УХВАЛА

02 жовтня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/10753/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г. М. - головуючого, Рогач Л. І., Краснова Є. В.,

секретар судового засідання Лихошерст І. Ю.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Гаражно - будівельного кооперативу «ЗАХИСНИК» Дарницького району м. Києва

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2024 (колегія суддів: Станік С. Р. - головуючий, Яковлєв М. Л., Гончаров С. А.) та рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2024 (суддя Сташків Р. Б.)

за позовом Гаражно - будівельного кооперативу «ЗАХИСНИК» Дарницького району м. Києва

до Військової частини НОМЕР_1

за участю Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сферах

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

за участю:

позивача: Федоренко А. А. (адвокат)

відповідача: Панюта І. В. (самопредставництво)

прокурора: Томчук М. О. (посвідчення)

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1 Гаражно - будівельний кооператив «ЗАХИСНИК» Дарницького району м. Києва звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:

- зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :63:389:0001 шляхом звільнення зайнятої частини земельної ділянки кадастровий номер :63:389:0001 площею 0,51 га;

- зобов`язати відповідача знести будівлю КПП розташовану на земельній ділянці кадастровий номер :63:389:0001.

1.2 Позовні вимоги обґрунтовані порушенням права позивача на користування земельною ділянкою, яку він орендує, оскільки на ній розташована будівля КПП відповідача.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2.1 Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.05.2024, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2024, у задоволенні позову відмовлено.

2.2 Судові рішення мотивовані тим, що позивач вимагає знести будівлю КПП, яка забезпечує єдиний в`їзд на територію військової частини та прилеглу до нього будівлю вбиральні, яка є невід`ємно-необхідною спорудою, без виконання своїх обов`язків за договором оренди та розпорядження Київської міської ради щодо необхідності забезпечити відповідачу під`їзд до військової частини, чим фактично порушує права відповідача, який є стратегічно важливим об`єктом, враховуючи, зокрема умови воєнного стану.

3. Короткий зміст касаційної скарги та позиція інших учасників справи

3.1 У касаційній скарзі позивач просить скасувати вище вказані судові рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

3.2 На обґрунтування касаційної скарги скаржник посилався на те, що судові рішення прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права. Заявник касаційної скарги вказує, що суди застосували норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 20.07.2021 у справі № 914/2200/20.

4. Мотивувальна частина

4.1 Суди встановили, що рішенням Київської міської ради від 15.07.2004 № 419 - 7/1829 (далі - рішення) вилучено із користування Київського КЕУ МОУ частину земельної ділянки, відведеної відповідно до рішення виконавчого комітету Київської міської Ради депутатів трудящих від 09.08.1948 № 17-с «О возобновлении отвода второй КЕЧ Киевского района МВС СССР земельных участков в Дарницком районе», площею 5,33 га; передано позивачу за умови виконання пункту 1.1 цього рішення, в короткострокову оренду на 5-ть років земельну ділянку площею 5,33 га для будівництва, експлуатації та обслуговування багатоповерхових та одноповерхових гаражів на АДРЕСА_1 за рахунок вилучених земель; та зобов`язано позивача, зокрема, забезпечити під`їзд до військової частини НОМЕР_1 на АДРЕСА_2 . Означений договір був зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

4.2 26.04.2005 Київською міською радою та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого Київська міська рада на підставі рішення передала, а позивач, з урахуванням акта приймання-передачі земельної ділянки від 28.04.2005, прийняв у строкове платне користування земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 5,3260 га, кадастровий номер - :63:389:0001, договір укладено на 5-ть років.

4.3 17.04.2018 Київською міською радою прийнято рішення № 468/4532 «Про поновлення договору оренди земельної ділянки Гаражно-будівельному кооперативу «Захисник» Дарницького району м. Києва для будівництва, експлуатації та обслуговування багатоповерхових та одноповерхових гаражів на АДРЕСА_1 ", яким поновлено договір оренди на 5-ть років.

4.4 На виконання рішення Київської міської ради від 17.04.2018 № 468/4532, Київською міською радою та позивачем, 18.09.2018 укладено договір про поновлення договору оренди земельної ділянки від 26.04.2005 на 15-ть років, умови якого залишено без змін, за винятком строку дії договору та пунктів договору оренди, які змінились договором від 18.09.2018.

4.5 Суди встановили наявність у позивача обов`язку за договором оренди та договором про поновлення договору оренди забезпечити під`їзд до військової частини НОМЕР_1 на АДРЕСА_2 .

4.6 Відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

4.7 У касаційній скарзі позивач, як підставу для касаційного оскарження зазначає, що суди застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 20.07.2021 у справі № 914/2200/20. У цій справі Верховний Суд на підставі положень частин 2, 3 статті 152 Земельного кодексу України, за якими власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, зокрема, відновленням стану земельної ділянки, який існував до порушення права, статті 212 Земельного кодексу України, якою передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними, визнавши доведеними позивачем та не спростованими відповідачем обставини наявності у позивача права комунальної власності на спірну земельну ділянку, самовільне зайняття відповідачем цієї земельної ділянки шляхом встановлення огорожі за відсутності будь-яких, в тому числі договірних, підстав для цього, визнав обґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій про те, що позов про зобов`язання відповідача звільнити земельну ділянку шляхом демонтажу огорожі підлягає задоволенню.

4.8 За вказаних обставин колегія суддів зазначає, що висновки щодо застосування норм права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, стосуються правовідносин, які не є подібними із правовідносинами у справі, що розглядається.

4.9 Отже, після відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції встановлено, що висновок щодо застосування норми права, які викладені у наведеній постанові Верховного Суду, та на який посилався заявник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними, у зв`язку із чим касаційне провадження за касаційною скаргою заявника підлягає закриттю відповідно до пункту 5 частини 1 статті 296 ГПК України.

4.10 У зв`язку з тим, що Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження відповідно до приписів статті 296 ГПК України, судові витрати за розгляд касаційної скарги покладаються на скаржника та поверненню відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" не підлягають.

Керуючись статтями 234, 235, 240, 296 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Гаражно - будівельного кооперативу «ЗАХИСНИК» Дарницького району м. Києва на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2024 у справі № 910/10753/21, закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.М. Мачульський

Судді Л.І. Рогач

Є.В. Краснов