ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року

м. Київ

cправа № 914/2724/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Жукова С.В.

за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

представники сторін в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання учасники справи повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Кредобанк"

на постанову Західного апеляційного господарського суду

від 16.05.2024

у складі колегії суддів: Гриців В.М. (головуючий), суддів: Зварич О.В., Малех І.Б.

та на ухвалу Господарського суду Львівської області

від 18.12.2023

у складі судді: Артимович В.М.

у справі № 914/2724/21

за заявою ОСОБА_1

про неплатоспроможність,-

ВСТАНОВИВ:

1. Господарський суд Львівської області ухвалою від 17 листопада 2021 року у справі № 914/2724/21 відкрив провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 .

2. АТ "Кредобанк" подало заяву про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника.

3. Керуючий реструктуризації подав на розгляд суду погоджену боржником нову редакцію плану реструктуризації боргів станом на 23.09.2023 із урахуванням змін до Кодексу України з процедур банкрутства.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

4. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.12.2023, зокрема:

- у задоволенні заяви АТ "Кредобанк" про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника відмовлено;

- у задоволенні клопотання боржника ОСОБА_1 про встановлення мінімальної суми щомісячного виконання плану реструктуризації для погашення реструктуризованого зобов`язання відмовлено;

- заяву керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Опришка Олега Зіновійовича від про затвердження плану реструктуризації боргів боржника задоволено;

- затверджено план реструктуризації боргів боржника фізичної особи ОСОБА_1 у справі № 914/2724/21.

5. Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, АТ "Кредобанк" звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

6. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 16.05.2024 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Рух касаційної скарги

7. 09.08.2024 Акціонерне товариство "Кредобанк" звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.05.2024 та на ухвалу Господарського суду Львівської області від 18.12.2023 у справі № 914/2724/21, сформована в системі "Електронний суд" 09.08.2024.

8. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Акціонерного товариства "Кредобанк" у справі № 914/2724/21 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Жукова С.В., судді - Картере В.І., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2024.

9. Ухвалою Верховного Суд від 22.08.2024 у складі колегії суддів Білоуса В. В. - головуючого, Жукова С. В., Картере В. І., зокрема, відкрито касаційне провадження у справі № 914/2724/21 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Кредобанк" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.05.2024 та на ухвалу Господарського суду Львівської області від 18.12.2023; призначено розгляд касаційної скарги на 01.10.2024 о 10:00 год.

10. Розпорядженням В.о. заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 30.09.2024 № 32.2-01/2321 у зв`язку із відпусткою судді Картере В. І. відповідно до приписів Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (зі змінами та доповненнями), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 914/2724/21.

11. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2024, справу № 914/2724/21 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Кредобанк" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.05.2024 та на ухвалу Господарського суду Львівської області від 18.12.2023 розподілено колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Білоуса В. В. - головуючого, Жукова С.В., Васьковського О.В.

12. Ухвалою Верховного Суду від 30.09.2024 прийнято касаційну скаргу Акціонерного товариства "Кредобанк" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.05.2024 та на ухвалу Господарського суду Львівської області від 18.12.2023 у справі № 914/2724/21, колегією суддів Касаційного господарського суду у складі: Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Жукова С.В. до свого провадження.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими аргументами особи, яка подала касаційну скаргу.

13. Не погоджуючись із вказаними ухвалою та постановою АТ "Кредобанк" подало касаційну скаргу в якій останнє просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення яким задовольнити заяву АТ "Кредобанк" про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника.

14. Касаційну скаргу мотивовано наступним.

14.1 Судами попередніх інстанцій неправильно застосовано положення абзацу 7 пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства та не враховано, що грошові вимоги Банку повинні погашатися боржником у розмірі 963 000 грн (оціночна вартість заставної квартири), зменшені на основний відсоток боргу за кредитом, погашений боржником до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, тобто на 57,03%, що становить 413 801,10 грн, відтак базовою сумою для плану реструктуризації і сумою для нарахування процентів мала бути сума 413 801,10 грн, а не 299 473 грн.

14.2 Судами попередніх інстанцій не враховано, що відсоткова ставка у розмірі українського індексу ставок за дванадцятимісячними депозитами фізичних осіб, станом на 18.12.2023 становила 14,36%, а тому відсоткова ставка за планом реструктуризації має бути 14,36% + 1% = 15,36%, а не 12%.

