ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2024м. ДніпроСправа № 904/1158/24

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П. при секретарі судового засідання Скородумовій Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Укртелеком", 01601, м.Київ, бул.Тараса Шевченко, буд.18, в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства "Укртелеком", 49600, м. Дніпро, вул.Херсонська, буд.26,

до відповідача-1: Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській, 49000, м. Дніпро , вул.Центральна, 6,

до відповідача-2: Акціонерного товариства "Укрпошта", 01001, м. Кив, вул.Хрещатик, 22,

про стягнення 15 757,39 грн.

Представники сторін:

від позивача: Кочеванова Марина Станіславівна, довіреність № 9244 від 09.01.2024р., свідоцтво адвоката № ЗП 002262 від 16.07.2019р. (адвокат)

від відповідача-1: Корольова Дар`я Володимирівна (самопредставництво)

від відповідача-2: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Укртелеком", м.Київ в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства "Укртелеком", м.Дніпро звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача-1: Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 26 247,47грн., стягнути з відповідача-2: Акціонерного товариства "Укрпошта" безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 18 748,19грн.

Позовні вимоги обґрунтуванні тим, що 29.10.2010 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України у Дніпропетровській області та Відкритим акціонерним товариством "Укртелеком", яке в подальшому змінило своє найменування на Акціонерне товариство "Укртелеком" укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-4199-ОД. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2023 у справі №904/5031/22 встановлено, що договір оренди нерухомого майна №12/02-4199-ОД від 29.10.2010 є припиненим з 29.08.2017. Після припинення дії договору оренди позивач продовжував користуватися орендованим майном по 30.11.2018 включно. У період з 29.08.2017 по 30.11.2018 сплатив на користь бюджету грошові кошти в сумі 26 247,47 грн та на користь балансоутримувача 18 748,19 грн. Оскільки строк дії договору закінчився, у відповідачів існує обов`язок повернути грошові кошти, як безпідставно отримані.

Ухвалою суду від 08.04.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

16.04.2024р. до суду від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач-1 зазначає, що сума, яка на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2023р. по справі № 904/5031/22 з метою добровільного відшкодування заборгованості з неустойки за спірний період - з 29.08.2017 по 30.11.2018 була сплачена позивачем 25.01.2024 в розмірі 37 343,84грн., була сплачена ним без урахування суми коштів, самовільно сплаченої за спірний період орендної плати.

26.04.2024р. від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву в якій зазначає, що позивачем пропущено позовну давність звернення до суду з вимогою про повернення з відповідача-2 безпідставно набутого майна. Відповідач-2 звертає увагу суду на те, що він за договором (п.1.1. договору) є балансоутримувачем, а не власником даного орендованого майна. Відповідач-2 вважає, що отримання балансоутримувачем орендної плати за спірний період з 29.08.2017 до 30.11.2018 є правомірним. Відповідач-2 довідався про те, що договір є припиненим з 29.08.2017 тільки з рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2023 по справі № 904/5031/22, коли отримав ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2024 про відкриття провадження у справі №904/1158/24. Під час розгляду господарським судом справи №904/5031/22 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (м. Дніпро) до Акціонерного товариства "Укртелеком" про стягнення неустойки за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-4199-ОД від 29.10.2010 у розмірі 57 806,20 грн, Акціонерне товариство "Укрпошта" не було залучено до провадження за вказаною справою.

Відповідач-2 не нараховував позивачу (орендарю за договором №12/02-4199-ОД від 29.10.2010) неустойку за несвоєчасне повернення майна за ч. 2 ст. 785 ЦК України, до суду про стягнення зазначеної неустойки не звертався. З рішення суду від 14.02.2023 у справі №904/5031/22 вбачається, що судом не встановлювалися обставини правомірності чи неправомірності сплати орендної плати у період з 29.08.2017 по 30.11.2018, тобто після припинення дії договору до дня повернення майна за Актом повернення з оренди, а АТ "Укртелеком" також не оспорювало у суді правомірність орендної плати у зазначений період.

Ухвалою суду від 22.07.2024р. здійснено перехід зі спрощеного позовного провадження на загальне та призначено підготовче засідання на 22.08.2024р. о 10:30год.

