`язання за цією гарантією, гарант сплачує на користь бенефіціара пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми прострочення за кожен день прострочки зобов`язання.

Пунктом 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (пункт 4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013).

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (пункти 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013)

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Разом із тим, Суд зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплату яких передбачено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України.

Відповідно до статті 3 вищевказаного Закону індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Оскільки індекси інфляції є саме коефіцієнтами, призначенням яких є переведення розміру заборгованості у реальну величину грошових коштів з урахуванням знецінення первинної суми, такі інфляційні втрати не можуть бути розраховані за певну кількість днів прострочення, так як їх розмір не відповідатиме реальній величині знецінення грошових коштів, що існував у певний період протягом місяця, а не на конкретну дату чи за декілька днів.

Згідно з Листом Державного комітету статистики України №11/1-5/73 від 13.02.2009 також не має практичного застосування середньоденний індекс інфляції, що може бути розрахований за формулою середньої геометричної незваженої (корінь з місячного індексу в 31 (30) степені). Так, він вказує лише на темп приросту цін за 1 день та не є показником реальної величини знецінення грошових коштів кредитора за період прострочення боржником своїх зобов`язань.

Зазначені висновки підтверджуються Рекомендаціями Верховного Суду України щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, даних у листі Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.1997, відповідно до яких визначення загального індексу за певний період часу здійснюється шляхом перемноження помісячних індексів, тобто накопичувальним підсумком. Його застосування до визначення заборгованості здійснюється за умов, якщо в цей період з боку боржника не здійснювалося платежів, тобто розмір основного боргу не змінювався. У випадку, якщо боржник здійснював платежі, загальні індекси інфляції і розмір заборгованості визначаються шляхом множення не за весь період прострочення, а виключно по кожному періоду, в якому розмір заборгованості не змінювався, зі складанням сум отриманих в результаті інфляційних збитків кожного періоду. При цьому, слід вважати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з врахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця.

Таким чином, інфляційні мають розраховуватись шляхом визначення різниці між добутком суми боргу та помісячних індексів інфляції за час прострочення, розділених на сто, і сумою боргу.

Зазначене відповідає пункту 6 Наказу Держкомстату №265 від 27.07.2007 «Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін», відповідно до якого розрахунки базового індексу споживчих цін проводяться за міжнародною класифікацією індивідуального споживання за цілями та здійснюються відповідно до модифікованої формули Ласпейреса. Розрахунки базового індексу споживчих цін за квартал, період з початку року і т.п. проводяться «ланцюговим» методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т.д.) індексів.

При цьому, коли відносно кожного грошового зобов`язання, які мають різні строки виникнення, проводиться оплата частинами через короткі проміжки часу, розрахунок інфляційних втрат необхідно здійснювати щодо кожного окремого платежу, як складової загальної суми окремого грошового зобов`язання, за період з моменту виникнення обов`язку з оплати та який буде спільним для всіх платежів по конкретному грошовому зобов`язанню, до моменту фактичного здійснення платежу з подальшим сумуванням отриманих результатів для визначення загальної суми інфляційних втрат.

Крім того, необхідно враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Суд, перевіривши розрахунок пені, 3% річних, інфляційні втрати за період з 02.03.20254 - 17.04.2024 вважає, що він є арифметично вірним та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, з АТ «РВС БАНК» на користь АТ «УКРПОШТА» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 107 437,25 грн, 3% річних у розмірі 413,90 грн, інфляційні у розмірі 537,19 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 74, 76-80, 129, 236-242, 316 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства "Укрпошта" - задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "РВС Банк" (, м. Київ, вул. Введенська, 29/58) на користь Акціонерного товариства "Укрпошта" (, 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 22) суму основної заборгованості у розмірі 107 437 (сто сім тисяч чотириста тридцять сім) грн 25 коп., пені у розмірі 4 039 (чотири тисячі тридцять дев`ять) грн 17 коп., інфляційних втрат у розмірі 537 (п`ятсот тридцять сім) грн 19 коп. та 3% річних у розмірі 413 (чотириста тринадцять) грн 90 коп., 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 14.10.2024.

Суддя Н.І. Зеленіна