ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/5397/13 (922/1284/24)

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Усатий В.О.

судді: Кононова О.В. , Міньковський С.В.

без повідомлення (виклику) учасників справи розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВАТОР" (29018, Хмельницька область, м.Хмельницький, вул.Тернопільська,17, )
до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (61023, м.Харків, вул.Сумська 134, )
про стягнення коштів в межах справи № 922/5397/13 про банкрутство Харківського державного авіаційного виробничого підприємства

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Новатор" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, в якій просить суд стягнути основну суму заборгованості по Договору №067/108 від 17.08.2021 в розмірі 3 036 439,40 грн., суму пені 2 257 217,64 грн., нарахованих відсотків 185 469,50 грн. та суму інфляційних втрат 842 674,33 грн., основну суму заборгованості по Договору №067/208 від 23.08.2022 в розмірі 5 557 235,12 грн., суму пені 2 486 997,74 грн., нарахованих відсотків 145 427,89 грн., та суму інфляційних втрат 223 323,20 грн та судовий збір у розмірі 117 878,28 грн.

Разом із позовною заявою від ТОВ "Новатор", надійшло клопотання в якому останній просить суд відстрочити сплату судового збору за подання позовної заяви про стягнення коштів строком на один місяць.

У провадженні Господарського суду Харківської області перебуває справа про банкрутство Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, яка розглядається колегією суддів: головуючий суддя Усатий В.О., судді Аюпова Р.М., Міньковський С.В.

Відповідно до ч. 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду позовна заява в межах справи про банкрутство (вхідний номер 1284/24 від 16.04.2024) передана на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Усатий В.О., судді Аюпова Р.М., Міньковський С.В.

Ухвалою суду від 22 квітня 2024 відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ "Новатор" про відстрочення сплати судового збору. Залишено без руху позовну заяву (вхідний номер 1284/24 від 16.04.2024). Надано позивача строк 10 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, а саме:

- визначити суб`єктний склад у даній справі з урахуванням положень Господарського процесуального кодексу України, зокрема визначити правовий статус - Усачова Олега Миколайовича.

- зазначити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету учасників справи;

- подання до суду документів на підтвердження сплати судового збору у сумі 117 878,28 грн.

Роз`яснено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статті 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

29.04.2024 до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Новатор" на виконання вимог ухвалу суду від 22 квітня 2024 надійшла заява про усунення недоліків (вх.№11232) з додатком.

Ухвалою суду від 07.05.2024 , крім іншого, прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Новатор" (вхідний номер 1284/24 від 16.04.2024) до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства в межах справи №922/5397/13 про банкрутство Харківського державного авіаційного виробничого підприємства. Відкрито провадження у справі №922/5397/13 (922/1284/24). Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачу, у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, запропоновано подати суду заяву із обґрунтуванням своїх заперечень протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали. Запропонувано позивачу в порядку ст.ст. 161, 169 ГПК Україну до 20.05.2024 включно подати до суду додаткові пояснення щодо підстав залучення розпорядника майна Харківського державного авіаційного виробничого підприємства арбітражного керуючого Усачова Олега Миколайовича в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача та зазначити яким чином рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки останнього.

Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має надіслати суду відзив, який повинен відповідати вимогам статті 165 Господарського процесуального кодексу України, і всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Копію відзиву та доданих до нього документів відповідач має надіслати (надати) іншим учасникам справи одночасно із надсиланням (наданням) відзиву до суду та докази надіслання надати суду разом із відзивом на позов. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог статті 166 Господарського процесуального кодексу України протягом п`яти днів з дня отримання відзивів. Докази надіслання відповіді на відзив іншим сторонам надати суду. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив із урахуванням вимог статті 167 Господарського процесуального кодексу України протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. Докази надіслання заперечень іншим сторонам надати суду. Роз`яснено учасникам справи, що відповідні заяви по суті справи повинні відповідати вимогам статей 161-167 Господарського процесуального кодексу України та мають бути подані у строк, визначений в ухвалі.

Розпорядженням в.о керівника апарату суду від 16.07.2024 у зв`язку з відпусткою судді Аюпова Р.М. відповідно до п. 3.10 Засад використання Автоматизованої системи документообігу суду було призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи №922/5397/13 (922/1284/24).

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2024 для розгляду даної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Усатий В.О., судді Кононова О.В., Міньковський С.В.