19.08.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про приєднання доказів до матеріалів справи.

20.08.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли додаткові пояснення в яких зазначає, що позовні вимоги позивача до АТ «Укрпошта» в сумі 18 748,19 грн були сформовані в результаті безпідставного перерахування на користь балансоутримувача коштів та враховуючи зупинення терміну позовної давності 02.04.2020, він не сплив щодо вимоги про повернення коштів. АТ «Укртелеком» було нараховано неустойку і орендну плату за один і той же період, в той час як одночасне їх нарахування не ґрунтуються на нормі закону з підстав недопущення згідно з положеннями статті 61 Конституції України подвійного притягнення особи до відповідальності у спірних правовідносинах.

20.08.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог в якій просить суд стягнути з відповідача-1: Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 1 334,19 грн., стягнути з відповідача-2: Акціонерного товариства "Укрпошта" безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 14 423,20 грн.

Ухвалою суду від 22.08.2024р. відкладено підготовче засідання по справі на 24.09.2024р. о 10:00год.

20.09.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача-2 надійшло клопотання, в якому просить суд здійснювати подальший розгляд справи без участі представника відповідача-2 та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 24.09.2024р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.10.2024 о 11:00год.

Представник відповідача-2 не з`явився про місце, день та час судового засідання був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2010 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України у Дніпропетровській області, правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (орендодавець) та Відкритим акціонерним товариством "Укртелеком", яке в подальшому змінило своє найменування на Акціонерне товариство "Укртелеком" (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-4199-ОД (а.с. 6-9) (далі договір).

За умовами пункту 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме нерухоме майно нежитлове приміщення (далі - майно), площею 49,9 кв. м, розміщене за адресою: Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, м. Верхівцеве, вул. Леніна, 91, на 1-му поверсі 1-поверхової будівлі, що перебуває на балансі Дніпропетровської дирекції УДППЗ "Укрпошта" (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 01.05.2010 і становить за незалежною оцінкою 48 612,00 грн.

Майно передається в оренду з метою розміщення та експлуатації обладнання електрозв`язку, без права надання послуг з доступу до Інтернет (п. 1.2 договору).

Орендар вступає у строкове користування державним майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами договору (у разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж 3 роки - не раніше дати державної реєстрації договору) та акта приймання-передачі майна (п. 2.1 договору).

29 жовтня 2010 року орендодавець передав орендарю у присутності балансоутримувача у строкове платне користування нежитлові вбудовані приміщення, площею 49,9кв.м., розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, м. Верхівцеве, вул. Леніна, 91 (а.с.10 на звороті).

Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.1995 №786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку), або за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) серпень 2010 року 607,59 грн. Орендна плата за перший місяць оренди жовтень 2010 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за вересень жовтень 2010 року (п.3.1 договору).

Відповідно до пунктів 3.3 3.5 договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. У разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування. Розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики її розрахунку, істотної зміни стану об`єкта оренди з незалежних від сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні:

- 70% до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки відкриті відділенням казначейства у розмірі 425,31 грн;

- 30% балансоутримувачу у розмірі 182,28 грн;

щомісяця не пізніше 15-го числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, встановлених кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж (п. 3.6 договору).

У разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно, закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла у повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу (п. 3.11 договору).

Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 29.10.2010 по 28.09.2013 включно (п.10.1 договору).

20 вересня 2011 року у зв`язку із зміною найменування орендаря згідно Закону України "Про акціонерні товариства" від 17.09.2008 № 514-УІ та його реквізитів, до договору оренди нерухомого майна від 29.10.2010 №12/02-4199-ОД, за адресою: Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, м. Верхівцеве, вул. Леніна, 91, площа оренди - 49,9 м.кв. були внесені зміни шляхом укладання відповідної додаткової угоди про внесення змін до договору оренди. Так, в преамбулі та розділі 12 договору ВАТ "Укртелеком" було змінено на Публічне акціонерне товариство "Укртелеком".

