РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.10.2024Справа № 910/8479/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., за участю секретаря судового засідання Шадури М.Ю., розглянув в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Енерго Трейд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НК Енергогруп"

про стягнення 4 228 648,87 грн.

Представники учасників:

позивача - Вознюк Д.В.

відповідача - не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Енерго Трейд" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НК Енергогруп" про стягнення 4 228 648,87 грн., у тому числі 2 019 784,40 грн. основного боргу, 260 594,47 грн. пені, 157 578,70 грн. трьох процентів річних, 793 027,87 грн. інфляційних втрат та 997 663,43 грн. курсової різниці.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань з оплати отриманого товару відповідно до договору поставки нафтопродуктів № 0108-4 СН від 01.08.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, встановлено строки надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Ухвалу про відкриття провадження у даній справі направлено відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцезнаходженням відповідно до інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Виходячи зі змісту статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, суд дійшов висновку, що відповідач повідомлений про судовий розгляд спору належним чином. Крім того, відповідач мав можливість ознайомитись з ухвалою суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідачем відзив суду не надано та позовні вимоги не заперечено. Відповідно до частини дев`ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними матеріалами.

Позивачем 18.07.2024 долучено до матеріалів справи копію підписаного сторонами акту звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2021.

Позивачем 25.07.2024 заявлено клопотання про заміну найменування позивача, яке судом задоволено.

Протокольною ухвалою від 10.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено дату судового розгляду.

У судовому засіданні 08.10.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі укладено 01.08.2019 договір поставки нафтопродуктів № 0108-4 СН, за умовами якого позивач зобов`язався передавати у власність відповідача в узгодженій кількості та асортименті нафтопродукти, а відповідач - оплачувати їх повну вартість.

Пунктом 9.1 сторонами договору № 0108-4 СН від 01.08.2019 узгоджено строк дії договору та порядок його пролонгації на наступний рік.

За умовами пунктів 5.1-5.7 договору № 0108-4 СН від 01.08.2019 вартість продукції узгоджується додатками до договору або рахунками-фактурами та документами, що підтверджують поставку, без підписання додатків. При здійснення поставки на умовах відстрочення платежу відповідач сплачує вартість товару з урахуванням курсу гривні до долара США.

Протягом липні 2021 року - січня 2022 року позивачем поставлено відповідачу нафтопродукти загальною вартістю 2 684 580,90 грн., що підтверджується відповідними копіями підписаних сторонами видаткових накладний.

В свою чергу, відповідач здійснив розрахунок частково, що мало наслідком утворення простроченої заборгованості у розмірі 2 019 784,40 грн.

Факт існування простроченого боргу у визначеному позивачем розмірі відповідачем не заперечено.

В момент отримання товару у відповідача виникло господарське зобов`язання у розумінні частини першої статті 174 Господарського кодексу України з оплати його вартості.

Відповідно до частин першої та другої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити повну ціну переданого товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Укладеними сторонами у справі додатковими угодами №21/0015 від 15.07.2021, №21/0016 від 09.08.2021, №21/0017 від 12.08.2021, №21/0018 від 12.08.2021, №21/0019 від 05.10.2021, №21/0020 від 22.12.2021, №21/0007 від 28.12.2021, №22/0002 від 20.01.2022 до договору № 0108-4 СН від 01.08.2019 встановлено обов`язок відповідача сплатити вартість товару протягом 14 днів з моменту його відвантаження та встановлено розмір пені (подвійна облікова ставка) у випадку прострочення оплати.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 216 та частиною другою статті 217 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або Законом.

Встановлення судом факту існування простроченого зобов`язання відповідача з оплати отриманого за договором товару зумовлює задоволення позовної вимоги про стягнення 2 019 784,40 грн. основного богу.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

З урахуванням пунктів 6 додаткових угод №21/0015 від 15.07.2021, №21/0016 від 09.08.2021, №21/0017 від 12.08.2021, №21/0018 від 12.08.2021, №21/0019 від 05.10.2021, №21/0020 від 22.12.2021, №21/0007 від 28.12.2021, №22/0002 від 20.01.2022 до договору № 0108-4 СН від 01.08.2019 суд задовольняє вимогу про стягнення 260 594,47 грн. пені.

За позитивно-правовими приписами частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Право на отримання трьох процентів річних та інфляційних втрат виникає у кредитора у момент прострочення виконання боржником.

Відповідно, суд задовольняє вимогу про стягнення з відповідача 157 578,70 грн. трьох процентів річних.

У той же час, суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення інфляційних втрат, оскільки у даному випадку сторонами у справі погоджено, що розмір грошового зобов`язання з оплати вартості товару знаходиться у залежності від курсу гривні до долара США. Відповідно, нарахування інфляційних втрат за національними індексами не може бути застосованим до валюти США.

Крім того, позивачем заявлено у даному випадку вимогу про стягнення втрат від знецінення гривні у встановленому пунктами 5.1-5.7 договору № 0108-4 СН від 01.08.2019 порядку.

Відмовляючи у задоволенні вимоги про стягнення компенсаційних втрат від знецінення гривні, суд задовольняє вимогу про стягнення з відповідача передбаченої умовами укладеного сторонами у справі договору курсової різниці у розмірі 997 663,43 грн.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НК Енергогруп" (02002, місто Київ, вулиця Євгена Сверстюка 2А; ідентифікаційний код 39187845) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Енерго Трейд" (01015, місто Київ, вулиця Старонаводницька 13, корпус Б, офіс 33; ідентифікаційний код 38489035) 2 019 784,40 грн. основного богу; 260 594,47 грн. пені; 157 578,70 грн. трьох процентів річних; 997 663,43 грн. витрат від знецінення грошової одиниці та 51 534,31 грн. витрат зі сплати судового збору.

3. В іншому - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення - 15.10.2024

Суддя Т.Ю.Кирилюк