14.3 Судами попередніх інстанцій залишено поза увагою те, що рішення про затвердження плану реструктуризації єдиним кредитором - АТ "Кредобанк" не приймалося.

14.4 Відсутні висновки Верховного Суду щодо застосування положень абзацу 7 пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства щодо того, що саме має братися за основу при затвердженні плану реструктуризації у разі, якщо вартість квартири, що забезпечує вимоги такого кредитора, яка визначається оцінювачем, визначеним кредитором перевищує затверджений судом розмір кредиторських вимог, ринкова вартість квартири чи затверджені кредиторські вимоги.

14.5 Відсутні висновки Верховного Суду щодо застосування положень абзацу 9 пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства щодо того, який конкретно метод нарахування (ануїтетний, класичний) відсоткової ставки на реструктуризоване зобов`язання боржника має застосовуватися і як таке нарахування проводиться.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

15. Боржником подано відзив на касаційну скаргу в якому останній просить відмовити у задоволенні вимог скаржника.

Позиція Верховного Суду

16. Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм права дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

17. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

18. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

19. Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

19.1 15.04.2008 Відкрите акціонерне товариство "Кредобанк" (змінено найменування на Акціонерне товариство "Кредобанк") (Банк), та Боржник (Позичальник) уклали кредитний договір № А010001 (Кредитний договір), відповідно до умов якого Банк зобов`язувався надати Боржнику грошові кошти в сумі 55 000,00 доларів США. Боржник зобов`язувався повернути Банку основну суму кредиту частинами відповідно до графіку платежів за кредитом, проценти за користування кредитом у строки та в порядку, передбачених Кредитним договором.

19.2 16.03.2009 сторони уклали Додатковий Договір до Кредитного Договору, яким було внесено доповнення та зміни до окремих пунктів Кредитного договору.

19.3 Виконання зобов`язань Боржника за Кредитним договором було забезпечено іпотекою нерухомого майна - Квартири АДРЕСА_1 , Загальна площа: 50,7 м.кв., Житлова площа: 33,2 м.кв. та порукою фізичної особи - ОСОБА_2 , що підтверджується іпотечним договором, укладеним 15.04.2008.

19.4 Нерухоме майно - Квартира АДРЕСА_1 , Загальна площа: 50,7 м.кв., Житлова площа: 33,2 м.кв, яке виступає предметом забезпечення зобов`язань Боржника за кредитним договором, є єдиним місцем проживання Боржника та його сім`ї.

19.5 ОСОБА_1 сумлінно виконував умови Кредитного договору та вчасно сплачував щомісячні платежі.

19.6 Однак, стан української економіки різко погіршився наприкінці 2008 внаслідок світової економічної кризи. Через глобальну фінансову кризу 2008 курс гривні впав з 5,1 до 8 грн за 1 долар США. Після зростання курсу Боржнику стало важко виконувати умови Кредитного договору, тому він був змушений припинити сплату.

19.7 У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним Договором 11.05.2018 Самбірським міжрайонним судом Львівської області за результатами розгляду цивільної справи № 452/2472/15-ц винесено рішення про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ "Кредобанк" неповерненого кредиту, прострочених відсотків та пені.

19.8 Боржник погасив усього кредиту у розмірі 28 513,09 доларів США, що становить 57,03% від суми виданого кредиту.

19.9 Надалі ОСОБА_1 подав до Господарського суду Львівської області заяву про неплатоспроможність.

19.10 Акціонерне товариство "Кредобанк" заявило вимоги до боржника ОСОБА_1 на суму 745 901,75грн (основний борг, відсотки та пеня), 4 540 грн - судовий збір.

19.11 Господарський суд Львівської області ухвалою від 24.03.2022 у справі

№ 914/2724/21 визначив розмір та перелік визнаних судом вимог кредиторів, що підлягають внесенню керуючим реструктуризацією до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_1 , а саме: Акціонерне товариство "Кредобанк" в сумі 702 344,26 грн (з яких: штрафні санкції на суму 1 000,00 грн) як вимоги, які забезпечені заставою; 4540,00 грн витрат на оплату судового збору підлягають відшкодуванню у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів. Суд визначив розмір та перелік невизнаних судом вимог кредиторів, що підлягають внесенню керуючим реструктуризацією до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_1 , а саме: Акціонерне товариство "Кредобанк" в сумі 43 557,49 грн.

