ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.10.2024 Справа№914/2488/24

м.Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Кітаєвої С.Б., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Галпек», с. Колоденці Львівського району Львівської області

про забезпечення позову до його подання

особи, які можуть отримати статус учасника справи

Кам`янка-Бузька міська рада

Комунальне некомерційне підприємство "Кам`янка-Бузька центральна районна лікарня"

Без участі представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Галпек» (надалі - Заявник, ТОВ «Галпек») звернулось до Господарського суду Львівської області із заявою про забезпечення позову до його подання.

У вказаній заяві ТзОВ «Галпек» просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Кам`янка-Бузькій міській раді (; адреса: 80400, Львівська обл., Львівський р-н, м. Кам`янка-Бузька, вул. Шевченка, буд. 2) та Комунальному некомерційному підприємству «Кам`янка-Бузька центральна районна лікарня» (, адреса - 80400, Україна, Львівська область, м. Кам`янка- Бузька, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 29А) вчинення будь-яких дій щодо розпорядження чи відчуження майна, а саме частини нежитлового приміщення котельні комунального некомерційного підприємства «Кам`янка-Бузька центральна районна лікарня» площею 281,1 кв.м. за адресою: Львівська область, місто Кам`янка-Бузька, вулиця Героїв Небесної Сотні, 29А до вирішення справи по суті та ухвалення судового рішення.

Необхідність вжиття заходів до забезпечення позову заявник обґрунтовує наступним.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЛПЕК» (далі - «Товариство»), , 24.06.2011 зареєстровано як юридична особа, що підтверджується випискою із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до статуту Товариства від 24.06.2011 Товариство є юридичною особою, яка здійснює господарську діяльність за основним КВЕДом 35.30 Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, місцезнаходження Товариства: 80433, Львівський р-н, Львівська обл., с. Колоденці, вул. Львівська, буд. 5, кв. 4.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЛПЕК», (далі - «Товариство») до Господарського суду Львівської області впродовж 10-ти днів, на вимогу ч.3 ст.138 Господарського процесуального кодексу України, буде подана позовна заява про визнання Договору оренди частини приміщення, що належить до комунальної власності №64 від 01.09.2011 продовженим та зобов`язання Комунального некомерційного підприємства "Кам`янка-Бузька центральна районна лікарня" укласти додаткову угоду до Договору оренди майна між Кам`янка-Бузькою центральною районною лікарнею та ТОВ «ГАЛПЕК», про продовження строку дії договору до 01.04.2024, на умовах, визначених основним договором.

В обґрунтування позовних вимог, Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЛПЕК» зазначатиме, що вказане нежитлове приміщення, на теперішній час перебуває в користуванні позивача, у відповідності до умов Договору оренди майна №64 від 01.09.2011 та передано в суборенду Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕКО ГЕНЕРАЦІЯ ЗАХІД», , що підтверджується, зокрема, Договором суборенди нежитлового приміщення (частини котельні) від 28.12.2023 з дозволу Орендодавця для надання послуг з постачання теплової енергії у відповідності до укладеного між Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО ГЕНЕРАЦІЯ ЗАХІД» та Кам`янка-Бузькою Центральною районною лікарнею договору №ТЕ-24 від 10.01.2024, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО ГЕНЕРАЦІЯ ЗАХІД» зобов`язується надавати Кам`янка-Бузькій Центральній районній лікарні послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення відповідної якості та в обсязі, відповідно до теплового навантаження, а Кам`янка-Бузька Центральна районна лікарня зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, визначених цим Договором.

На теперішній час у вказаному нежитловому приміщенні, розташоване стаціонарне промислове обладнання котельні, яке перебуває у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО ГЕНЕРАЦІЯ ЗАХІД» та виконуються роботи по запуску та налаштуванню котельні до опалювального сезону 2024-2025 року.

Незважаючи на вказане, відповідач - Кам`янка-Бузька міська рада, в порушення умов Договору оренди майна №64, яке перебуває у комунальній власності, Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, Постанови КМУ від 27.05.2023 №634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану», прийняла рішення про проведення аукціону з передачі в оренду державного та комунального майна (англійський аукціон) ідентифікатор аукціону LLE001- UA204 ідентифікатор об`єкта RGL001-UA-487 ідентифікатор об`єкта 66f137add37229ad361f977f назва аукціону Оренда частини нежитлового приміщення котельні комунального некомерційного підприємства «Кам`янка-Бузька центральна районна лікарня», площею 281,1 кв.м. за адресою: Львівська область, місто Кам`янка-Бузька, вулиця Героїв Небесної Сотні, 29А , без урахування того, що вказане майно перебуває на умовах оренди та користування у ТОВ «ГАЛПЕК» та використовується Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО ГЕНЕРАЦІЯ ЗАХІД» з метою надання послуг з постачання теплової енергії. Враховуючи необхідність підготовки до опалювального сезону та здійснення господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО ГЕНЕРАЦІЯ ЗАХІД», щодо надання послуг постачання теплової енергії за бюджетним замовленням, проведення аукціону з метою передачі права користування вказаним майном, невідворотно призведе до зриву опалювального сезону 2024-2025 року.

За результатами вказаного аукціону, 30.09.2024 складено протокол про результати електронного аукціону №LLE001-UA-204 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО ГЕНЕРАЦІЯ ЗАХІД» визнано переможцем. Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО ГЕНЕРАЦІЯ ЗАХІД» вимушено було з метою захисту своїх прав прийняти участь у вказаному аукціоні та надати непосильну завищену орендну плату.

Проте, незважаючи на визнання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО ГЕНЕРАЦІЯ ЗАХІД» переможцем аукціону із запропонованою найвищою ціновою пропозицією, Кам`янка-Бузька міська рада без наявності на те законних підстав, скасувала результати вказаного аукціону і визнала його таким, що не відбувся. Після чого прийняла рішення про повторне проведення аукціону з передачі в оренду згаданого майна (англійський аукціон) ідентифікатор аукціону LLE001-UA-20241004- 80387 ідентифікатор об`єкта 66ffde62f501264776bc26a4 назва аукціону Оренда частини нежитлового приміщення котельні комунального некомерційного підприємства «Кам`янка-Бузька центральна районна лікарня», площею 281,1 кв.м. за адресою: Львівська область, місто Кам`янка-Бузька, вулиця Героїв Небесної Сотні, 29А .

Зважаючи на термін дії Договору оренди майна №64 від 01.09.2011 та умови його продовження, враховуючи, що станом на час оголошення аукціону, Позивач (орендар) продовжував користуватись вказаним приміщенням і використовував його виключно за цільовим призначенням, приймаючи до уваги, що орендар протягом всього періоду продовжує сплачувати орендну плату у відповідності до умов договору, вказаний договір оренди приміщення вважається продовженим строком до 01.04.2026, а відповідне майно, а саме частина нежитлового приміщення котельні комунального некомерційного підприємства «Кам`янка-Бузька центральна районна лікарня», не може бути відчужене Відповідачами, оскільки таке майно є предметом відповідного Договору оренди майна.

Окрім цього, Позивач є підприємством, яке здійснює господарську діяльність за основним КВЕДом 35.30 Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря. Такі послуги є соціально важливими за своєю сутністю та надаються соціально значимим бюджетним установам, а у відповідності до п.4 ч.2 ст.18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», такі можуть бути продовжені без проведення аукціону.

Також, відповідно до п.5 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, Постанови КМУ від 27.05.2023 №634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» - договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, крім випадку, коли балансоутримувач з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди повідомив орендодавцю та орендарю про непродовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону.

Договір оренди частини приміщення, що належить до комунальної власності №64 від 01.09.2011 був укладений без проведення аукціону, зберігав свою чинність в момент введення воєнного стану на території України, повідомлення Позивачу про непродовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» не надходило, відповідно, такий не може бути припинений впродовж дії воєнного стану на території України, а відповідне майно, а саме частина нежитлового приміщення котельні комунального некомерційного підприємства «Кам`янка-Бузька центральна районна лікарня», не може бути відчужене Відповідачами, оскільки таке майно є предметом Договору оренди майна №64 від 01.09.2011.

Враховуючи викладене, Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЛПЕК», вважає, що невжиття заходів забезпечення позову, щодо заборони вчинення певних дій, а саме заборона вчиняти Кам`янка-Бузькій міській раді та Комунальному некомерційному підприємству "Кам`янка-Бузька центральна районна лікарня" будь-які дії щодо розпорядження чи відчуження частини нежитлового приміщення котельні комунального некомерційного підприємства "Кам`янка-Бузька центральна районна лікарня" площею 281,1 кв.м. за адресою: Львівська обл., м. Кам`янка-Бузька, вул. Героїв Небесної Сотні,29 А в період дії Договору оренди майна №64 від 01.09.2011, призведе до зриву підготовки до опалювального сезону 2024-2025 року та своєчасного надання послуг постачання теплової енергії за державним замовленням Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО ГЕНЕРАЦІЯ ЗАХІД», а також призведе до необхідності демонтажу стаціонарного промислового обладнання котельні в період опалювального сезону та може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у випадку задоволення позовних вимог.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд виходив з наступного.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Близькі за змістом висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17, від 26.09.2019 у справі №904/1417/19 тощо.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) виключено; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Необхідно розрізняти види (способи) забезпечення позову, які можуть застосовуватись до позовів майнового характеру, а які - для забезпечення немайнових позовних вимог, тобто фактично заходи забезпечення позову можна поділити на майнові та немайнові. Майнові заходи забезпечення мають застосовуватись для забезпечення позовних вимог майнового характеру, тобто таких, де матеріальна позовна вимога виражена саме в грошовій формі в ціні позову в розумінні статті 163 ГПК України.

Метою застосування заходів забезпечення позову майнового характеру є обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача, на момент пред`явлення прозову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду.

Заходи забезпечення немайнового характеру спрямовані на покладення на відповідачів чи інших осіб обов`язку вчинити активні дії чи утриматись від їх вчинення, не пов`язаних з передачею грошових сум чи майна.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, заявник ТзОВ «Галпек» має намір впродовж 10 днів подати до Господарського суду Львівської області позовну заяву про визнання Договору оренди частини приміщення, що належить до комунальної власності №64 від 01.09.2011 продовженим та зобов`язання Комунального некомерційного підприємства "Кам`янка-Бузька центральна районна лікарня" укласти додаткову угоду до цього Договору. Отже заявник стверджує про намір подати позов з двома немайновими вимогами .

У постанові Верховного Суду від 24.05.2021 у справі № 910/3158/20 міститься висновок, що за змістом пункту 1 частини першої статті 137 ГПК України під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися коштами або майном, тому може застосуватися у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, коштів або про стягнення коштів. Сума арештованих коштів обмежується розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, належного до предмета спору (такого ж висновку дійшов Верховний Суду у постановах від 21.08.2020 у справі №904/2357/20, від 25.09.2020 у справі №925/77/20, від 20.09.2022 у справі №916/307/22, від 03.03.2023 у справі №907/269/22, від 04.04.2023 у справі №907/268/22, від 04.04.2023 у справі №915/577/22).

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову з заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору та як наслідок ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу (такий же висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21.08.2020 у справі №904/2357/20).

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 зазначено, що коли позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (такий же висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

Наявність між сторонами спору щодо продовження договору оренди частини приміщення, що належить до комунальної власності №64 від 01.09.2011 та зобов`язання укласти додаткову угоду до цього договору, як викладені щодо суті такого спору доводи, не є достатніми підставами для вжиття заходів забезпечення позову у розумінні ст. 136 ГПК України, оскільки питання наявності/відсутності порушеного права та, відповідно, наявності підстав для задоволення позову/відмови у задоволенні позову підлягає вирішенню судом під час розгляду справи по суті.

Зокрема, покладені в основу обґрунтування майбутніх позовних вимог доводи про порушення відповідачами права позивача на продовження договору оренди частини приміщення та укладення додаткової угоди до цього договору, що належить до комунальної власності №64 від 01.09.2011 під час вирішення питання про забезпечення позову не можуть братися до уваги, оскільки у такому разі презюмується безспірність вказаних обставин та відповідних вимог по суті спору.

Як вже зазначено, заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Кам`янка-Бузькій міській раді вчиняти будь-які дії щодо розпорядження чи відчуження нерухомого майна.

З цього приводу суд зазначає, що постановляючи ухвалу про заборону Кам`янка-Бузькій міській раді та Комунальному некомерційному підприємству "Кам`янка-Бузька центральна районна лікарня" вчиняти будь-які дії, суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти. Тому вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти будь-які дії є неприпустимим, оскільки може призвести до неоднозначного трактування рішення суду. Вимога заявника щодо заборони вчиняти будь-які дії щодо майна носить альтернативний характер, що є неприпустимим для судового рішення.

Суд зауважує, що заборона на відчуження нерухомого майна - перешкода у вільному розпорядженню майном.

Якщо на майно накладено заборону на його відчуження, то власник конкретного об`єкта нерухомого майна не може розпорядитися ним, оскільки не має одного з елементів права власності - розпорядження цим майном.

У постанові від 19.02.2021 у справі №643/12369/19 Верховний Суд вказав, що враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Також Верховний Суд звернув увагу, що заборона на розпорядження майном (арешт майна) і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном.

Поряд з цим, суд враховує, що такий захід забезпечення позову як заборона відповідачам вчинення будь-яких дій щодо розпорядження чи відчуження майна, а саме майна, яке є об`єктом оренди за договором №64 від 01.09.2011, не узгоджується з предметом позовних вимог, з якими має намір звернутися заявник, оскільки такі не стосуються безпосередньо повернення чи витребування майна на користь заявника, тобто не мають майнового характеру, за наявності яких суд міг би забезпечити позов.

Щодо посилання заявника на прийняття Кам`янка-Бузькою міською радою рішень про проведення аукціону з передачі в оренду державного та комунального майна, то суд вважає за доцільне зазначити, що станом на момент звернення із заявою про забезпечення позову доказів нечинності таких рішень чи доказів на підтвердження визнання незаконним та скасування аукціону заявник до заяви не долучає, і на такі обставини у заяві не посилається. Разом з тим, неправомірність таких рішень, як і законність/незаконність проведення аукціону, не буде предметом позову, з яким має намір звернутися заявник.

Слід також зауважити, що як встановлено судом з Автоматизованої системи діловодства спеціалізованого суду, 30.09.2024 судом зареєстровано позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛПЕК" до Кам`янка-Бузької міської ради, третя особа - ТзОВ «Еко Генерація Захід» про визнання незаконним та скасування аукціону з передачі в оренду державного та комунального майна (англійський аукціон) ідентифікатор аукціону LLE001- UA204 ідентифікатор об`єкта RGL001-UA-487 ідентифікатор об`єкта 66f137add37229ad361f977f назва аукціону Оренда частини нежитлового приміщення котельні комунального некомерційного підприємства "Кам`янка-Бузька центральна районна лікарня" площею 281,1 кв.м. за адресою: Львівська область, місто Кам`янка-Бузька, вулиця Героїв Небесної Сотні, 29А за посиланням: https://sales.tsbgalcontract.org.ua/PositionForm.aspx?code=LLE001-UA-204 та присвоєно номер судової справи 914/2402/24.

Ухвалою суду у справі № 914/2402/24 від 07.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, провадження відкрито та призначено підготовче засідання.

Ймовірно, що саме в зазначеній справі з`ясовуватимуться обставини, пов`язані з прийняттям Кам`янка-Бузькою міськоою радою рішень про проведення аукціону з передачі в оренду частини нежитлового приміщення котельні комунального некомерційного підприємства «Кам`янка-Бузька центральна районна лікарня», площею 281,1 кв.м. за адресою: Львівська область, місто Кам`янка-Бузька, вулиця Героїв Небесної Сотні, 29А та щодо законності проведення аукціону.

Підсумовуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що запропоновані заявником заходи забезпечення позову не відповідають вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу та не впливають на неможливість в майбутньому забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову з немайновими вимогами.

Отже, заявником не обґрунтовано та не доведено наявність підстав для застосування обраних заходів забезпечення позову, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ТзОВ «Галпек» про забезпечення позову.

Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1.Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Галпек» у задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви.

2.Ухвала набирає законної сили у порядку і строки передбачені статтею 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у порядку і строки визначені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Кітаєва С.Б.