22 жовтня 2013 року відповідно до статті 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та на виконання наказу РВ ФДМУ по Дніпропетровській області від 09.08.2013 № 12/02-312-ПОД, між сторонами була укладена додаткова угода про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 29.10.2010 № 12/02-4199-ОД: пункти 3.1. та 3.6 розділу 3 договору викладено в наступній редакції: "Орендна плата....і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку серпень 2013р. 904,92 грн."; орендна плата перераховується; - 70% - до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки, відкриті відділеннями казначейства у розмірі - 633,44 грн., -30% - балансоутримувачу - у розмірі 271,48 грн.

Крім того, згідно вказаної додаткової угоди пункту 10.1. розділу 10 доповнено абзацом 2 та викладено в наступній редакції: "Цей договір є пролонгованим з 29.09.2013 по 28.08.2016 (включно)". Усі інші умови договору, не порушені даною угодою, залишаються без змін.

11 січня 2017 року між сторонами була укладена додаткова угода про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 29.10.2010 № 12/02-4199-ОД, відповідно до якої абзац другий пункту 10.1 розділу 10 викладено в наступній редакції: "Цей договір є пролонгованим з 29.08.2016 по 28.08.2017 (включно)".

Регіональне відділення по Дніпропетровській області листом №11-02-03074 від 26.05.20217 повідомило Дніпропетровську філію Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" повідомило про припинення дії договору оренди від 29.10.2010 №12/02-4199-ОД з 29.08.2017 та запропонувало повернути об`єкт оренди балансоутримувачу за актом приймання-передачі.

23 травня 2018 року Регіональним відділення Фонду Державного майна по Дніпропетровській області видано наказ № 12/02-131-ПО, відповідно до якого договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 29.10.2010 №12/02-4199-ОД, укладений між Регіональним відділенням та ПАТ "Укртелеком" є припиненим з 29.08.2017.

Державне майно, що було предметом договору оренди від 29.10.2010 №12/02-4199-ОД повернуто орендарем балансоутримувачу в особі Дніпропетровської дирекції ПАТ "Укрпошта" за актом повернення з оренди нежилого приміщення 30.11.2018 (а.с. 16).

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2023, яке залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.10.2023, у справі №904/5031/22 стягнуто з Акціонерного товариства "Укртелеком" на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях 57 806,20 грн. неустойки, 2 481,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішенням суду від 14.02.2023 у справі №904/5031/22 встановлено, що з урахуванням пункту 10.1 договору (в редакції додаткової угоди від 11.01.2017), статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-4199-ОД від 29.10.2010 є припиненим з 29.08.2017.

Зі змісту цього рішення вбачається, що суд прийшов до висновку, що неповернення об`єкта оренди за договором у період після закінчення строку дії договору, а саме: у спірний період з 29.08.2017 до 30.11.2018 відбулося виключно з вини самого орендаря (відповідача), а тому існують усі правові підстави для застосування до відповідача відповідно до частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України неустойки, розрахованої за безпідставне користування спірним об`єктом оренди після закінчення строку дії договору.

Заявлена позивачем до стягнення в порядку частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України неустойка становить 57 806,20 грн та розрахована за період з 29.08.2017 до 30.11.2018.

Вирішуючи питання щодо правомірності позовних вимог про стягнення неустойки у сумі 57 806,20 грн, суд взяв до уваги те, що після спливу строку дії договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду). Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що користування майном після припинення договору є таким, що здійснюється не відповідно до його умов - неправомірне користування майном, у зв`язку з чим орендна плата за користування майном за умовами договору, що припинився (у разі закінчення строку, на який його було укладено тощо) не нараховується.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України).

Факти, установлені у прийнятих раніше судових рішеннях, мають для суду преюдиціальний характер. Преюдиціальність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі, для суду при розгляді інших справ (постанова КГС ВС від 26.11.2019 по справі №922/643/19).

З огляду на положення ч. 4 ст. 75 господарського процесуального кодексу України постанова Центрального апеляційного господарського суду від 30.10.2023 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2023 у справі №904/5031/22 носять преюдиційний характер для даної справи, відповідно факти встановлені в судових рішеннях обох інстанцій справі №904/5031/22 не підлягають доказуванню в даній справі.