Ухвалою суду від 17.07.2024 прийнято справу №922/5397/13 (922/1284/24) до провадження у новому складі суду. Постановлено повторно розпочати розгляд справи №922/5397/13 (922/1284/24) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачу, у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, подати суду заяву із обґрунтуванням своїх заперечень протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзивів на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має надіслати суду відзив, який повинен відповідати вимогам статті 165 Господарського процесуального кодексу України, і всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Копію відзиву та доданих до нього документів відповідач має надіслати (надати) іншим учасникам справи одночасно із надсиланням (наданням) відзиву до суду та докази надіслання надати суду разом із відзивом на позов. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог статті 166 Господарського процесуального кодексу України протягом п`яти днів з дня отримання відзивів. Докази надіслання відповіді на відзив іншим сторонам надати суду. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив із урахуванням вимог статті 167 Господарського процесуального кодексу України протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. Докази надіслання заперечень іншим сторонам надати суду. Роз`яснено учасникам справи, що відповідні заяви по суті справи повинні відповідати вимогам статей 161-167 Господарського процесуального кодексу України та мають бути подані у строк, визначений в ухвалі.

Згідно з даними КП "Діловодство спеціалізованого суду" вищевказану ухвалу суду направлено до Електронного кабінету Харківського державного авіаційного виробничого підприємства та отримано останнім 19.07.2024 о 00:20, тобто, строк на подання відзиву на позовну заяву - до 05.08.2024 включно.

Суд звертає увагу на те, що на адресу Господарського суду Харківської області відповідач відзив на позовну заяву ТОВ "Новатор" не надав, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Відповідно до частини 1 статті 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Зокрема, частиною 5 статті 252 ГПК України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

У даному випадку клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи до суду не надходило.

Згідно з частиною 8 статті 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (частина 1 статті 248 ГПК України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка ратифікована Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

Водночас, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" ( із змінами) від 24 лютого 2022 року за № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. За змістом статей 10,12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя в Україні в умовах воєнного стану має здійснюватися у повному обсязі, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Радою суддів України 02 березня 2022 року опубліковано рекомендації щодо роботи суддів в умовах воєнного стану, з урахуванням яких керівництвом Господарського суду Харківської області тимчасово до усунення вищезазначених обставин встановлено певний порядок роботи. Відповідно до частини 1 та 2 статті Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений з об`єктивних причин вийти за межі строку, встановленого ст. 248 Господарського процесуального кодексу України і який з урахуванням вищезазначених обставин у даному випадку не є розумним. При цьому, суд здійснив усі необхідні дії для розгляду справи, а в матеріалах справи достатньо матеріалів для вирішення спору по суті.

У пунктах 2, 4 частини 3 статті 129 Конституції України закріплені такі основні засади судочинства як: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Зазначені принципи знайшли своє відображення у статтях 7, 13 ГПК України, а тому господарські суди зобов`язані реалізовувати їх під час здійснення господарського судочинства. Закон України "Про судоустрій та статус суддів" (пункт 3 статті 7) також гарантує право кожного на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку. Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Конвенція покликана гарантувати не теоретичні або примарні права, а права, які є практичними і ефективними. Це особливо стосується права на доступ до суду, зважаючи на помітне місце, відведене у демократичному суспільстві праву на справедливий суд (див. рішення у справах "Ейрі проти Ірландії", від 09 жовтня 1979 року, пункт 24, Series A N 32, та "Гарсія Манібардо проти Іспанії", заява №38695/97, пункт 43, ECHR 2000-II).

Суд констатує про те, що під час розгляду справи, були створені належні умови для реалізації сторонами своїх прав, що передбачені ГПК України.

За висновками суду в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Постановою НКРЕКП № 952 від 07.06.2019 «Про видачу ліцензій з постачання електричної енергії споживачу ТОВ «АНК Трейд», ДП «Новатор», ПАТ "Укрнафта", ТОВ "Укрторг Енерджи", та ПАТ" Центренерго" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу Державному підприємству «Новатор» ().

