УХВАЛА

м. Київ

18.10.2024Справа № 910/12808/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши заяву Компанії І.Ес Майнінг Компані Лімітед (E.S. Mining Company Limited) про забезпечення позову у справі

за позовом Компанії І.Ес Майнінг Компані Лімітед (E.S. Mining Company Limited)

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Новел Пром», 2) Акціонерного товариства «Малинський каменедробильний завод»

про визнання договору недійсним

без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Компанія І.Ес Майнінг Компані Лімітед (E.S. Mining Company Limited) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новел Пром» та Акціонерного товариства «Малинський каменедробильний завод» про визнання недійсним договору купівлі-продажу прав на користування надрами, наданих спеціальним дозволом на користування надрами від 24.01.1997 № 766, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Новел Пром» та Акціонерним товариством «Малинський каменедробильний завод».

18.10.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про забезпечення позову.

У поданій заяві про забезпечення позову вказано, що Компанія І.Ес Майнінг Компані Лімітед (E.S. Mining Company Limited) згідно Реєстру власників іменних цінних паперів від 17.01.2024 № 115118 є власником контрольного пакету простих акцій Акціонерного товариства «Малинський каменедробильний завод» у розмірі 80,457183 %. Як стало відомо позивачу, Акціонерним товариством «Малинський каменедробильний завод» укладено із Товариством з обмеженою відповідальністю «Новел Пром» договір купівлі-продажу прав на користування надрами, наданих спеціальним дозволом на користування надрами № 766 від 24.01.1997, та незаконно внесено зміни до спеціального дозволу на користування надрами, що призвело до втрати Акціонерним товариством «Малинський каменедробильний завод» спеціального дозволу на користування надрами, на підставі якого останнє здійснювало свою господарську діяльність.

10.10.2024 на офіційному сайті Держгеонадра за посиланням https://www.geo.gov.ua/wp-content/uploads/2024/10/nakaz-2024-46-vnesennia-zmin-vid-07.10.2024-%E2%84%96-460.doc, оприлюднений наказ Держгеонадр від 07.10.2024 № 460, яким внесені зміни до спеціальних дозволів на користування надрами, в тому числі і щодо зміни у частині зміни власника (надрокористувача) до спеціального дозволу на користування надрами № 766 від 24.01.1997, виданого на ім`я Акціонерного товариства «Малинський каменедробильний завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новел Пром».

Крім того, в заяві наголошено, що за наявною в позивача інформацією Товариство з обмеженою відповідальністю «Новел Пром» здійснило подальше відчуження спеціального дозволу на користь третьої особи, та відповідні документи вже знаходяться на розгляді у Держгеонадр.

Таким чином, на думку позивача, внесення Державною службою геології та надр України до Державного реєстру спеціальних дозволів на користування надрами відомостей в частині зміни власника спеціального дозволу на користування надрами № 766 від 24.01.1997 зробить можливим подальший перепродаж права користування надрами на користь третіх осіб, що значною мірою утруднить захист прав та законних інтересів позивача щодо повернення прав за спеціальним дозволом на користування надрами № 766 від 24.01.1997 року.

Відтак, позивач просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Державній службі геології та надр України вчиняти дії, а саме: вчиняти дії на виконання наказу Державної службі геології та надр України від 07.10.2024 № 460 у частині зміни власника (надрокористувача) до спеціального дозволу на користування надрами № 766 від 24.01.1997, виданого на ім`я Акціонерного товариства «Малинський каменедробильний завод»; укладати з Товариством з обмеженою відповідальністю «Новел Пром» угоду про умови користування надрами; вносити зміни у частині зміни власника (надрокористувача) до спеціального дозволу на користування надрами № 766 від 24.01.1997, виданого на ім`я Акціонерного товариства «Малинський каменедробильний завод»; вносити до Державного реєстру спеціальних дозволів на користування надрами відомості в частині зміни власника спеціального дозволу на користування надрами№ 766 від 24.01.1997; підписувати, укладати та/або вносити зміни до угоди про умови користування надрами згідно спеціального дозволу на користування надрами № 766 від 24.01.1997; приймати до розгляду заяви фізичних осіб та/або суб`єктів господарювання про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами № 766 від 24.01.1997 року.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позов. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Суд зауважує, що позивачем не доведено наявності правових обставин, із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів щодо забезпечення позову, та які би свідчили про ускладнення ефективного захисту або поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача в разі задоволення позову.

Крім того, позивачем не надано до заяви жодних доказів на підтвердження зазначених у заяві про забезпечення позову відомостей щодо наявності в позивача інформації про подальше відчуження Товариством з обмеженою відповідальністю «Новел Пром» спеціального дозволу на користь третьої особи та подання останньою відповідних документів на розгляд до Держгеонадр.

Системний аналіз висновків про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 916/2786/17, та положень частини 1 статті 136 і 137 ГПК України, дає підстави дійти до висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в частинах 2, 5, 6, 7 статті 137 ГПК України).

Судовий розсуд це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про вжиття заявлених заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 140, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Компанії І.Ес Майнінг Компані Лімітед (E.S. Mining Company Limited) про забезпечення позову у справі № 910/12808/24 відмовити повністю.

Ухвала набирає законної після її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Дата підписання: 18.10.2024 року.

Суддя К.В. Полякова