ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" жовтня 2024 р. м. Вінниця Cправа № 902/788/24

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В.,

при секретарі Московчук Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Вінницької міської ради, вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050, код - 25512617

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована резервна компанія", вул. Львівська, буд. 22, прим. 12, м. Київ, 03115, код - 32717510

про стягнення 143 802,98 грн

В С Т А Н О В И В :

22.07.2024 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (№ 01/00/01/149574 від 22.07.2024 року) (вх.канц. № 814/24 від 22.07.2024 року) Вінницької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована резервна компанія" про стягнення 143 802,98 грн безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки Вінницької міської територіальної громади, з кадастровим номером :01:066:0067 по вул. С. Зулінського, 46, м. Вінниця за відсутності зареєстрованого у встановленому законодавством порядку речового права.

Ухвалою суду від 29.07.2024 року відкрито провадження у справі № 902/788/24 за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 16.09.2024 року.

В судовому засіданні 16.09.2024 року судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи на 10.10.2024 року

Ухвалою суду від 20.09.2024 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

10.10.2024 року до суду від представника позивача надійшла заява (б/н від 10.10.2024 року) (вх.канц. №01-34/9969/24), в якій останній зазначає, що підтримує заявлені позовні вимоги повністю та просить суд проводити розгляд справи за його відсутності.

В судовому засіданні 10.10.2024 року представники позивача ат відповідача правом участі не скористались, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи наявна заява представник позивача про розгляд справи за його відсутності.

Окрім того, ухвалу суду від 20.09.2024 року надіслано відповідачу за наступними адресами: вул. Львівська, буд. 22, прим. 12, м. Київ, 03115; вул. С. Зулінського, 46, адміністративно-побутовий комплекс літ. "В", корп. 44 м. Вінниця, 21000; 02121, місто Київ, вул. Декабристів, буд. 3.

10.10.2024 року до суду повернувся конверт з відміткою відділення поштового зв`язку про відсутність адресата за вказаною адресою (в. №1444/24 від 10.10.2024 року).

Також, суд зазначає, що ухвали суду про відкриття провадження у справі та про відкладення судового розгляду, направлені відповідачу за адресою, вказаною в позовній заяві, що відповідає інформації щодо відповідача з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, повернута до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

З врахуванням викладеного суд зазначає, що згідно із п.п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом ст. 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Враховуючи вищевикладене, суд вирішив розглянути справу за відсутності представників сторін.

Стислий виклад процесуальних позицій сторін.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідачем використовується земельна ділянка комунальної власності, площею 0,6184 га, кадастровий номер :01:066:0067, для експлуатації та обслуговування 4-х поверхової нежитлової будівлі. При цьому, Вінницькою міської радою та її виконавчим комітетом встановлено, що ТОВ "Централізована резервна компанія" не зверталось до міської ради з приводу оформлення правовстановлюючих документів на вищевказану земельну ділянку. ТОВ "Централізована резервна компанія" не здійснює нарахування і сплату місцевого податку за фактичне використання комунальної ділянки, на якій розташоване належне йому на праві приватної власності об`єкт нерухомості, що і стало підставою позову.

Матеріали справи не містять відзиву або будь-якої іншої заяви по суті справи зі сторони відповідача в якому було б викладено процесуальну позицію останнього з приводу заявленого позову.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що відповідно до ст. ст. 12, 83, 189, 206 Земельного кодексу України, ст.19 Закону України «Про землеустрій», ст. ст. 12, 20 Закону України "Про охорону земель», ст.15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підп. 1 п. б ч.1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Положення про департамент земельних ресурсів міської ради та Тимчасового порядку проведення обстежень земель Вінницької міської територіальної громади, затвердженого рішенням Вінницької міської ради від 28.08.2020 №2378 (зі змінами), на підставі доручення від 09.10.2023 року за вх. №01/01/63258, проведено обстеження земельної ділянки Вінницької міської територіальної громади за адресою: м. Вінниця, вул. Сергія Зулінського,46. За результатами перевірки складено акт № 67 від 27.10.2023 року (т. 1, а.с.19-21).

Зі змісту вищевказаного Акту слідує, що за результатами перевірки встановлено, що відповідач використовує земельну ділянку комунальної власності, загальною площею 0,6184 га, кадастровий номер :01:066:0067, для експлуатації та обслуговування 4-х поверхової нежитлової будівлі.

Згідно інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, цільове призначення та вид використання ділянок: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

На комунальній ділянці розташована напівзруйнована будівля адміністративно-побутового комплексу літ. «В» (корп. 44), загальною площею 10263,1 кв. м., яка згідно договору купівлі-продажу ВЕО № 523159 від 11.05.2007 та листа Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» № 1136 від 19.10.2011 року перебуває у власності ТОВ "Централізована резервна компанія".

ТОВ "Централізована резервна компанія" використовує земельну ділянку Вінницької міської територіальної громади загальною площею 0,6184 га, яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Сергія Зулінського, 46 за відсутності зареєстрованого у встановленому законодавством порядку відповідного речового права на неї і без сплати місцевого податку.

Комунальна земельна ділянка перебуває в занедбаному стані (поросла деревами, чагарниками та засмічена будівельним сміттям).

ТОВ "Централізована резервна компанія" не виконано вимогу департаменту земельних ресурсів Вінницької міської ради від 23.10.2021 року за вих. № 37-00-010-70821, надану за результатами проведеного обстеження (акт обстеження департаменту земельних ресурсів міської ради від 21.10.2021 № 107), щодо сплати місцевого податку за період фактичного використання комунальної ділянки та вжиття заходів для оформлення права користування/власності на неї.

У зв`язку із невиконанням зазначених вимог, матеріали відносно ТОВ "ЦРК" було передано на розгляд Комісії по визначенню збитків (безпідставно збережених коштів), заподіяних тимчасовим зайняттям земельних ділянок Вінницької міської територіальної громади.

Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 10.02.2022 року за № 396 затверджено Акт про визначення розміру збитків (безпідставно збережених коштів) у сумі 173 456,46 грн, що становить 1% від нормативної грошової оцінки, за період використання комунальної ділянки в період з 02.02.2019 року до 02.02.2022 року.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 13.12.2022 року по справі № 902/615/22, яке набрало законної сили 11.01.2023 року, задоволено позов Вінницької міської ради та вирішено стягнути з товариства збитки у розмірі 173 456,46 грн. В добровільному порядку рішення суду не виконано.

Нормативна грошова оцінка ділянки площею 0,6184 га (кадастровий номер: :01:066:0067), станом на 2020 - 2021 роки становила 5 775 748,90 грн, станом на 2022 рік - 5 985 122,56 грн та станом на 2023 рік - 7 918 973,5 грн.

ТОВ "ЦРК" продовжує використовувати комунальну ділянку, на якій розташоване належне товариству нерухоме майно, без оформлених документів та без сплати плати за землю за її фактичне використання.

14.02.2022 року Виконавчим комітетом Вінницької міської ради було винесено Акт про визначення розміру збитків. У відповідності до пунктів 3-7 Акту судом встановлено, наступне:

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з витягами з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Вінниці, наданими Відділом №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області листами від 08.12.2023 року № 1226/14-23 та від 09.02.2024 року № 153/14-24 складає: 2022 рік 5 985 122,56 грн, 2023 рік - 7 918 973,50 грн, 2024 рік - 8 325 877,28 грн.

Цільове (функціональне) використання земельних ділянок - 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Розмір збитків (безпідставно збережених коштів), заподіяних Вінницькій міській територіальній громаді в особі Вінницької міської ради, нараховано за 742 днів (період з 02.02.2022 року до 14.02.2024 року), на підставі Розрахунків Департаменту земельних ресурсів Вінницької міської ради від 14.02.2024 року.

Згідно витягу з рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради № 439 від 22.02.2024 року (Про затвердження Актів про визначення розміру збитків, заподіяних Вінницькій міській територіальній громаді) вирішено затвердити Акти про визначення розміру збитків, подані Комісією по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам, відшкодувати визначені збитки в повному обсязі не пізніше 30-ти денного терміну з дня прийняття даного рішення.

Повідомленням від 29.02.2024 року № 37/00/010/59125, яке рекомендованою кореспонденцією було направлено відповідачу, останнього було повідомлено, що на засіданні Комісії по визначенню та відшкодуванню збитків (безпідставно збережених коштів) власникам землі та землекористувачам, яке відбулось 14.02.2024 року, визначено розмір збитків у сумі 143 802,98 грн, які було заподіяно товариством з обмеженою відповідальністю «Централізована резервна компанія» Вінницькій міській територіальній громаді у зв`язку із використанням комунальної ділянки площею 0,6184 га (кадастровий номер: :01:066:0067), яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Сергія Зулінського, 46.