17.08.2021 року між Харківським державним авіаційним виробничим підприємством (далі - "Споживач"/"Відповідач"), в особі генерального директора Кривоконь Олександра Григоровича, який діє на підставі Статуту , з однієї сторони та Державним підприємством "Новатор" (далі - "Постачальник"/"Позивач"), що діє на підставі ліцензії постачання електричної енергії споживачу, виданої згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07.06.2019 №952, в особі директора Свістунова Олексія Сергійовича який діє на підставі Статуту з іншої сторони, укладено договір "Про постачання електричної енергії споживачу" №067/108 (далі - Договір).

Згідно п.1.1 Договору, цей Договір встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції Споживачу Постачальником електричної енергії.

На підставі п.1.2 Договору , умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 (далі -ПРЕЕ).

Відповідно до п.2.1 Договору, постачальник постачає (продає і передає) електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб об`єктів Споживача, а Споживач оплачує Постачальну вартість використаної (купованої) електричної енергії (далі - Товар).

Пунктом 2.5 Договору визначено, що період постачання електричної енергії за Договором : з 01.09.2021р. по 31.08.2022р.

Відповідно до п.3.1 Договору Постачання електричної енергії Споживачу здійснюється Постачальником на підставі поданої Споживачем заявки (далі - Заявка, примірна форма наведена у додатку2), яка має містити: інформацію щодо об`єкта (об`єктів) постачання електричної енергії, в тому числі найменування об`єкта (за наявності), адреса тощо, їхні ЕІС коди, відомості щодо строку (періоду) постачання електричної енергії (в тому числі початку постачання ) за кожним об`єктом Споживача, відомості щодо погодинного споживання електричної енергії об`єктам Споживача (за наявності).

На підставі п.5.6 Договору, розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць, протягом якого Споживачу здійснювалось постачання електричної енергії згідно з поданими Заявками. Заявки Споживача можуть передбачати замовлення на постачання електричної енергії лише в межах одного календарного місяця.

За змістом Додатку №1 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №067/108 від 17.08.2021, оціночна вартість вказаного в додатку до Договору обсягу закупівлі споживачем електричної енергії за вересень 2021 року по серпень 2022 року становить 5977575,00 грн. (з ПДВ).

Пунктом 5.7 Договору, передбачено, що оплата обсягів споживання електричної енергії здійснюється згідно з Додатком 1 до цього Договору наступними етапами:

- п.5.7.1. 25% ціни прогнозованих (заявлених) обсягів споживання електричної енергії у розрахунковому періоді оплачується не пізніше, ніж за 5 (п`ять) календарних днів до дати початку розрахункового періоду. Розмір попередньої оплати визначається на підставі прогнозованих (заявлених) обсягів споживання електричної енергії за розрахунковий період, а у разі відсутності прогнозованих (заявлених обсягів - за обсягом фактичного споживання електричної енергії попереднього розрахункового періоду, що передує даті видачі рахунку;

- п.5.7.2. 25% вартості прогнозованих (заявлених) обсягів споживання електричної енергії у розрахунковому періоді оплачується не пізніше, 15-го числа розрахункового місяця (місяця в якому здійснюється поставка);

- п.5.7.3. Остаточний розрахунок за поставлену електричну енергію Споживач здійснює згідно з виставленими Постачальником рахунком на оплатиу, на підставі підписаного Сторонами Ата приймання - передачі електричної енергії, до 25 числа місяця, наступного за звітним, шляхом оплати залишку вартості спожитої електричної енергії, з урахуванням платежів здійснених відповідно до п.5.7.1 та 5.7.2. Договору.

Відповідно до п.5.8 Договору зазначено, що виконання зобов`язань Споживача щодо оплати за спожиту електричну енергію вважається дата перерахування Споживачем на банківський рахунок Постачальника грошових коштів.

Відповідно до п.13.1 Договору, цей договір набирає чинності з моменту підписання Сторонами, скріплення печатками Сторін ( за наявності) і діє до 31.08.2022 року включно, але в будь - якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань у частині розрахунків.

Як стверджує позивач, та підтверджується матеріалами справи, згідно акту приймання - передачі електричної енергії №8 від 31.12.2021, постачальник продав електричну енергію Споживачу відповідно до Договору №067/108 від 17.08.2021, а Споживач купив від постачальника електричну енергію за грудень на загальну вартість з ПДВ 1 675 095,22 грн. з ПДВ.

