ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2024 р. м. Київ Справа № 911/1524/24

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Антоненко В.С., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло», м. Київ

до відповідачів 1) Обухівської міської ради Київської області, м. Обухів Київської області

2) Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, м. Обухів Київської області

про стягнення 3 890 511,84 грн.

за участю представників:

від позивача: Карпухін Я.В., адвокат, довіреність від 30.11.2022;

Горбайчук Л.В., адвокат, довіреність вих.№03-02/24 від 02.03.2024;

від відповідач-1: Василюк В.М., в порядку самопредставництва, відомості з ЄДР;

від відповідач-2: Підлісний С.Б., в порядку самопредставництва, відомості з ЄДР;

СУТЬ СПОРУ:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло», м. Київ (далі по тексту ТОВ «Київщина-Житло») звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою від 13.06.2024 до відповідачів: 1) Обухівської міської ради Київської області, м. Обухів Київської області (далі по тексту Обухівська міськрада); 2) Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, м. Обухів Київської області (далі по тексту Виконком Обухівської міськради), в якій просить суд стягнути з Обухівської міської ради Київської області шляхом стягнення з рахунків Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області на користь ТОВ «Київщина-Житло» 3 890 511, 84 грн., з яких:

713 699,71 грн. три відсотки річних, нараховані за період 26.11.2021 13.06.2024;

3 176 812,13 грн. інфляційні втрати, нараховані за період 26.11.2021 13.06.2024.

Позов обґрунтований тим, що рішенням Господарського суду Київської області від 09.04.2021 у справі №911/21/21 стягнуто з Обухівської міськради 9 109 192,00 грн. збитків та 136 637,00 грн. судового збору. Законність вказаного рішення підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2021.

В подальшому, постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2022 у справі №911/21/21 змінено порядок виконання рішення Господарського суду Київської області від 09.04.2021 у справі №911/21/21 в частині стягнення з Обухівської міської ради Київської області на користь ТОВ «Київщина-Житло» 9 109 192,00 грн. збитків та 136 637,00 грн. судового збору.

Постановлено, що заборгованість слід стягнути з Обухівської міськради шляхом стягнення з рахунків Виконкому Обухівської міськради, що є розпорядником бюджетних коштів Обухівської міської ради.

Позивач зазначає, що станом на дату подання позовної заяви рішення у справі №911/21/21 не виконано, наявну заборгованість погашено лише частково, у зв`язку з чим, позивач нараховує та просить суд стягнути з відповідача відповідно до ст. 625 ЦК України три відсотки річних та інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.06.2024 відкрито провадження у справі №911/1524/24 в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 15.07.2024.

Цією ж ухвалою суд зобов`язав відповідачів подати суду у строк п`ятнадцять днів з дати отримання цієї ухвали докази сплати коштів на виконання рішення Господарського суду Київської області від 09.04.2021 у справі №911/21/21.

26.06.2024 через систему «Електронний суд» представник відповідача-1 подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсності, вимогам чинного законодавства та практиці застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеної у постановах ВС, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач-1 вказує про неправильно визначений позивачем період прострочення, і як наслідок неправильний розрахунок.

Відповідач-1, посилаючись на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2023 у справі №420/2411/19, твердить, що дата, з якої позивач мав би право на стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат є 25.01.2023, а не 25.11.2021.

Крім того, відповідач-1, посилаючись на пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а також на висновки, викладені у постанові Другої судової палати КЦС ВС від 31.01.2024 у справі №911/7850/22 твердить, що Обухівська міськрада звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України.

Аналогічного змісту відзив надійшов 27.06.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача-2 Виконкому Обухівської міськради.

У підготовчому судовому засіданні 15.07.2024 суд оголосив перерву до 29.07.2024, про що присутні представники всіх сторін повідомлені особисто під розпис.

17.07.2024 через систему «Електронний суд» представник відповідача-1 подав клопотання, в якому зазначає про розгляд Господарським судом Київської області справи №911/3539/23 за позовом Обухівської міськради до ТОВ «Київщина-Житло» та ТОВ «Київська пересувна механізована колона-2», в якій призначена судова будівельно-технічна експертиза.

Представник відповідача-1 твердить, що задоволення позовної заяви Обухівської міськради у справі №911/3539/23 дасть змогу переглянути справу №911/21/21 за нововиявленими обставинами та відмовити ТОВ «Київщина-Житло» у задоволенні позовних вимог про стягнення 9 109 192,00 грн. збитків.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.07.2024 підготовче провадження закрито, оголошено про перехід до розгляду справи по суті за письмовою згодою всіх сторін.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті 29.07.2024 суд оголосив перерву до 23.09.2024, про що присутні представники всіх сторін повідомлені особисто під розпис.