У відзиві на позовну заяву Відповідач-1 підтвердив, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2023 року у справі № 904/5031/22 було Позивачем виконано повністю шляхом:

- перерахування грошових коштів платіжним дорученням № 1238 від 25.01.2024 на суму 37 343, 84 грн.;

- заліку в рахунок оплати неустойки орендної плати в сумі 20462,36 грн., сплаченої Позивачем на рахунок Відповідача-1 за період користування після закінчення договору з 29.08.2017 по 30.11.2018 платіжними дорученнями № 10017 від 11.10.2017, 12615 від 11.10.2017, № 13279 від 25.10.2017, 16331 від 04.12.2017, 188 від 03.01.2018, 1727 від 29.01.2018, 4692 від 14.03.2018, 4694 від 14.03.2018, 10354 від 20.06.2018, 10353 від 20.06.2018, 14092 від 20.08.2018, 14493 від 27.08.2018, 16887 від 01.10.2018, 16890 від 01.10.2018, 19283 від 07.11.2018, 22348 від 22.12.2018, 937 від 21.01.2019.

Судом перевірено та встановлено, що суми, які були заліковано в рахунок оплати неустойки по справі № 904/5031/22 не входять до позовних вимог Позивача, які є предметом судового розгляду в межах справи № 904/1158/24.

Позивач зазначає, що у період з 29.08.2017 по 30.11.2018 користувався приміщенням та сплачував орендну плату (орендодавцю та балансоутримувачу) на підставі п. 3.6 договору оренди, оскільки вважав, що договір оренди був пролонгований.

Так АТ "Укртелеком" відповідно до умов договору оренди, сплатив Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях орендну плату в сумі 1 334,19 грн та АТ "Укрпошта" орендну плату в сумі 14 423,20 грн.

На підтвердження зазначено надано платіжні доручення:

отримувач УДКСУ у Кіровському районі м. Дніпропетровська:

- №6808 від 23.04.2018 на суму 1 334,19 грн, призначення платежу: №12/02-4199-ОД від 21.02.2011, 70% оренди за 02.2018;

отримувач ДД ПАТ "Укрпошта":

- №12616 від 11.10.2017 на суму 884,58 грн, призначення платежу: 30% за оренду прим. за 08.2017 зг. дог 12/02-4199-ОД від 29.10.2010, зг. рах 3006 від 31.08.2017 (у розмірі 57,55 грн);

- №13278 від 25.10.2017 на суму 902,27 грн, призначення платежу: 30% за оренду прим. за 09.2017 зг. дог 12/02-4199-ОД від 29.10.2010, зг. рах 3303 від 30.09.2017;

- №16332 від 04.12.2017 на суму 913,10 грн, призначення платежу: 30% за оренду прим. за 10.2017 зг. дог 12/02-4199-ОД від 29.10.2010, зг. рах 3608 від 31.10.2017;

- №187 від 03.01.2018 на суму 921,32 грн, призначення платежу: 30% за оренду прим. за 11.2017 зг. дог 12/02-4199-ОД від 29.10.2010, зг. рах 3893 від 31.11.2017;

- №1728 від 29.01.2018 на суму 930,50 грн, призначення платежу: 30% за оренду прим. за 12.2017 зг. дог 12/02-4199-ОД від 29.10.2010, зг. рах 4386 від 31.12.2017;

- №4691 від 14.03.2018 на суму 944,49 грн, призначення платежу: 30% за оренду прим. за січень 2018р. зг. дог 12/02-4199-ОД від 29.10.2010, зг. рах 301 від 31.01.2018;

- №6807 від 23.04.2018 на суму 952,99 грн, призначення платежу: 30% за оренду прим. за лютий 2018р. зг. дог 12/02-4199-ОД від 29.10.2010, зг. рах 644 від 28.02.2018;

- №10351 від 20.06.2018 на суму 963,48 грн, призначення платежу: 30% за оренду прим. за березень 2018р. зг. дог 12/02-4199-ОД від 29.10.2010, зг. рах 1086 від 30.03.2018;

- №10352 від 20.06.2018 на суму 971,18 грн, призначення платежу: 30% за оренду прим. за квітень 2018р. зг. дог 12/02-4199-ОД від 29.10.2010, зг. рах 1482 від 30.04.2018;

- №14492 від 27.08.2018 на суму 971,18 грн, призначення платежу: 30% за оренду прим. за 05/2018 зг. дог 12/02-4199-ОД від 29.10.2010, зг. рах 2151 від 31.05.2017;