Споживачем на підставі вищезазначеного Акта №8, здійснювалась оплата відповідно до :

- платіжного доручення №5 від 08.02.2022 на суму 400 095,22 грн;

- платіжного доручення №6 від 09.02.2022 на суму 1 0100 000,00 грн;

- платіжного доручення №2 від 10.02.2022 на суму 70 318,90 грн;

- платіжного доручення №6 від 23.01.2023 на суму 9 188,21 грн.

Згідно акта приймання - передачі електричної енергії №8 від 31.01.2022, постачальник продав електричну енергію Споживачу відповідно до Договору №067/107 від 17.08.2021, а споживач купив від Постачальника електричну енергію за січень на загальну вартість з ПДВ 1 595 318,90 грн. Як зазначає позивач, оплата за актом приймання - передачі електричної енергії №8 від 31.01.2022, відповідачем не здійснювалась.

Згідно акта приймання - передачі електричної енергії №8 від 28.02.2022, постачальник продав електричну енергію Споживачу відповідно до Договору №067/108 від 17.08.2021, а Споживач купив від постачальника електричну енергію за лютий на загальну вартість 1 068 206,98 грн. з ПДВ. Як зазначає позивач , оплата за актом приймання - передачі електричної енергії №8 від 28.02.2022, відповідачем не здійснювалась.

Згідно акта приймання - передачі електричної енергії №8 від 31.03.2022, постачальник продав електричну енергію споживачу відповідно до Договору №067/108 від 17.08.2021, а споживач купив від постачальника електричну енергію за березень на загальну вартість 144 861,22 грн. з ПДВ. Як зазначає позивач , оплата за актом приймання - передачі електричної енергії №8 від 31.03.2022, відповідачем не здійснювалась.

Згідно акта приймання - передачі електричної енергії №8 від 30.04.2022, постачальник продав електричну енергію споживачу відповідно до договору №067/108 від 17.08.2021, а споживач купив від постачальника електричну енергію за квітень на загальну вартість 32 559,41 грн. з ПДВ. Як зазначає позивач , оплата за актом приймання - передачі електричної енергії №8 від 30.04.2022, відповідачем не здійснювалась.

Позивач вказує, що сторонами підписано та скріплено печатками вищезазначені акти приймання - передачі електричної енергії за Договором "Про постачання електричної енергії споживачу №067/108 від 17.08.2021 без зауважень.

09.06.2023 року ДП "Новатор", на адресу державної реєстрації Харківського державного авіаційного виробничого підприємства надіслано рекомендованим листом з описом вкладення, претензію №081/1605, з вимогою погасити заборгованість по договору №067/108 від 17.08.2021.

Згідно рекомендованого повідомлення АТ "Укрпошта", поштове відправлення №665 отримано 14.06.2023 Харківським державним авіаційним виробничим підприємством, проте як зазначає позивач заборгованість не була погашена, відповідь на претензію не надходила.

08.09.2023 року ДП «Новатор», на адресу державної реєстрації Харківського державного авіаційного виробничого підприємства повторно надіслано рекомендованим листом з описом вкладення у цінний лист, претензію №081/2321, з вимогою погасити заборгованість по договору №067/108 від 17.08.2021.

Згідно рекомендованого повідомлення АТ «Укрпошта», поштове відправлення №049 отримано 13.09.2023 Харківським державним авіаційним виробничим підприємством», проте як зазначає позивач заборгованість не було погашено, відповідь на претензію не надходила.

07.11.2023 року ДП «Новатор», на адресу державної реєстрації Харківського державного авіаційного виробничого підприємства повторно надіслано рекомендованим листом з описом вкладення у цінний лист, претензію №081/2781, з вимогою погасити заборгованість по договору №067/208 від 17.08.2021.

Згідно рекомендованого повідомлення АТ «Укрпошта», поштове відправлення №778 отримано 13.11.2023 Харківським державним авіаційним виробничим підприємством», проте як зазначає позивач заборгованість не було погашено, відповідь на претензію не надходила.

12.01.2023 року ДП «Новатор», на адресу державної реєстрації Харківського державного авіаційного виробничого підприємства повторно надіслано рекомендованим листом з описом вкладення у цінний лист, претензію №081/104, з вимогою погасити заборгованість по договору №067/208 від 17.08.2021.

Згідно рекомендованого повідомлення АТ «Укрпошта», поштове відправлення №822 отримано 17.01.2024 Харківським державним авіаційним виробничим підприємством», проте як зазначає позивач заборгованість не було погашено, відповідь на претензію не надходила.