У судове засідання з розгляду справи по суті 23.09.2024 з`явились представники всіх сторін.

У судовому засіданні 23.09.2024 після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши позов ТОВ «Київщина-Житло» до 1) Обухівської міськради; 2) Виконкому Обухівської міськради, про стягнення 3 890 511,84 грн., всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, господарський суд

УСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03.11.2020 у справі №909/948/18.

Рішенням Господарського суду Київської області від 09.04.2021 у справі №911/21/21 встановлено, що на підставі рішень Обухівської міськради «Про розгляд питань по регулюванню земельних відносин» від 23.02.2006 №297-30, від 27.07.2006 № 34, від 30.11.2006 № 65-8, між Обухівською міською радою (орендодавець) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло» 20.12.2006 був укладений договір оренди землі в м. Обухів, вул. Каштанова Обухівського району Київської області, кадастровий номер :01:100:0008, строком на 11 років.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2018 у справі №911/1482/17 задоволений позов прокуратури Київської області: визнано недійсним рішення 30 сесії Обухівської міської ради Київської області четвертого скликання ««Про розгляд питань по регулюванню земельних відносин» № 297-30 сесії-ІУ від 23.02.2006, яким вилучено зі складу лісового фонду Обухівського лісництва в кварталі 63, виділ 15, земельну ділянку, площею 5,8 га; визнано недійсним рішення 8 сесії Обухівської міської ради Київської області п`ятого скликання «Про розгляд питань по регулюванню земельних відносин» № 65-8 сесії-У від 30.11.2006, яким затверджений проект землеустрою щодо відведення ТОВ «Київщина-Житло» земельної ділянки, площею 5,8 га, у користування; визнано недійсним договір оренди землі, укладений між Обухівською міською радою Київської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло» №6192 від 20.12.2006, зі всіма змінами та доповненнями; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щур Н. Р. №14463133 від 15.07.2014.

Постановою Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 11.06.2018 постанова Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2018 залишена без змін.

Суди зазначили, що Обухівська міська рада в перевищення наданих їй ст. 149 Земельного кодексу України повноважень на розпорядження землями уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло» договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:100:0008 під будівництво житлового комплексу (№ 6192 від 20.12.2006 року), тому цей договір в силу вимог ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України є недійсним, оскільки, суперечить вимогам лісового та земельного законодавства.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (абз. 1 ч. 1 ст. 216 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 216 Цивільного кодексу України якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Ці положення кореспондуються із положеннями статті 22 ЦК України, згідно якої особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Рішенням Господарського суду Київської області від 09.04.2021 у справі №911/21/21 встановлено факт завдання ТОВ «Київщина-Житло» збитків, внаслідок укладання 20.12.2006 договору оренди землі в м. Обухів, вул. Каштанова Обухівського району Київської області, кадастровий номер :01:100:0008, строком на 11 років під будівництво житлового комплексу, який в подальшому визнано недійсним. Стягнуто з Обухівської міської ради Київської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло» 9 109 192,00 грн. збитків та 136 637,00 грн. судового збору.

Вказане рішення набрало законної сили та є обов`язковим до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

На примусове виконання рішення 15.06.2021 видано наказ.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 рішення Господарського суду Київської області від 09.04.2021 у справі №911/21/21 залишено без змін.

Відповідно до положень статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з ч.1-2 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 4 ст. 61 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону.

Отже, Обухівська міська рада як орган місцевого самоврядування дотримується принципів бюджетної системи (ст. 7 БК України), визначає напрями використання коштів місцевого бюджету відповідно до закону та не має іншого способу виконання судового рішення, ніж той, що передбачений чинним законодавством.

Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України установлено, що рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою КМУ №845 від 03.08.2011 (далі по тексту Порядок №845).

Відповідно до пункту 3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

18.01.2022 у справі №911/21/21 ТОВ «Київщина-Житло» звернулось до Господарського суду Київської області із заявою про зміну способу виконання рішення Господарського суду Київської області від 09.04.2021 в частині стягнення з Обухівської міської ради Київської області на користь ТОВ «Київщина-Житло» 9 109 192,00 грн. збитків та 136 637,00 грн. судового збору шляхом стягнення з рахунків виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області. Заява була обґрунтована неможливістю виконання судового рішення, позаяк у Обухівської міської ради відсутні повноваження розпорядника бюджетних коштів та відповідних розрахункових рахунків.

