ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.10.2024м. ДніпроСправа № 904/2204/24

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімпром" (09300, Київська область, селище міського типу Володарка, вулиця Коцюбинського. будинок 7-Б; ідентифікаційний код 31856346)

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріколь-Самара" (51451, Дніпропетровська область, Павлоградський район, село Кочережки, вулиця Шевченко, будинок 85, ідентифікаційний код 37513475)

про визнання грошових вимог на суму 349 440,25 грн та 4 844,80 грн судового збору

Суддя Примак С.А.

при секретарі судового засідання Скорик Н.О.

За участю представників сторін:

від ТОВ "ФК "Капітал-Дніпро" : Маєвська К.В.

від ТОВ "Нор-Ест Агро": Бонтлаб В.В.

від ТОВ "Кортева Агрісаєнс Україна": Якімлюк Н.О.

від ГУ ДПС у Дніпропетровській області: Чорнобривець Є.Є.

від ТОВ "Імперія Грандіс": Рибаков В.О.

від ТОВ "Агрохімпром": не з`явився

від ТОВ "Агропром-Центр": не з`явився

від боржника: не з`явився

розпорядник майна Родь А.О.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду від 19.06.2024 відкрито провадження у справі №904/2204/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріколь-Самара". Визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю овариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Капітал-Дніпро" на суму 75 771 682,37 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 102 280,00 грн. (витрати у справі про банкрутство) - 1 черга задоволення вимог кредиторів. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до вимог ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства. Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 170 календарних днів, до 06.12.2024. Розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріколь-Самара" призначено арбітражного керуючого Родь Андрія Олександровича. Призначено попереднє засідання суду на 25.07.2024.

На веб-сайті Верховного Суду 24.06.2024 оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріколь-Самара" для заявлення кредиторами грошових вимог до боржника.

До господарського суду 23.07.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімпром" за допомогою засобів поштового зв`язку надійшла заява про визнання грошових вимог до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріколь-Самара" на суму 349 440,25 грн та 4 844,80 грн судового збору.

Ухвалою господарського суду від 23.07.2024 відкладено вирішення питання щодо прийняття заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімпром" про визнання грошових вимог до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріколь-Самара".

До господарського суду 29.07.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімпром" надійшла заявапро усунення недоліків.

Ухвалою господарського суду від 16.09.2024 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімпром" до розгляду попередньому засіданні на 08.10.2024, зобов`язавши розпорядника майна Родь А.О. та боржника надати повідомлення про результати розгляду грошових вимог кредитора.

До господарського суду 04.10.2024 від розпорядника майна за допомогою системи "Електронний суд" надійшло повідомлення (вх. суду №46367/24 від 04.10.2024) про розгляд вимог кредиторів.

У попереднє судове засідання 08.10.2024 з`явилися повноважні представники від ТОВ "ФК "Капітал-Дніпро", ТОВ "Нор-Ест Агро", ТОВ "Кортева Агрісаєнс Україна", ГУ ДПС у Дніпропетровській області, ТОВ "Імперія Грандіс" та розпорядник майна. Інші повноважні представники сторін (учасників справи) у вказане судове засідання не з`явилися; про дату, час та місце судового засідання сторони повідомлялися належним чином, відповідно до вимог статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, наявні докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія Грандіс" до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріколь-Самара", обґрунтовані наступним.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохімпром" 27.12.2023 приймало участь в електронному аукціоні (торгах) з реалізації арештованого майна зерна кукурудзи 3 класу у кількості залікової ваги 750302 кг (надалі-майно), що зберігається на зерновому складі Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія Грандіс" (ідентифікаційний код 36639159), організованого Державним підприємством "Сетам" (лот №541234).

Відповідно до протоколу проведення електронних торгів №602822, сформованого 27.12.2023 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохімпром" визнано переможцем електронних торгів за лотом лот №541234 - зерна кукурудзи 3 класу у кількості залікової ваги 750302 кг, з ціною продажу 2 845 442,07 грн., в тому числі ПДВ 14%. Зазначеним протоколом визначено суми, які переможець Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохімпром" повинен сплатити та реквізити рахунків для їх оплати, а саме:

- 44 153,41грн. Отримувач : Державне підприємство "Сетам" Міністерства юстиції України, рахунок отримувача: UA1066571, код отримувача (ЄДРПОУ): 39958500, банк ПАТ "Державний ощадний банк України", м.Київ, код банку(МФО): 322669, Призначення платежу: додаткова винагорода організатора; в т.ч. ПДВ;

- 2 353 729,72 грн. Отримувач: Селезньов Максим Олександрович (ПВ), виконавчий округ - Дніпропетровська обл., номер посвідчення НОМЕР_1 , рахунок отримувача: НОМЕР_2 , АТ КБ "ПРИВАТБАНК" МФО: 305299 код отримувача(ЄДРПОУ): , призначення платежу: Кошти за придбання на CETАM прот.№ 602822 від 27.12.2023, лот № 541234 , ЄДРВП № 72877257, переможець ТОВ «Агрохімпром»;

- 349440,25 грн.- Сума ПДВ, яку необхідно перерахувати на рахунок боржника. Реквізити рахунку боржника для перерахування ПДВ: Отримувач: товариство з обмеженою відповідальністю "Агріколь-Самар", рахунок отримувача UA27 3054 8200 0002 6009 3000 0876 5, мфо банка 305482, код отримувача , Призначення платежу: Сплата суми ПДВ з вартості майна придбаного на СЕТАМ протокол №602822 від 27.12.2023, лот №541234. та встановлено строки оплати до 6.01.2024 року.