Станом на день розгляду справи по суті, заборгованість відповідачем не сплачено в повному обсязі, а тому такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку та стягненню з відповідача за Договором №067/108 від 17.08.2021 в розмірі -3 036 439,40 грн основного боргу, а також пені у розмірі 2 257 217,64 грн, 3% річних у розмірі 185 469,50 грн, інфляційні втрати у розмірі 842 674,33 грн .

Крім того , 23 серпня 2022 року між Харківським державним авіаційним виробничим підприємством (далі - «Споживач» /Відповідач), в особі генерального директора Кривоконь Олександра Григоровича, який діє на підставі Статуту, з однієї сторони та Державним підприємством «Новатор» (далі - «Постачальник» /Позивач), що діє на підставі ліцензії постачання електричної енергії споживачу, виданої згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07.06.2019 №952, в особі директора Свістунова Олексія Сергійовича який діє на підставі Статуту з іншої сторони, укладено договір «Про постачання електричної енергії споживачу» №067/208 (далі - Договір).

Згідно п.1.1. Договору, цей Договір встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції Споживачу Постачальником електричної енергії.

На підставі п.1.2. умови цього Договору розроблені відповідно до закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 (далі -ПРРЕЕ).

Відповідно до п.2.1. Договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб об`єктів Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії (далі - Товар).

Пунктом 2.5. Договору визначено, що період постачання електричної енергії за Договором: з 01.09.2022р. по 31.08.2023р.

Відповідно до п.3.1 Договору Постачання електричної енергії Споживачу здійснюється Постачальником на підставі поданої Споживачем заявки (далі - Заявка, примірна форма наведена у додатку2), яка має містити: інформацію щодо об`єкта (об`єктів) постачання електричної енергії, в тому числі найменування об`єкта (за наявності), адреса тощо, їхні ЕІС коди, відомості щодо строку (періоду) постачання електричної енергії (в тому числі початку постачання ) за кожним об`єктом Споживача, відомості щодо погодинного споживання електричної енергії об`єктам Споживача (за наявності).

Відповідно до п.5.6 Договору сторонами передбачено, що оплата обсягів споживання електричної енергії здійснюється згідно з Додатком 1 до цього Договору наступними етапами:

- п.5.6.1. 100% ціни прогнозованих (заявлених) обсягів споживання електричної енергії у розрахунковому періоді оплачується не пізніше , ніж за 5 (п`ять) календарних днів до дати початку розрахункового періоду. Розмір попередньої оплати визначається на підставі прогнозованих (заявлених) обсягів споживання електричної енергії за розрахунковий період, а у разі відсутності прогнозованих (заявлених) обсягів - за обсягом фактичного споживання електричної енергії попереднього розрахункового періоду, що передує даті видачі рахунку;

- п.5.6.2 остаточний розрахунок за поставлену електричну енергію споживач здійснює згідно з виставленим Постачальником рахунком на оплату, на підставі підписаного Сторонами акта приймання - передачі електричної енергії, до 15 числа місяця, наступного за звітним, шляхом оплати залишку вартості спожитої електричної енергії, з урахуванням платежів, здійснених відповідно до п.6.1 Договору.

Згідно з п.5.7. Договору датою виконання зобов`язань Споживача щодо оплати за спожиту електричну енергію вважається дата перерахування Споживачем на банківський рахунок Постачальника грошових коштів. У випадку, якщо день оплати, встановлений у Договорі, припадає на небанківський день, то Споживач здійснює відповідну оплату не пізніше останнього банківського дня, що передує обумовленому у Договорі оплати дню оплати.

Відповідно до 5.9. Договору, оплати здійснені за іншими договорами постачання електричної енергії не можуть бути зараховані в даному договорі постачання електричної енергії.

Згідно Акта приймання - передачі електричної енергії №8 від 30.09.2022, Постачальник продав електричну енергію Споживачу відповідно до Договору №067/208 від 23.08.2022, а Споживач купив від Постачальника електричну енергію за вересень на загальну вартість 389 712,89 грн., з ПДВ.

Оплата на підставі вищевказаного Акта №8, здійснювалась відповідно до платіжного доручення №2 від 05.05.2023 на суму 150 000,00 грн.