Ухвалою від 28.01.2022 у справі №911/21/21 у задоволенні поданої заяви про зміну способу виконання рішення відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2022 у справі №911/21/21 ухвалу Господарського суду Київської області від 28.01.2022 у справі №911/21/21 скасовано. Змінено порядок виконання рішення Господарського суду Київської області від 09.04.2021 у справі №911/21/21 в частині стягнення з Обухівської міської ради Київської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло» 9 109 192, 00 грн. збитків та 136 637, 00 грн. судового збору. Стягнуто з Обухівської міської ради Київської області шляхом стягнення з рахунків Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, що є розпорядником бюджетних коштів Обухівської міської ради Київської області, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло» 9 109 192, 00 грн. збитків та 136 637, 00 грн. судового збору. Стягнуто з Обухівської міської ради Київської області шляхом стягнення з рахунків Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, що є розпорядником бюджетних коштів Обухівської міської ради Київської області, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло» 2 481,00 грн. судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги.

Ухвалюючи постанову, колегія суддів апеляційної інстанції виходила з таких мотивів.

Головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. Якщо згідно із законом місцевою радою не створено виконавчий орган, функції головного розпорядника коштів відповідного місцевого бюджету виконує голова такої місцевої ради (п. 3 ч. 2 ст. 22 Бюджетного кодексу України).

Наказом Міністерства фінансів України від 22.12.2011 № 1691 визначено порядок формування Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, згідно відомостей якого Обухівська міська рада Київської області не є ні розпорядником, ні одержувачем бюджетних коштів. Розпорядником та одержувачем бюджетних коштів є Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області (запис 5651).

Відповідно до п. 4 ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить зокрема здійснення в установленому порядку фінансування видатків з місцевого бюджету.

Враховуючи відсутність у Обухівської міської ради Київської області статусу розпорядника бюджетних коштів, та, як наслідок, відсутність розрахункового рахунку в Управлінні державної казначейської служби України в Обухівському районі Київської області, що унеможливлює виконання рішення Господарського суду Київської області від 09.04.2021 у справі №911/21/21, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви ТОВ «Київщина-житло» про зміну порядку виконання рішення Господарського суду Київської області від 09.04.2021 у справі № 911/21/21.

На виконання вказаної постанови 20.10.2022 видано два накази: 1) про стягнення з Обухівської міської ради шляхом стягнення з рахунків виконавчого комітету Обухівської міської ради на користь ТОВ «Київщина-Житло» 9 109 192,00 грн. збитків та 136 637,00 грн. судового збору; 2) про стягнення судового збору в сумі 2 481,00 грн. за подання апеляційної скарги.

Як вбачається з листа Управління ДКСУ в Обухівському районі, від 25.10.2022, заява позивача про виконання рішення суду було зареєстрована в Управлінні Казначейства 24.10.2022 вх №10-919.

Суд зазначає, що процедура стягнення заборгованості за рішенням суду із місцевого бюджету суттєво відрізняється від процедури стягнення заборгованості із юридичної особи приватного права.

Так, відповідно до ч.2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Як було вказано вище, пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України установлено, що рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання.

Відповідно до п. 2 Порядку №845 боржники визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

У позовній заяві позивач твердить про часткове виконання рішення суду у справі №911/21/21, а саме про те, що 15.12.2023 з боржника було стягнуто кошти в сумі 80 000,00 грн., 20.12.2023 в сумі 89 114,00 грн. та 07.02.2024 у розмірі 25 000,00 грн., відтак твердить про те, що залишок заборгованості становить 8 915 078,00 грн. (сума стягнути збитків 9 109 192,00 грн. мінус 80 000,00 грн. мінус 89 114,00 мінус 25 000,00 грн.)

Вказане твердження матеріалами справи спростовується.

Відповідно до наведеного Порядку №845 механізми стягнення судових витрат та збитків є різними.

Відповідно до пункту 25 Порядку №845, безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

На час здійснення безспірного списання коштів проводяться платежі боржника:

за захищеними видатками, визначеними Бюджетним кодексом України;

із сплати податків і зборів, у тому числі судового збору;

поштових послуг під час здійснення переказу коштів із соціальних виплат, передбачених державним бюджетом на відповідний рік (у тому числі пенсій всіх видів та поштових послуг з доставки та виплати сум компенсаційних виплат);

за видатками спеціального фонду відповідного бюджету на оплату праці та нарахування на заробітну плату, придбання медикаментів, забезпечення продуктами харчування, оплату комунальних послуг та енергоносіїв;

з рахунків із спеціальним режимом використання;

за рахунок позик/грантів за міжнародними договорами;

у випадку, встановленому абзацом другим пункту 30 цього Порядку.