19.12 Таким чином, вимоги Банку були визнані у сумі 702 344,26 грн (з яких: штрафні санкції на суму 1 000,00 грн) як вимоги, що забезпечені іпотекою нерухомого майна - квартирою АДРЕСА_1 , що є єдиним місцем проживання сім`ї Боржника; 4540,00 грн. - витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору), які підлягають відшкодуванню у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

19.13 Ухвала Господарського суду Львівської області від 24.03.2022 у справі

№ 914/2724/21 не оскаржувалася та набрала законної сили.

20. Аргументи скаржника (пункти 14.1, 14.3 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими, а тому відхиляються Судом з огляду на таке.

21. Відповідно до статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) провадження у справах про неплатоспроможність боржника фізичної особи здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

22. Частиною другою статті 6 КУзПБ визначено, що до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури, як реструктуризація боргів боржника та погашення боргів боржника.

23. Згідно частини п`ятої статті 119 КУзПБ в ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд, серед іншого, зазначає про введення процедури реструктуризації боргів боржника.

24. Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (стаття 1 КУзПБ).

25. Після відкриття провадження у справі про банкрутство боржник перебуває в особливому правовому режимі і щодо боржника норми Кодексу України з питань банкрутства мають пріоритет по застосуванню відносно інших норм чинного законодавства.

26. Процедура банкрутства, в тому числі фізичної особи, включає в себе низку послідовних та сукупних процесуальних і позапроцесуальних дій учасників процесу, що супроводжуються поданням доказів, пояснень, заперечень тощо. Відносно кожної з них повинен здійснюватися судовий контроль.

27. Провадження у справах про банкрутство характеризується особливим процесуальним порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань, особливим суб`єктним складом, тривалістю судового провадження.

28. Обов`язковим завданням провадження у справі про банкрутство є справедливе задоволення усієї сукупності вимог кредиторів в порядку черговості встановленому законом. Тому провадження у справах про банкрутство об`єктивно формується на засадах конкурсу. Тобто призначення провадження у справі про банкрутство полягає у збалансуванні реалізації прав та законних інтересів учасників справи. Досягнення цієї мети є можливим за умови гарантування: 1) охорони інтересів кредиторів від протизаконних дій інших кредиторів; 2) охорони інтересів кредиторів від недобросовісних дій боржника; 3) охорони боржника від протизаконних дій кредиторів.

29. У судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

30. Положеннями статей 116, 119, 123, 126, 128 Кодексу України з процедур банкрутства щодо вимог до боржника та процесуальних наслідків їх невиконання, законодавець означив принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

31. Відповідно до статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства, основними завданнями зборів кредиторів у процедурі реструктуризації боргів боржника є, зокрема, розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника, прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність. Метою і завданням процедури реструктуризації боргів є забезпечення розгляду кредиторами розробленого боржником проекту плану реструктуризації боргів для відновлення його платоспроможності. До компетенції зборів кредиторів належить прийняття рішення про: схвалення плану реструктуризації боргів боржника; відмову у схваленні плану реструктуризації боргів та звернення до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника або з клопотанням про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

32. Частиною восьмою статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства визначено підстави, за якими господарський суд повинен постановити ухвалу про відмову у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника.

33. Відповідно до частини першої статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у разі, якщо протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника.

34. За усталеною позицією Верховного Суду положення частини першої статті 130 КУзПБ не повинні застосовуватися суто формально та зводитися до підрахунку строків чи встановлення відсутності/наявності рішення зборів кредиторів про схвалення плану реструктуризації боргів боржника без встановлення господарським судом обставин справи, перевірки дотримання процесуальних гарантій реалізації прав і захисту інтересів сторін.

35. Під час самого провадження у процедурі визнання фізичної особи боржником судовий контроль щодо боржника, у разі недобросовісних дій та умисного ухилення від виконання своїх обов`язків, може реалізовуватись крізь призму приписів статті 118 Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема, шляхом забезпечення вимог кредиторів. Отже, судовий контроль під час провадження у процедурі визнання фізичної особи боржником полягає у перевірці суддею, чи не вдається боржник до недобросовісних дій та умисного ухилення від виконання своїх обов`язків.

