СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
15 жовтня 2024 року м. Харків Справа № 922/238/24
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Тихий П.В., суддя Плахов О.В., суддя Терещенко О.І.
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Артем+, м. Харків
до Кооперативу гаражів "Харків", м. Харків
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.09.2024 у справі №922/238/23 апеляційну скаргу Кооператива автогаражів Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 01.04.2024 у справі № 922/238/24 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Харківської області від 01.04.2024 у справі №922/238/24 залишено без змін.
01.10.2024 витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду для розгляду справи №922/238/24 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Тихий П.В. (суддя-доповідач), суддя Плахов О.В., суддя Терещенко О.І.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 у справі №922/238/24 прийнято до провадження заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Артем+ адвоката І.О. Мизиненко про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. Ухвалено Кооперативу автогаражів Харків надати строк до 09.10.2024 для подання заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення. Ухвалено здійснювати розгляд заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю Артем+ адвоката І.О. Мизиненко у справі №922/238/24 у порядку письмового провадження без виклику учасників справи.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2024 у справі №922/238/24 витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/238/24.
11.10.2024 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/238/24.
Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Артем+ адвоката І.О. Мизиненко та додані до неї документи, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про її задоволення з огляду на таке.
Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
За приписами статті 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. (стаття 16 ГПК України).
Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в три етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України ); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу (статті 126, 129 ГПК України); 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом, у відповідності до вимог статті 16 ГПК України.
Частинами 1-4 статті 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 8 статті 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що в якості доказів понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги відповідачем надано до суду:
- Копія договору про надання правничої допомоги від 30.11.2023р.;
- Копія додаткової угоди №1 від 29.07.2024 до договору про надання правничої допомоги від 30.11.2023р.;
- Копія акту №2 приймання-передачі наданих послуг від 26.09.2024р. згідно Договору про надання правничої допомоги від 30.11.2023р.;
- Розрахунок витрат на професійну правничу допомогу;
- Копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю;
Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Приписи статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" унормовують, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Аналіз наведеного свідчить, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.
За змістом пункту 1 частини другої статті 126 України, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Так, при дослідженні матеріалів справи встановлено, що 30.11.2023 р. між позивачем та адвокатом Мизиненко І.О., що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС № 6723/10 від 14.06.2018, укладено Договір про надання правничої допомоги.
Відповідно до п.4.1. Договору про надання правничої допомоги від 30.112023 р. сторони погодили, що за надання правової допомоги позивач сплачує адвокату гонорар, розмір якого визначається за згодою сторін та становить вартість правової допомоги у розмірі 5700,00 грн., яка повинна бути сплачена клієнтом протягом 5 (п`яти) днів з моменту набрання законної сили рішення у справі за позовом ТОВ «АРТЕМ+» до КА «ХАРКІВ».
29.07.2024 сторони підписали додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 30.11.2023, якою внесли зміни до Договору про падання правничої допомоги від 30.11.2023р. та доповнити пункт 4.1. новим абзацом, виклавши його у наступній редакції:
«За надання правової (правничої) допомоги під час розгляду апеляційної скарги Кооператива Автогаражів «ХАРКІВ» па рішення Господарського суду Харківської області від 01.04.2024 у справі №922/238/24 Клієнт сплачує Адвокату гонорар, розмір якого визначається за згодою Сторін та становить вартість правової допомоги у розмірі 8000,00 (вісім тисяч) грн. 00 коп., яка повинна бути сплачена Клієнтом протягом 10 (десяти) днів з підписання акту приймання - передачі наданих послуг».
Відповідно до акту приймання передачі наданих послуг №2 від 26.09.2024 за Договором про надання правничої допомоги, адвокат надала, а відповідач прийняв надані адвокатом послуги, загальною вартістю наданої правової допомоги у розмірі 8000,00 грн., яка повинна бути сплачена позивачем у строк передбачений п. 4.1. Договору. Позивач претензій до Адвоката не має.
Також, позивачем надано в підтвердження понесених витрат на правничу допомогу розрахунком витрат на професійну правничу допомогу від 30.09.2024 р.
Таким чином, сторони узгодили перелік послуг з надання правової допомоги, обсяг повноважень адвоката щодо представництва інтересів клієнта, умови розрахунків, а також строк виконання зобов`язань за договором про надання правової допомоги.
Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 по справі №922/1964/21 зробила висновок, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
З матеріалів справи вбачається, що актом приймання-передачі послуг №2 від 26.09.2024 сторони підтвердили належне надання послуг за договором про надання правничої допомоги від 30.11.2023, а саме:
- Зустріч, консультація щодо захисту прав Клієнта, узгодження правової позиції відносно апеляційної скарги Кооперативи автогаражів "Харків" (код ЄДРГ10У 22645756) на рішення Господарського суду Харківської області від 01.04.2024 у справі №922/238/24 1 година;
- Вивчення Адвокатом апеляційної скарги Кооперативи автогаражів "Харків" (код СДРГ10У 22645756) па рішення Господарського суду Харківської області від 01.04.2024 у справі №922/238/24 1 година.
- Складання Адвокатом заперечення проти відкриття апеляційного провадження у справі №922/238/24 2 години.
Загальна вартість наданої правової (правничої) допомоги складає 8000.00 (вісім тисяч) грн., яка повинна бути сплачена Клієнтом у строк передбачений абзацом 2 пункту 4.1. Договору.
У Акті №2 зазначено, що Клієнт претензій до Адвоката не має.
Приймаючи до уваги вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що згідно з вимогами статті 74 ГПК України надані відповідачем докази є достатніми, які підтверджують факт надання професійної правничої допомоги та розмір понесених відповідачем витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції під час розгляду справи №922/238/24.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 сформувала правовий висновок щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат та зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України.
Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, де, між іншим, вказано на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Судова колегія, вважає заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції, та час, витрачений адвокатом та зазначений ним на підтвердження понесення таких витрат обґрунтованим та розумним.
Кооператив автогаражів "Харків" не надав заперечень проти заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю Артем+.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткової постанови у справі №922/238/24 в порядку статті 244 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 126, 129, 221, 244, 282 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 287-289 ГПК України.
Головуючий суддя П.В. Тихий
Суддя О.В. Плахов
Суддя О.І. Терещенко