Відповідно до абз. 3 п. 26 Порядку судові витрати, штрафні санкції безспірно списуються за відповідним кодом економічної класифікації видатків бюджету. В разі коли у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів зазначений код не передбачений або за таким кодом до кінця бюджетного періоду сума бюджетних асигнувань менша, ніж сума списання, або відсутні відкриті асигнування (залишки коштів на рахунках), безспірне списання судових витрат, штрафів здійснюється за кодом економічної класифікації видатків бюджету, за яким здійснюється стягнення коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів.

З огляду на викладене, на підставі пункту 25 Порядку №845 у безспірному порядку з відповідача на користь ТОВ Київщина-Житло» було стягнуто кошти судового збору та витрат на правову допомогу (у тому числі за додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 29.03.2023 та додатковими постановами Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2023 у справі №911/21/21), про що і зазначено у листах Управління ДКСУ в Обухівському районі, доданих до позовної заяви.

Разом із тим, відповідно до п. 41 Порядку №845 орган Казначейства здійснює безспірне списання коштів місцевих бюджетів для відшкодування шкоди, заподіяної:

фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування;

органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування у сфері нормотворчої діяльності.

Пунктами 43, 44 Порядку передбачено, що орган влади Автономної Республіки Крим та орган місцевого самоврядування подають протягом 15 робочих днів органові Казначейства документи (відомості), що можуть бути підставою для зупинення безспірного списання коштів місцевого бюджету згідно з пунктом 41 цього Порядку та їх перерахування на рахунок стягувача.

Після закінчення такого строку орган Казначейства здійснює безспірне списання коштів місцевого бюджету за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених рішенням про місцевий бюджет на зазначену мету.

У разі коли для здійснення безспірного списання коштів місцевого бюджету згідно з пунктом 41 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, орган Казначейства подає протягом місяця з дня надходження виконавчих документів місцевому фінансовому органові пропозиції щодо внесення змін до рішення про місцевий бюджет або виділення коштів з резервного фонду місцевого бюджету на зазначену мету.

Орган Казначейства відкладає безспірне списання коштів місцевого бюджету та поновлює його з дати набрання чинності рішенням про внесення змін до рішення про місцевий бюджет або виділення коштів з резервного фонду місцевого бюджету на зазначену мету.

Відповідно до викладеного рішення про стягнення коштів місцевого бюджету виконуються на підставі виконавчих документів органами Казначейства з моменту відкриття відповідних асигнувань та у порядку черговості надходження таких документів до органів казначейства, про що і було зазначено у листі Управління ДКСУ в Обухівському районі віл 19.02.2024 №03-43-10/125.

Як вбачається з відповіді №03-43-10/547 від 25.10.2022 наданої ТОВ «Київщина-Житло» за результатами розгляду заяви від 24.10.2022 щодо виконання наказів Господарського суду Київської області від 20.10.2022 у справі №911/21/21, заява про виконання рішення суду про стягнення коштів з Виконкому Обухівської міськради зареєстрована в управлінні Казначейства 24.10.2022 вх.№10-919, розглянута у встановлені Порядком строки та направлена до виконання.

Відповідно до наведеного порядку відповідач у строк 15 робочих днів, тобто до 14.11.2022 включно мав або подати до органу Казначейства документи (відомості), що могли б бути підставою для зупинення безспірного списання коштів місцевого бюджету на виконання рішення суду у справі №911/21/21, або вчинити дії щодо відкриття бюджетних призначень, передбачених рішенням про місцевий бюджет на зазначену мету, у цьому випадку безспірне списання коштів мало б бути відкладено до набрання чинності рішенням про внесення змін до рішення про місцевий бюджет.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (частини 3 та 4 ст. 13 ГПК України).

Матеріали справи не містять доказів подання органові Казначейства документів (відомостей), що могли бути підставою для зупинення безспірного списання коштів місцевого бюджету у встановлений строк. Документи, які б свідчили про відсутність обов`язку виконання відповідачами рішення суду у справі №911/21/21 у частині стягнутих збитків в сумі 9 109 192,00 грн. до матеріалів справи також не подані, у зв`язку з чим суд, врахувавши спеціальний порядок виконання судового рішення, виснує, що прострочення виконання вказаного грошового зобов`язання, за яке відповідає боржник, настало з 15.11.2022, а не з 26.11.2021, як твердить позивач.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Тож приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Отже, положення статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення .

Формулювання статті 625 Цивільного кодексу України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд звертає увагу учасників справи на те, що індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. При цьому, у розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК, за час прострочення.

Аналогічних правових висновків дотримується Верховний Суд в постанові від 30.01.2019 №922/175/18.

Суд відхиляє доводи відповідачів щодо звільнення їх від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України на підставі пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Положення даного пункту не можуть бути застосовані до правовідносин, що виникли між сторонами, позаяк спірні правовідносини між ТОВ «Київщина-Житло» та Обухівською міськрадою не виникли з договору кредиту (позики).

У відзивах відповідачі, посилаючись на висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2023 у справі №420/2411/19 твердять, що позивач вправі був заявити до стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання судового рішення з наступного дня після спливу трьох місяців від пред`явлення до виконання виконавчого документа (ч. 4 ст. 3 Закону №4901-VI).

Суд зазначає, що обставини справи №911/1524/24 не є релевантними обставинам справи №420/2411/19, з огляду на таке.

Позов у справі №420/2411/19 був пред`явлений до держави в особі Державної казначейської служби України. Тобто, фактично, відповідачем у даній справі є держава Україна. Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові посилається на положення Закону №4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» відповідно до якого держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа) (ч.1 ст. 2 Закону №4901-VI).

Обухівська міська рада, не є державним органом, а є органом місцевого самоврядування, позаяк Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» до спірних правовідносин не застосовується.

З огляду на викладене, суд робить висновок про те, що позивач правомірно застосовує до спірних правовідносин щодо прострочення виконання судового рішення положення ст. 625 ЦК України.

З огляду на вимоги частин 1 та 2 статті 2, частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 14 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Відтак суд, вірно визначивши дату прострочення (15.11.2022) перевіривши правильність розрахунку трьох відсотків річних, не виходячи при цьому за межі періоду (по 13.06.2024) та суми боргу, на яку позивач нараховує заявлені до стягнення проценти річних та інфляційні втрати, встановив, що вірно розрахований розмір належних до стягнення з відповідача на користь позивача процентів річних становить 433 421,77 грн., у зв`язку з чим вказану вимогу слід задовольнити частково.

Суд перевіривши, правильність розрахунку інфляційних втрат, не виходячи при цьому за межі періоду та суму боргу, заявленого позивачем встановив, що вірно розрахований розмір належних до стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат становить 709 314,23 грн., у зв`язку з чим вказану вимогу слід задовольнити частково.

Обухівська міськрада не є розпорядником бюджетних коштів та не має розрахункового рахунку в Управлінні державної казначейської служби України в Обухівському районі Київської області. Головним розпорядником та одержувачем бюджетних коштів, який внесений у Єдиний реєстр розпорядників та одержувачів бюджетних коштів та має відповідні рахунки в Управлінні державної казначейської служби України в Обухівському районі Київської області є Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області.

Вказаний факт не заперечується сторонами, крім того, аналогічний висновок викладений в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2022 у справі №911/21/21.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, суд задовольняє позов ТОВ «Київщина-Житло» частково та ухвалює рішення про стягнення з Обухівської міської ради Київської області шляхом стягнення з рахунків Виконавчого комітету Обухівської міської ради 433 421,77 грн. процентів річних та 709 314,23 грн. інфляційних втрат.

У зв`язку із частковим задоволенням позову, відповідно до ст. 129 ГПК України та враховуючи, що позовна заява була подана через систему «Електронний суд» із застосуванням понижуючого коефіцієнту згідно з ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд покладає на відповідача відшкодування позивачу сплаченого судового збору пропорційно задоволеним вимогам, а саме у сумі 13 712,83 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло» задовольнити частково.

2. Стягнути з Обухівської міської ради Київської області (08700, Київська обл., м. Обухів, вул. Київська 10, ідентифікаційний код 35161650) шляхом стягнення з рахунків Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області (08700, Київська обл., м. Обухів, вул. Київська 10, ідентифікаційний код 04362680)

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 6-Б, ідентифікаційний код 33629567)

433 421,77 грн. (чотириста тридцять три тисячі чотириста двадцять одну гривню сімдесят сім копійок) процентів річних,

709 314,23 грн. (сімсот дев`ять тисяч триста чотирнадцять гривень двадцять три копійки) інфляційних втрат,

13 712,83 грн. (тринадцять тисяч сімсот дванадцять гривень вісімдесят три копійки) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 17.10.2024.

Суддя О.В. Конюх