ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"15" жовтня 2024 р. Справа№ 910/19573/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Суліма В.В.

розглянувши апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2024, повний текст рішення складено 27.09.2024

у справі № 910/19573/21 (суддя Морозов С.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта банк"

до 1. Кабінету Міністрів України

2. Міністерства фінансів України

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Національний банк України

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державна іпотечна установа

третя особа-4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Міністерство економіки України

третя особа-5, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Приватне акціонерне товариство "Українська фінансова житлова компанія" про стягнення номінальної вартості облігацій

ВСТАНОВИВ:

29.11.2021 до Господарського суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство "Дельта банк" (позивач) із позовною заявою про стягнення з Кабінету Міністрів України (відповідач) як гаранта за Державною гарантією від 26.12.2013 №15010-03/128, виданою відповідачем, на користь позивача заборгованість Державної іпотечної установи по оплаті:

- номінальної вартості облігацій серії "А3", ISIN UA в кількості 4565 шт, емітентом яких є Державна іпотечна установа, в сумі 456 500 000,00 грн;

- номінальної вартості облігацій серії "В3", ISIN UA в кількості 536 шт, емітентом яких є Державна іпотечна установа, в сумі 53 600 000,00 грн;

- номінальної вартості облігацій серії "С3", ISIN UA в кількості 2700 шт, емітентом яких є Державна іпотечна установа, в сумі 270 000 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч порядку та умовам, визначеним проспектом емісії облігацій, її емітентом - Державною іпотечною установою не були виконані зобов`язання щодо сплати номінальної вартості облігацій, у зв`язку з чим, з метою задоволення своїх вимог позивач звернувся до особи, яка надала державну гарантію у забезпечення виконання зобов`язань емітента в частині сплати номінальної вартості облігацій, однак виплата відповідачем здійснена так і не була.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.09.2024 у справі № 910/19573/21 позов задоволено повністю. Стягнуто з Кабінету Міністрів України як гаранта за Державною гарантією від 26.12.2013 №15010-03/128, виданої Кабінетом Міністрів України в особі Міністерства фінансів України на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість Державної іпотечної установи по оплаті:

- номінальної вартості облігацій серії «А3», ISIN UA400178438 в кількості 4565 штук, емітентом яких є Державна іпотечна установа (ідентифікаційний код 33304730, адреса: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 34, офіс 201), в сумі 456 500 000,00 грн (чотириста п`ятдесят шість мільйонів п`ятсот тисяч гривень 00 копійок);

- номінальної вартості облігацій серії «В3», ISIN UA400178446 в кількості 536 штук, емітентом яких є Державна іпотечна установа (ідентифікаційний код 33304730, адреса: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 34, офіс 201), в сумі 53 600 000,00 грн (п`ятдесят три мільйона шістсот тисяч гривень 00 копійок);

- номінальної вартості облігацій серії «С3», ISIN UA400178453 в кількості 2700 штук, емітентом яких є Державна іпотечна установа (ідентифікаційний код 33304730, адреса: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 34, офіс 201), в сумі 270 000 000,00 грн (двісті сімдесят мільйонів гривень 00 копійок).

Стягнути солідарно з Кабінету Міністрів України та Міністерства фінансів України на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» суму судового збору в розмірі 794 500,00 грн.

Не погоджуючись із рішенням Господарського суду міста Києва від 17.09.2024 у справі № 910/19573/21, Кабінет Міністрів України звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу та відкрити апеляційне провадження у справі; скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2024 у справі № 910/19573/21 про задоволення позову ПАТ «Дельта Банк» про стягнення номінальної вартості облігацій відмовити повністю; стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на користь Міністерства юстиції України, як органу який відповідно до закону забезпечує представництво/самопредставництво інтересів Уряду України в судах та яким було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 191 750,00 грн; розгляд справи здійснювати за обов`язкової участі особи, яка забезпечує само представництво інтересів Кабінету Міністрів України в судах.

Відповідно до автоматизованого розподілу справу № 910/19573/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Майданевич А.Г.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 14.10.2024, у зв`язку з перебуванням судді Майданевича А.Г., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно з протоколом повторного розподілу справи між суддями від 14.10.2024, для розгляду справи № 910/19573/21 визначено колегію суддів у складі: Гаврилюк О.М. - головуючий суддя, судді: Ткаченко Б.О., Сулім В.В.

15.10.2024 суддею Сулімом В.В. заявлено самовідвід від розгляду справи № 910/19753/21 з метою недопущення сумнівів в неупередженості, що можуть виникнути, у зв`язку з наявністю спірних взаємовідносин з позивачем (Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»), які ускладненні процедурою ліквідації банку.

Пунктом 5 частини 1 статті 35 ГПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 ГПК України визначено, що з підстав, зазначених у статях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язанні заявити самовідвід.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

В пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 у справі "Мироненко і Мартиненко проти України" (заява №4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

З численної практики Європейського суду з прав людини вбачається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи навіть тоді, коли у стороннього спостерігача лише могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Отже, при наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід.

Розглянувши подану заяву про самовідвід з підстав, зазначених вище, враховуючи приписи ст.ст. 35, 38 ГПК України, позиції Європейського Суду з прав людини, взявши до уваги Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року і розділ ІІ Кодексу Суддівської Етики, який затверджено ХІ з`їздом суддів України 22.02.2013, з метою уникнення обставин про упередженість при перегляді справи № 910/19753/21, забезпечення довіри до судової влади України, колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Враховуючи вищевикладене, матеріали справи № 910/19753/21 підлягають передачі на повторний автоматизований розподіл для визначення складу суду відповідно до ст.32 ГПК України.

За таких обставин, керуючись ст. 32, 35, 38, 39, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву про самовідвід судді Суліма В.В. у розгляді апеляційної скарги Кабінету Міністрів України на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2024 у справі № 910/19753/21 задовольнити.

2. Справу № 910/19753/21 передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суддів відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді Б.О. Ткаченко

В.В. Сулім