36. Також має бути судовий контроль на стадії розгляду справи про неплатоспроможність фізичних осіб щодо оцінки рішення зборів кредиторів боржника. Відповідно до статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства, основними завданнями зборів кредиторів у процедурі реструктуризації боргів боржника є: 1) розгляд звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації про майновий стан боржника; 2) розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника; 3) прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

37. Кредитори часто не погоджуються з запропонованим боржником планом реструктуризації, бо пропозиції боржника не задовольняють їх очікувань. Судовий контроль на цій стадії полягає в оцінці фактичної спроможності боржника та реальності вимог кредиторів. У даному випадку суд, реалізуючи судовий контроль, повинен віднайти баланс між інтересами кредиторів та фінансовим станом неплатоспроможного боржника, суд повинен зважити баланс інтересів всіх кредиторів та боржника, а також перевірити поданий план реструктуризації на його відповідність приписам Кодексу України з процедур банкрутства.

38. Відповідно до частини одинадцятої статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

39. Водночас, згідно пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства, яким установлено, що протягом п`яти років з дня введення в дію цього Кодексу заборгованість фізичної особи, що виникла до дня введення в дію цього Кодексу, за кредитом в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, реструктуризується за процедурою неплатоспроможності фізичної особи згідно з планом реструктуризації або з мировою угодою з урахуванням особливостей, встановлених цим пунктом, план реструктуризації, що відповідає вимогам цього пункту, вважається підтриманим забезпеченим кредитором у частині вимог такого забезпеченого кредитора за зобов`язаннями, що виникли з кредиту в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника (абзац вісімнадцятий пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства).

40. Також визначено, що боржник та забезпечений кредитор за погодженням можуть встановити в плані реструктуризації або мировій угоді інші умови та порядок погашення вимог забезпеченого кредитора, за умови, що вони є не гіршими для інтересів боржника, ніж ті, що встановлені цим пунктом. У разі недостатності доходів боржника для виконання умов реструктуризації, за умови проживання боржника в квартирі, обтяженій іпотекою, загальна площа якої не перевищує 60 квадратних метрів або житлова площа якої не перевищує 13,65 квадратного метра на кожного члена сім`ї боржника, або проживання боржника в житловому будинку, обтяженому іпотекою, загальна площа якого не перевищує 120 квадратних метрів, за рішенням господарського суду може бути встановлена мінімальна сума щомісячного виконання плану реструктуризації, яка не може бути меншою за половину мінімальної заробітної плати, встановленої Кабінетом Міністрів України на день ухвалення такого рішення. Зобов`язання з доведення недостатності доходів покладається на боржника. Ринкова вартість майна, що перебуває у власності або у спільній сумісній власності боржника та не є забезпеченням за кредитом, що підлягає реструктуризації, на яке може бути звернено стягнення, для цілей цього пункту вважається доходом боржника. Прощення (списання) залишку заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою, що визначається як різниця між розміром вимог забезпеченого кредитора, визнаних господарським судом у справі про неплатоспроможність боржника, та розміром вимог забезпеченого кредитора, які підлягають погашенню відповідно до цього пункту, здійснюється після повного виконання зобов`язань боржником за реструктуризованим зобов`язанням на підставі рішення господарського суду, визначеного статтею 129 цього Кодексу.

41. За методом правового регулювання абзац вісімнадцятий пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ сформульований як імперативна норма, яка встановлює автоматичне схвалення забезпеченим кредитором плану реструктуризації у разі відповідності його умовам реструктуризації, визначеним названим пунктом, незалежно від процесуальної позиції і заяв кредитора з цього приводу. Суд повинен займати активну процесуальну позицію, зокрема і під час перевірки наявності умов та підстав для застосування щодо боржника (фізичної особи) процедури реструктуризації заборгованості за кредитом в іноземній валюті, закріпленої у пункті 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ, яка має полягати в повному, всебічному й об`єктивному з`ясуванні обставин щодо відповідності заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та долученого до неї плану реструктуризації умовам реструктуризації, визначеним цим пунктом. Суд не має права самостійно втручатися у визначені боржником в плані реструктуризації умови, зокрема з власної ініціативи з метою приведення у відповідність до пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ плану реструктуризації змінювати строк погашення вимог забезпеченого кредитора або мінімальну суму щомісячного виконання плану реструктуризації (за винятком доведення боржником недостатності доходів для виконання умов реструктуризації (абзац дев`ятнадцятий пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ), а лише може надавати оцінку їх відповідності вимогам та умовам, визначеним наведеною нормою (Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.05.2022 у справі № 923/984/21).