- №14093 від 20.08.2018 на суму 971,18 грн, призначення платежу: 30% за оренду прим. за 06/2018 зг. дог 12/02-4199-ОД від 29.10.2010, зг. рах 2631 від 30.06.2017;

- №16886 від 01.10.2018 на суму 964,38 грн, призначення платежу: 30% за оренду прим. за липень 2018р. зг. дог 12/02-4199-ОД від 29.10.2010, зг. рах 3087 від 31.07.2018;

- №16889 від 01.10.2018 на суму 964,38 грн, призначення платежу: 30% за оренду прим. за серпень 2018р. зг. дог 12/02-4199-ОД від 29.10.2010, зг. рах 3361 від 31.08.2018;

- №19282 від 07.11.2018 на суму 982,71 грн, призначення платежу: 30% за оренду прим. за вересень 2018р. зг. дог 12/02-4199-ОД від 29.10.2010, зг. рах 4034 від 30.09.2018;

- №22347 від 22.12.2018 на суму 999,42 грн, призначення платежу: 30% за оренду прим. за жовтень 2018р. зг. дог 12/02-4199-ОД від 29.10.2010, зг. рах 4450 від 31.10.2018;

- №936 від 21.01.2019 на суму 1 013,40 грн, призначення платежу: 30% за оренду прим. за листопад 2018р. зг. дог 12/02-4199-ОД від 29.10.2010, зг. рах 5927 від 30.11.2018.

Закон України "Про платіжні послуги" (далі Закон України №1591-ІХ) визначає поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлює виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлює права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, визначає загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України №1591-ІХ безготівкові розрахунки - перерахування коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів, а також перерахування надавачами платіжних послуг коштів, внесених платниками готівкою, на рахунки отримувачів (п. 3); дистанційна платіжна операція - платіжна операція, що здійснюється із застосуванням засобів дистанційної комунікації (п. 8); ініціатор - особа, яка на законних підставах ініціює платіжну операцію шляхом формування та/або подання відповідної платіжної інструкції, у тому числі із застосуванням платіжного інструменту. До ініціаторів належать платник, отримувач, стягувач, обтяжувач (п. 21); отримувач - особа, на рахунок якої зараховується сума платіжної операції або яка отримує суму платіжної операції в готівковій формі (п. 52); платіжна інструкція - розпорядження ініціатора надавачу платіжних послуг щодо виконання платіжної операції (п. 54); платіжна операція - будь-яке внесення, переказ або зняття коштів незалежно від правовідносин між платником і отримувачем, які є підставою для цього (п. 57); платник - особа, з рахунку якої ініціюється платіжна операція на підставі платіжної інструкції або яка ініціює платіжну операцію шляхом подання/формування платіжної інструкції разом з відповідною сумою готівкових коштів (п. 68).

Частиною 2 ст. 87 Закону України №1591-ІХ визначено, що платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним у платіжній інструкції, суті платіжної операції.

Таким чином, у розумінні наведених норм визначення призначення платежу належить виключно платнику. Суд також не вправі змінювати призначення платежу.

При розгляді цієї справи судом встановлено, що АТ "Укртелеком" було сплачено орендну плату за період після дати припинення договору оренди - 28.08.2017, проте з 29.08.2017 у орендаря були відсутні правові підстави сплачувати орендну плату за договором, а у орендодавця та балансоутримувача - правові підстави (діючий договір) для її отримання.

Також, судом встановлено, що при здійсненні розрахунку неустойки на підставі ст. 785 Цивільного кодексу України у справі №904/5031/22 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях не враховано сплачені відповідачем кошти за весь час користування нерухомим майном після закінчення строку дії договору оренди. Отже, сплачена орендна плата за період з 29.08.2017 по 30.11.2018 (враховуючи припинення дії договору оренди з 29.08.2017) не зарахована в рахунок сплати, передбаченої ст. 785 ЦК України неустойки.

Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За приписами ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 2, 3 ст.1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Загальна умова частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18.

Щодо терміну позовної давності суд прийшов до висновку, що його Позивачем не пропущено.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу (із змінами, далі ЦКУ) позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальний строк позовної давності становить три роки (ст. 257 ЦКУ).