Згідно Акта приймання - передачі електричної енергії №8 від 31.10.2022, Постачальник продав електричну енергію Споживачу відповідно до Договору №067/208 від 23.08.2022, а Споживач купив від Постачальника електричну енергію за жовтень на загальну вартість 476 942,35 грн., з ПДВ. Як зазначає позивач , оплата згідно акта приймання - передачі електричної енергії №8 від 31.10.2022 Боржником не здійснювалася.

Згідно Акта приймання - передачі електричної енергії №8 від 30.11.2022, Постачальник продав електричну енергію Споживачу відповідно до Договору №067/208 від 23.08.2022, а Споживач купив від Постачальника електричну енергію за листопад на загальну вартість 500 207,96 грн., з ПДВ. Як зазначає позивач , оплата згідно акта приймання - передачі електричної енергії №8 від 30.11.2022 боржником не здійснювалася.

Згідно Акта приймання - передачі електричної енергії №8 від 31.12.2022, Постачальник продав електричну енергію Споживачу відповідно до Договору №067/208 від 23.08.2022, а Споживач купив від Постачальника електричну енергію за грудень на загальну вартість 749 961,41 грн., з ПДВ. Як зазначає позивач , оплата згідно акта приймання - передачі електричної енергії №8 від 31.12.2022 боржником не здійснювалася.

Згідно Акта приймання - передачі електричної енергії №8 від 31.01.2023, Постачальник продав електричну енергію Споживачу відповідно до Договору №067/208 від 23.08.2022, а Споживач купив від Постачальника електричну енергію за січень на загальну вартість 1 173 224,34 грн., з ПДВ. Як зазначає позивач , оплата згідно акта приймання - передачі електричної енергії №8 від 31.01.2023 боржником не здійснювалася.

Згідно Акта приймання - передачі електричної енергії №8 від 28.02.2023, Постачальник продав електричну енергію Споживачу відповідно до Договору №067/208 від 23.08.2022, а Споживач купив від Постачальника електричну енергію за лютий на загальну вартість 893 515,45 грн., з ПДВ. Як зазначає позивач , оплата згідно акта приймання - передачі електричної енергії №8 від 28.02.2023 боржником не здійснювалася.

Згідно Акта приймання - передачі електричної енергії №8 від 31.03.2023, Постачальник продав електричну енергію Споживачу відповідно до Договору №067/208 від 23.08.2022, а Споживач купив від Постачальника електричну енергію за березень на загальну вартість 837 927,37 грн., з ПДВ. Як зазначає позивач , оплата згідно акта приймання - передачі електричної енергії №8 від 31.03.2023 боржником не здійснювалася.

Згідно Акта приймання - передачі електричної енергії №8 від 30.04.2023, Постачальник продав електричну енергію Споживачу відповідно до Договору №067/208 від 23.08.2022, а Споживач купив від Постачальника електричну енергію за квітень на загальну вартість 596 095,20 грн., з ПДВ. Як зазначає позивач , оплата згідно акта приймання - передачі електричної енергії №8 від 30.04.2023 боржником не здійснювалася.

Згідно Акта приймання - передачі електричної енергії №8 від 28.02.2023, Постачальник продав електричну енергію Споживачу відповідно до Договору №067/208 від 23.08.2022, а Споживач купив від Постачальника електричну енергію за травень на загальну вартість 89 648,15 грн., з ПДВ. Як зазначає позивач , оплата згідно акта приймання - передачі електричної енергії №8 від 28.02.2023 боржником не здійснювалася.

Позивач вказує, що сторонами підписано та скріплено печатками вищезазначені акти приймання - передачі електричної енергії за Договором "Про постачання електричної енергії споживачу №067/208 від 23.08.2022 без зауважень.

09.06.2023 року ДП «Новатор», на адресу державної реєстрації Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (вулиця Сумська, будинок 134, м. Харків, Харківська область, 61023 ) надіслано рекомендованим листом з описом вкладення у цінний лист, з повідомленням про вручення претензію №081/1606, з вимогою погасити заборгованість по Договору №067/208 від 23.08.2022.

Згідно рекомендованого повідомлення АТ «Укрпошта», поштове відправлення №665 отримано 14.06.2023 Харківським державним авіаційним виробничим підприємством», проте як зазначає позивач заборгованість не було погашено, відповідь на претензію відсутня.

14.07.2023 року ДП «Новатор», на адресу державної реєстрації Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (вулиця Сумська, будинок 134, м. Харків, