ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.10.2024м. ДніпроСправа № 904/1747/24

Суддя Юзіков С.Г. розглянувши спільну заяву сторін про затвердження мирової угоди у справі

за позовом Приватного підприємства "ПОЖЦЕНТР"

до Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради

про стягнення боргу

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2024 позов задоволено, стягнуто з Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради на користь ПП "ПОЖЦЕНТР" 1 250 418,27 грн. основного боргу, 18 756,27 грн. судового збору.

15.08.2024 на виконання рішення видано наказ.

11.10.2024 від сторін надійшла спільна заява про затвердження мирової угоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 192 ГПК України сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Укладення мирової угоди є правом сторін, яким вони можуть скористатися у будь-який момент судового розгляду, тобто після відкриття провадження у справі судом першої, апеляційної чи касаційної інстанції та до ухвалення судового рішення за результатами такого розгляду.

Після ухвалення судового рішення судовий процес припиняється. Разом з тим, процес захисту прав продовжується у формі виконання судового рішення, яке може відбуватися у добровільному чи примусовому порядку (виконавче провадження).

Згідно зі ст. 330 ГПК України мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ. Питання затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення, задоволення заяви про відмову стягувача від примусового виконання рішення вирішується судом протягом десяти днів з дня надходження до суду відповідної заяви, про що постановляється ухвала. Суд має право відмовити у затвердженні мирової угоди у процесі виконання рішення з підстав, визначених статтею 192 цього Кодексу, а у задоволенні заяви про відмову від примусового виконання рішення - з підстав, визначених статтею 191 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.

Отже, після завершення судового процесу право на укладення мирової угоди може бути реалізовано лише в процесі примусового виконання судового рішення, тобто за наявності відкритого виконавчого провадження, оскільки така заява подається сторонами в порядку статті 330 ГПК України саме виконавцеві, який потім з нею і звертається до суду.

Відтак, процесуальний закон чітко визначає суб`єктів, які вправі подати до суду мирову угоду, укладену у процесі виконання рішення, а саме такими суб`єктами є державний або приватний виконавець, на виконанні в яких знаходиться відповідне виконавче провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2023 у справі №752/11324/14-ц та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.09.2020 у справі №753/16296/14-ц.

Окрім того, сторони не позбавлені можливості виконувати рішення суду в добровільному порядку в передбачений законом спосіб.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що спільна заява сторін про затвердження мирової угоди підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 170, 192, 234, 235, 330 ГПК України, суд

У Х В А Л И В :

Повернути Приватному підприємству "ПОЖЦЕНТР" та Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради заяву про затвердження мирової угоди № 10/1-265 від 11.10.2024, без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтями 256, 257 ГПК України.

Додатки (Позивачеві): заява про затвердження мирової угоди.

Суддя С.Г. Юзіков