Приписами п.12 Розділу XIII «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України (в редакції зі змінами, введеними Законом України № 540-IX від 30.03.2020 з 02.04.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. N 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 р. N 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та від 22 липня 2020 р. N 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2"(ст.1) установлено з 12 березня 2020 р. до 18 грудня 2020 р. на всій території України карантин.

Згідно з ст.1 Постанови КМУ від 9 грудня 2020 р. N 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 30 червня 2023 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого вище переліченими Постановами КМУ.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стані з 05 години 30 хвилин. 07.08.2024 згідно Закону про затвердження Указу Президента України «Про продовження воєнного стану в Україні» № 3891-IX від 23.07.2024 воєнний стан продовжено до 09.11.2024.

Строк, визначений ст. 257 Цивільного кодексу України, продовжується на строк дії в Україні воєнного, надзвичайного стану відповідно до п. 19 розд. «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України.

Враховуючи зупинення строку позовної давності з 02.04.2020, можливо дійти висновку що строк не сплив щодо вимог про повернення безпідставно отриманих коштів Відповідачем-1 та Відповідачем-2, перерахування яких підтверджено Позивачем доданими до позовної заяви та переліченими у заяві про зменшення позовних вимог позивача платіжними дорученнями.

Стосовно твердження АТ «Укрпошта», що оскільки у Відповідача-2 була відсутня інформація про припинення Договору оренди нерухомого майна, нарахування орендної плати з 29.08.2017 є правомірним, суд зазначає наступне.

Рішенням суду від 14.02.2023 у справі № 904/5031/22 встановлено, що договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-4199-ОД від 29 жовтня 2010 року, є припиненим з 29.08.2017, отже він є припиненим як для орендодавця, так і балансоутримувача. Відповідно правові підстави для нарахування орендної плати Позивачу з 29.08.2017 по 30.11.2018 у Відповідача-2 були відсутні.

Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-4199-ОД від 29 жовтня 2010 року є договором з виконанням третій особі, яким передбачено обов`язок ПАТ «Укртелеком» сплачувати 30 % орендної плати на користь балансоутримувача державного майна АТ «Укрпошта». Умовами договору не надано права балансоутримувачу вимагати від орендаря сплати неустойки за несвоєчасне повернення майна з користування. На підставі викладеного, обставини не залучення Відповідача-2 в якості третьої особи до розгляду справи № 904/5031/22, не лишає Позивача права звернутися до суду за його захистом з вимогою про повернення безпідставно отриманих АТ «Укрпошта» коштів у позадоговірний період.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на вищенаведене, у зв`язку з припиненням договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-4199-ОД від 29.10.2010 з 29.08.2017, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість вимог позивача про примусове стягнення з відповідача-1 1 334,19 грн та з відповідача-2 14 423,20 грн, сплачених позивачем після припинення договору, як безпідставно набутих.

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією №1669 від 12.02.2024 .

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається пропорційно до розміру задоволених вимог на відповідача 1 у сумі 256,38 грн, на відповідача 2 у сумі 2 771,62 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" до відповідача-1: Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській, до відповідача-2: Акціонерного товариства "Укрпошта" про стягнення 15 757,39 грн. задовольнити.

Стягнути з Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській (ідентифікаційний код 42767945; вул. Центральна, 6, м. Дніпро, 49000) на користь Акціонерного товариства "Укртелеком" (ідентифікаційний код 21560766; бул. Тараса Шевченко, буд. 18, м. Київ, 01601) в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" (ідентифікаційний код 25543196; вул. Херсонська, буд. 26, м. Дніпро, 49600) безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 1 334,19 грн. та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 256,38 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства "Укрпошта" (ідентифікаційний код 21560045; вул. Хрещатик, 22, м. Київ, 01001) на користь Акціонерного товариства "Укртелеком" (ідентифікаційний код 21560766; бул. Тараса Шевченко, буд. 18, м. Київ, 01601) в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" (ідентифікаційний код 25543196; вул. Херсонська, буд. 26, м. Дніпро, 49600) безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 14 423,20 грн. та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 771,62 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 10.10.2024

Суддя С.П. Панна