42. Судами попередніх інстанцій встановлено, що план реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 містить такі відомості:

- 11.05.2018 Самбірським міжрайонним судом Львівської області за результатами розгляду цивільної справи №452/2472/15-ц винесено рішення про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредобанк» неповерненого кредиту, прострочених відсотків та пені.

- До моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Боржника останнім було погашено всього кредиту у розмірі 28 513,09 доларів США, що становить 57,03% від суми виданого кредиту.

- Загальний розмір кредиторських вимог до Боржника (вимоги Банку) становить 706 884,26 грн, з яких: 702 344,26 грн (заборгованість за тілом кредиту та штрафна санкція) - вимоги, що забезпечені іпотекою нерухомого майна - Квартири АДРЕСА_1 (надалі - квартира), що є єдиним місцем проживання сім`ї Боржника; 4 450,00 грн (витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору).

- Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства Боржник має право на реструктуризацію заборгованості за кредитом в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою нерухомого майна, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника з урахуванням особливостей, встановлених цим пунктом, а саме: склад і розмір грошових вимог забезпеченого кредитора за зобов`язаннями, які виникли з кредиту в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи. До розміру вимог такого забезпеченого кредитора не включаються штрафні санкції та пеня; визнані господарським судом вимоги забезпеченого кредитора погашаються боржником у розмірі ринкової вартості квартири або житлового будинку, що забезпечує вимоги такого кредитора, яка визначається оцінювачем, визначеним кредитором. Залишок заборгованості такого кредитора підлягає прощенню (списанню) в порядку, визначеному цим пунктом; у разі якщо боржник до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність частково погасив кредит, розмір вимог забезпеченого кредитора, які підлягають погашенню відповідно до цього пункту, зменшується пропорційно до частини кредиту, погашеної боржником; у разі якщо загальна площа квартири, обтяженої іпотекою, не перевищує 60 квадратних метрів або житлова площа такої квартири не перевищує 13,65 квадратного метра на кожного члена сім`ї боржника, або якщо загальна площа житлового будинку, обтяженого іпотекою, не перевищує 120 квадратних метрів на реструктуризоване відповідно до цього пункту зобов`язання боржника встановлюється відсоткова ставка у розмірі українського індексу ставок за дванадцятимісячними депозитами фізичних осіб у гривні, збільшеного на 1 процентний пункт, а строк погашення вимог забезпеченого кредитора становить 15 років.

- Вимоги Банку підлягають реструктуризації на умовах пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, а саме: забезпечені вимоги Банку у розмірі 701 344,26 грн зменшені пропорційно до частини кредиту, погашеної Боржником до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (тобто на 57,03%) (299 473,00 грн) реструктуруються на 15 років під відсоткову ставку у розмірі українського індексу ставок за дванадцятимісячними депозитами фізичних осіб у гривні, збільшеного на 1 процентний пункт (тобто на 12%), з розрахунку, що розмір українського індексу ставок за дванадцятимісячними депозитами фізичних осіб у гривні станом на 27.09.2022 складає 11%; інша частина забезпечених вимог Банку (а саме штрафна санкція у розмірі 1 000,00 грн) підлягає прощенню (списанню) після повного виконання зобов`язань Боржником за реструктуризованим боргом; вимоги Банку у розмірі 4 204,00 грн (витрати на оплату судового збору) сплачуються Боржником на протязі 10 банківських днів після затвердження Плану реструктуризації боргів ухвалою Господарського суду Львівської області; розмір щомісячного платежу (3 594,18 грн) надається в розрахунку згідно кредитного калькулятора і подається до даного плану.