З огляду на встановлене суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно статті 80 ЗК України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України у вказаній редакції).

Отже, чинним законодавством розмежовано поняття "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності".

Оскільки, відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдино можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом "д" частини першої 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Як слідує зі змісту вказаних положень Цивільного та Земельного кодексів України, відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

В силу приписів частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина 2 статті 1166 Цивільного кодексу України).

Натомість предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом положень глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Частиною 1 статті 93 та статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 цього Кодексу).

Таким чином, за змістом вказаних положень виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини 2 статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 та постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 28.02.2020 у справі № 913/169/18 викладено правовий висновок про те, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.

Матеріали справи не містять оформлення відповідачем права користування спірною земельною ділянкою за період нарахування з 02.02.2022 року до 14.02.2024 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Централізована резервна компанія", як фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки (Вінницької міської ради) зберіг у себе кошти, що мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20.11.2017 у справі № 922/3412/17).

За змістом визначення, наведеного у частині 1 статті 79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 цього Кодексу формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Матеріалами справи підтверджується, що земельна ділянка Вінницької міської територіальної громади загальною площею 0,6184 га, яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Сергія Зулінського, 46 за відсутності зареєстрованого у встановленому законодавством порядку відповідного речового права на неї і без сплати місцевого податку, що підтверджено актом.

У відповідності до пунктів 7, 8 Акту про визначення розміру збитків, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради № 439 від 22.02.2024 року, сума збитків становить 143 802,98 грн.

Такий розмір нарахувань є обґрунтованим, враховуючи наявну у матеріалах справи копію витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки з визначенням річної нормативно-грошової оцінки. Де нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з витягами з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Вінниці, наданими Відділом №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області листами від 08.12.2023 року № 1226/14-23 та від 09.02.2024 року № 153/14-24 складає: 2022 рік 5 985 122,56 грн, 2023 рік - 7 918 973,50 грн, 2024 рік - 8 325 877,28 грн. Розмір збитків (безпідставно збережених коштів), заподіяних Вінницькій міській територіальній громаді в особі Вінницької міської ради, нараховано за 742 днів (період з 02.02.2022 року до 14.02.2024 року), для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, у вигляді недоотриманого земельного податку у розмірі 1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, і становить: 143 802,98 грн, на підставі Розрахунків Департаменту земельних ресурсів Вінницької міської ради від 14.02.2024 року.

Згідно з положеннями статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Разом з тим відповідачем не подано до суду жодних доказів на спростування заявлених позовних вимог.

За приписами ч. 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Додатково судом враховано, що Рішенням Господарського суду Вінницької області від 13.12.2022 року у справі №902/615/22, яке набрало законної сили 11.01.2023 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/107981276), стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована резервна компанія" на користь Вінницької міської ради 173 456 грн 46 коп. - безпідставно збережені кошти, за період з 02.02.2019 до 02.02.2022 рр., внаслідок володіння відповідною земельною ділянкою.

Тому, судом враховано встановлені обставини у відповідному рішенні на підставі ч. 4 ст. 75 ГПК України.

Дослідивши усі обставини та надавши оцінку наявним у справі доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Вінницької міської ради підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України в сумі 3 028,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 10-18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327, ГПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована резервна компанія" (вул. Львівська, буд. 22, прим. 12, м. Київ, 03115, код - 32717510) на користь Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050, код - 25512617) 143 802,98 грн - безпідставно збережених коштів від використання земельної ділянки Вінницької міської територіальної громади, з кадастровим номером :01:066:0067 по вул. С. Зулінського, 46, м. Вінниця, 3 028,00 грн - судових витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Примірник рішення надіслати учасникам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС та на електронні адреси, за їх відсутності - рекомендованим листом, з повідомлення про вручення поштового відправлення: позивачу - .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 15 жовтня 2024 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050)

3 - відповідачу (вул. Львівська, буд. 22, прим. 12, м. Київ, 03115)