05.01.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохімпром" (ідентифікаційний код 31856346) здійснило оплату визначених протоколом сум, а саме:

- 44153,41грн. додаткова винагорода організатора Державного підприємства "Сетам" код отримувача (ідентифікаційний код): 39958500, відповідно до платіжної інструкції №1913 від05.01.2024,

- 2 353 729,72 грн. за придбання майна та електронному аукціоні відповідно до платіжної інструкції №1914 від 05.01.2024,

- 349440,25грн. сума ПДВ, відповідно до платіжної інструкції №1915 від 05.01.2024 року,

08.01.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим М.О. складено Акт про проведений електронний аукціон (торги) у виконавчому провадженні №72877257, в якому зазначено про виникнення права власності на Майно у Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімпром" (ідентифікаційний код 31856346).

У вказаному акті зазначено Боржника та власника реалізованого майна Товариство з обмеженою відповідальністю "Агріколь-Самара".

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2831/5, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 р. за № 1301/29431, Акт про проведений електронний аукціон є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством.

На підставі Акту приватного виконавця про проведений електронний аукціон від 8.01.2024 року, Зберігачем Майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Капітал-Дніпро" Майно було передане Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрохімпром", як власнику реалізованого арештованого майна Боржника.

На підставі Акту про проведений електронний аукціон за лотом №541234 від 08.01.2024 року та акту приймання передачі кукурудзи від Зберігача до власника Майна, зерновим складом Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія Грандіс" видано Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрохімпром" складський документ складську квитанцію на зерно №12454 від 11.01.2024 року, за якою набуте у власність за Актом про проведений електронний аукціон за лотом №541234 від 8.01.2024 року Майно - зерно кукурудзи 3 класу у кількості залікової

ваги 750302 кг., прийнято на зберігання від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімпром".

Боржник зареєстрований платником податку на додану вартість з 01.11.2012 року має індивідуальний податковий номер планика ПДВ (ІПН): 01.

Відповідно до статті 61 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмійстатті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Згідно до частини 1 статті 650 Цивільного кодексу України, особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Відповідно до частини 4 статті 656 Цивільного кодексу України, до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних

цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

На підставі п.1.1 «Порядку реалізації арештованого майна» електронні торги - продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Пунктами 4.10 та 8.10 "Порядку реалізації арештованого майна" передбачено, що після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди за організацію та проведення електронних торгів) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди за організацію та проведення електронних торгів (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги.

Таким чином, різновидом договору купівлі-продажу є продаж майна на прилюдних торгах, сторонами якого є організатор торгів як продавець та переможець торгів як покупець, а його істотними умовами - предмет договору та покупна ціна.

Із правового висновку, викладено у постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року у справі №6-174цс12 слідує, що виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, складання державним виконавцем за результатами їх проведення акту про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином.

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України (далі ПК України), у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 193.1 статті 193 ПК України ставки податку з ПДВ встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах:

а) 20 відсотків;

б) 0 відсотків;

в) 7 відсотків по операціях з: постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а також медичних виробів, які внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність, та дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні; постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, дозволених для застосування у межах клінічних випробувань, дозвіл на проведення яких надано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

г) 14 відсотків по операціях з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України сільськогосподарської продукції, що класифікується за такими кодами згідно з УКТ ЗЕД: 1001, 1003, 1005, 1201, 1205, 1206 00.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (абз. 1 п.201.7 ст. 201 ПК України).

За змістом пункту 201.10 статті 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх

постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Відповідно до пункту 14.1.181 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. За змістом підпункту "а" пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

За змістом пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/ розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності

другою стороною.

За частиною першою статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто збитки це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником (п. 6.14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18; п. 49 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.01.2022 у справі 910/3338/22).

Зважаючи на зазначені правові норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Такий висновок відповідає висновку об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеному в постанові від 03.08.2018 у справі № 917/877/17 (п. 14).

Доведення факту наявності збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на Кредитора. Причинний зв`язок як обов`язків елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. Отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки (п.п. 6.15, 6.16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18; п. 51 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.01.2022 у справі №910/3338/21).

Боржник всупереч вимогам пункту 201.10 статті 201 ПК України не зареєстрував спірні розрахунки коригування до податкових накладних, можливість їх реєстрації втрачена, у зв`язку з чим Кредитор був позбавлений права на зменшення своїх податкових зобов`язань на суму 349440,25грн грн. З огляду на викладене у цьому випадку є прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю Боржника щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати розрахунки коригування до податкових накладних та неможливістю зменшити Кредитором податкових зобов`язань з ПДВ на вказану суму, що фактично є збитками Кредитора. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18 у подібних правовідносинах щодо питання правової природи збитків внаслідок невиконання податкових зобов`язань, зазначивши про те, що хоча обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, невиконання такого обов`язку фактично завдало Кредитору збитків.

Згідно із статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Частинами 2 та 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно частин 3-4 статі 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом частини 1 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому:

1) у першу чергу задовольняються: вимоги щодо виплати заборгованості з оплати за виконані роботи та/або надані послуги, а також інші кошти, належні гіг-спеціалістам за гіг-контрактами, укладеними згідно із Законом України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні", та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі; вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, які направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин, та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі; вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України; вимоги кредиторів за договорами страхування; витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

2) у другу чергу задовольняються: вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються: вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів); вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає за необхідне визнати частково грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія Грандіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріколь-Самара" на суму 6 056,00 грн (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів та 2 108 410,07 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів.

Керуючись статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, статтею 45 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, -

Керуючись статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, статтею 45 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімпром" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріколь-Самара" на суму 4 844,80 грн (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів та 349 440,25 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів.

Ухвала набирає законної сили - 08.10.2024 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст. 254-258 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.А. Примак