- Також зазначена інформація про майновий стан Боржника та доходи Боржника, які він розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів: у відповідності до Декларацій, поданих боржником при ініціюванні справи про банкрутство, вказується, що джерело доходу - заробітна плата у ТОВ "Еко-Цегла"; дохід у вигляді заробітної плати (код ознаки доходу - 101, джерело доходу ТОВ "Еко- Цегла" (код 40294517); за 4 кв. 2019 - 3 195,00 грн; за 2020 - 14 400,00 грн; дохід (соціальні виплати) у розмірі 4 651,91 за 3 квартали 2021 - 12 335,00 грн; статусу фізичної особи - підприємця боржник не має; у власності Боржника є наступне майно: Квартири АДРЕСА_1 , загальна площа - 50,7 м.кв., житлова площа: 33,2 м.кв; іншого нерухомого, рухомого майна, а також цінних паперів, корпоративних прав, нематеріальних активів у власності боржника немає.

- Розмір суми, яка щомісячно виділятиметься для погашення вимог кредитора становить 3 594,18 грн.

- Розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб: не менше одного прожиткового мінімуму на Боржника та на кожну особу, яка перебуває на його утриманні. На день підготовки Плану реструктуризації Боржник несе обов`язок по утриманню дружини та трьох неповнолітніх дітей.

- Щодо вимог Кредитора до Боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів у звіті вказано: штрафна санкція у розмірі 1 000,00 грн; 401 870,27 грн - залишок заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою, що визначається як різниця між розміром вимог забезпеченого кредитора, визнаних господарським судом у справі про неплатоспроможність боржника, та розміром вимог забезпеченого кредитора, які підлягають погашенню відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу з процедур банкрутства.

- Строк виконання плану реструктуризації боргу боржника - 15 років.

43. Як встановлено судами попередніх інстанцій, план реструктуризації боргів ОСОБА_1 був надісланий кредитору разом повідомленням кредитора - АТ "Кредобанк" про збори кредиторів щодо розгляду плану реструктуризації боргів боржника. Також у матеріалах справи міститься погодження боржником ОСОБА_1 нової редакції Плану реструктуризації з врахуванням змін до Кодексу України з процедур банкрутства станом на 23.09.2023.

44. Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ передбачено, що склад і розмір грошових вимог забезпеченого кредитора за зобов`язаннями, які виникли з кредиту в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи. До розміру вимог такого забезпеченого кредитора не включаються штрафні санкції та пеня. Визнані господарським судом вимоги забезпеченого кредитора погашаються боржником у розмірі ринкової вартості квартири або житлового будинку, що забезпечує вимоги такого кредитора, яка визначається оцінювачем, визначеним кредитором. Залишок заборгованості такого кредитора підлягає прощенню (списанню) в порядку, визначеному цим пунктом.

45. Згідно прикінцевих положень строк виконання плану реструктуризації боргів боржника - 180 місяців з дня початку виконання плану реструктуризації. Початок виконання плану реструктуризації - через 30 днів з дня набрання чинності ухвали суду про затвердження плану реструктуризації та отримання відповідних реквізитів для погашення від кредитора. У разі оскарження ухвали про затвердження плану - строк початку виконання плану - закінчення розгляду справи в апеляційному і касаційному порядку. Додаткові умови виконання плану реструктуризації боргів боржника - у разі дострокового погашення вимог кредитора платежі згідно законодавства сплачуються за фактичний строк відстрочення сплати вимог кредитора. Вимоги кредитора погашаються з врахуванням визначених законом платежів. Внесення змін та доповнень до плану реструктуризації боргів боржника здійснюється за окремою угодою між кредитором і боржником. Участь керуючого реструктуризацією у виконанні плану реструктуризації боргів боржника - не передбачено.

46. Крім того, відповідно до пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

47. Пункт 18 передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

48. Відповідно до п. 5 Перехідних і прикінцевих положень КУзПБ, які кореспондуються з приписами Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реструктуризації зобов`язань за кредитами в іноземній валюті та адаптації процедур неплатоспроможності фізичних осіб"

№ 1382, у разі якщо загальна площа квартири, обтяженої іпотекою, не перевищує 60 квадратних метрів або житлова площа такої квартири не перевищує 13,65 квадратного метра на кожного члена сім`ї боржника, або якщо загальна площа житлового будинку, обтяженого іпотекою, не перевищує 120 квадратних метрів: 1) розмір вимог забезпеченого кредитора, які підлягають погашенню відповідно до цього пункту, додатково зменшується на 10 відсотків, крім випадків перевищення вартості іпотеки над сумою заборгованості за кредитним договором; 2) на реструктуризоване відповідно до цього пункту зобов`язання боржника встановлюється відсоткова ставка у розмірі українського індексу ставок за дванадцятимісячними депозитами фізичних осіб у гривні, збільшеного на 1 процентний пункт; 3) строк погашення вимог забезпеченого кредитора становить 15 років, якщо кредитором і боржником не погоджено інший строк.

49. Враховуючи наведене, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, дійшов обґрунтованих висновків про відповідність поданого керуючим реструктуризацією плану реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 вимогам Кодексу України з процедур банкрутства, у тому числі, вимогам пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства.

50. При цьому, судами було враховано, що ухвалою від 23.02.2022 у цій справі, яка в апеляційному порядку не оскаржувалася та набрала законної сили, грошові вимоги Акціонерного товариства "Кредобанк" визнано частково в сумі 702 344,26 грн (з яких: штрафні санкції на суму 1 000,00 грн), які забезпечені заставою майна боржника; решту грошових вимог відхилено.

51. Як встановлено судами попередніх інстанцій та не спростовано скаржником, ОСОБА_1 сумлінно виконував умови кредитного договору та вчасно сплачував щомісячні платежі, до моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Боржника погасив всього кредиту у розмірі 28 513,09 доларів США, що становить 57,03% від суми виданого кредиту. Загальна площа квартири, яка перебуває у власності боржника становить 50,7 м.кв. Зважаючи на добросовісності дій ОСОБА_1 , надану достовірну інформацію щодо свого майнового стану (у матеріалах справи відсутні докази протилежного), ураховуючи загальну площу квартири, обтяженої іпотекою, розмір вимог забезпеченого кредитора, які підлягають погашенню, зменшується пропорційно до частини кредиту, погашеної боржником, відповідно до цього пункту 5 Перехідних і прикінцевих положень КУзПБ.

52. Отже, і цьому випадку суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, обґрунтовано зменшив забезпечені вимоги Банку у розмірі 701 344,26 грн пропорційно до частини кредиту, погашеної Боржником до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (тобто на 57,03%), які реструктуруються на 15 років під відсоткову ставку у розмірі українського індексу ставок за дванадцятимісячними депозитами фізичних осіб у гривні, збільшеного на 1 процентний пункт (тобто на 12%), з розрахунку, що розмір українського індексу ставок за дванадцятимісячними депозитами фізичних осіб у гривні станом на 27.09.2022 складає 11%; інша частина забезпечених вимог Банку (а саме штрафна санкція у розмірі 1 000,00 грн) підлягає прощенню (списанню) після повного виконання зобов`язань Боржником за реструктуризованим боргом.

53. При цьому, відповідно до положень статті 300 ГПК України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

54. Реструктуризація заборгованості фізичних осіб з урахуванням особливостей визначених пунктом 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ як один із засобів відновлення платоспроможності боржника та реструктуризації боргів в іноземній валюті за так званими "проблемними кредитами" у цьому разі не є винятком та також передбачає необхідність урахування під час її застосування щодо фізичної особи як інтересів боржника, який має право на пільгових умовах погасити наявну заборгованість перед кредитором за кредитом в іноземній валюті, що може бути реструктуризованою так і кредитора, який за цих умов втрачає нарахування по штрафних санкціях, водночас отримуючи можливість повернути задавнену заборгованість за кредитом.

55. Тому, правильними є висновки судів попередніх інстанцій про відповідність плану реструктуризації вимогам закону з урахуванням обставин цієї справи та затвердження плану реструктуризації боргів боржника фізичної особи ОСОБА_1 , припинення повноваження керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Опришка Олега Зіновійовича, продовження дії мораторію та про відмову у задоволенні заяви представника АТ "Кредобанк" про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника.

56. З огляду на викладене аргументи скаржника (пункти 14.1, 14.3 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими, а тому відхиляються Судом.

57. Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

58. Згідно статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

59. Відповідно до частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

60. Згідно статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

61. Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

62. При цьому, аргументи скаржника (пункт 14.2 постанови) фактично зводяться до намагання встановити нові обставини, здійснити переоцінку доказів та прохання надати нову оцінку доказам у справі, що в силу вимог статті 300 Господарського процесуального кодексу України виходить за межі повноважень Верховного Суду.

63. Щодо аргументів скаржника (пункт 14.4 постанови) колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначає наступне.

64. Відповідно до положень абзацу 7 пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства, визнані господарським судом вимоги забезпеченого кредитора погашаються боржником у розмірі ринкової вартості квартири або житлового будинку, що забезпечує вимоги такого кредитора, яка визначається оцінювачем, визначеним кредитором.

65. Також, останнім реченням вказаного абзацу пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що залишок заборгованості такого кредитора підлягає прощенню (списанню) в порядку, визначеному цим пунктом.

66. Тобто, під залишком заборгованості яка підлягає прощенню (списанню) в цьому випадку слід розуміти різницю між розміром визнаних судом вимог кредитора та ринковою вартістю заставного майна, у випадках, коли розмір визнаних кредиторських вимог такого кредитора у справі про неплатоспроможність є більшим за вартість заставного майна, що в повній мірі відповідає меті чинного законодавства щодо забезпечення окремих категорій боржників правом погасити наявну заборгованість перед кредитором за кредитом в іноземній валюті на пільгових умовах (пункт 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства).

67. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначає, що із аналізу положень абзацу 7 пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства убачається, що в процедурі неплатоспроможності фізичної особи, провадження за якою здійснюється із урахуванням особливостей встановлених пунктом 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства, погашаються виключно визнані господарським судом кредиторські вимоги забезпеченого кредитора, або, у випадку коли вартість заставного майна є меншою від суми визнаних кредиторських вимог такого кредитора у справі про неплатоспроможність, такі вимоги погашаються в розмірі вартості такого заставного майна.

68. При цьому, положення абзацу 7 пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства не передбачають випадків можливості погашення кредиторських вимог заставного кредитора у більшому розмірі, аніж визнано судом, у випадках якщо вартість нерухомого майна, що забезпечує вимоги такого кредитора перевищує затверджений судом розмір кредиторських вимог.

69. З огляду на викладене, погашення в такому випадку вимог кредитора у більшому розмірі, аніж визнано судом, суперечило б як принципу судового контрою у справах про неплатоспроможність (банкрутство), так і принципу юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду, якими у цьому випадку визнаються або не визнаються кредиторські вимоги.

70. Тому, аналогічне правове регулювання необхідно застосовувати судам і при затвердженні плану реструктуризації у випадках коли вартість заставного майна перевищує затверджений судом розмір кредиторських вимог, тобто при затвердженні плану реструктуризації у вказаній категорії справ, необхідно брати за основу саме розмір визнаних судом кредиторських вимог заставного кредитора.

71. Щодо аргументів скаржника (пункт 14.5 постанови) колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначає наступне.

72. Зазначаючи про відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування положень абзацу 9 пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства щодо того, який конкретно метод нарахування (ануїтетний, класичний) відсоткової ставки на реструктуризоване зобов`язання боржника має застосовуватися і як таке нарахування проводиться, скаржник не наводить аргументів, які б могли бути розглянуті Верховним Судом в межах повноважень, визначених статтею 300 ГПК України, щодо того, що судами попередніх інстанцій всупереч вимог закону застосовано той чи інший метод такого нарахування, або ж щодо того, що судами попередніх інстанцій проведено таке нарахування з порушенням вимог закону.

73. З огляду на викладене, аргументи скаржника (пункт 14.5 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими, а тому відхиляються Судом з огляду на те, що правові висновки суду, у тому числі касаційної інстанції, формулюються виходячи з конкретних обставин справи. Тобто, на відміну від повноважень законодавчої гілки влади, до повноважень суду не належить формулювання абстрактних правил поведінки для всіх життєвих ситуацій, які підпадають під дію певних норм права. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц.

74. Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

75. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, позиція суду касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

76. У справі, що розглядається, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

77. Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

78. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

79. Оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції та ухвала суду першої інстанції таким вимогам закону відповідають.

80. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

81. Вказані вимоги судами першої та апеляційної інстанцій при ухваленні оскаржуваних ухвали та постанови були дотримані.

82. Оскільки підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції та ухвали суду першої інстанції немає, то судовий збір за подачу касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 304, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Кредобанк" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.05.2024 та на ухвалу Господарського суду Львівської області від 18.12.2023 у справі № 914/2724/21 залишити без задоволення.

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.05.2024 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 18.12.2023 у справі № 914/2724/21 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. В. Білоус

Судді О. В. Васьковський

С. В. Жуков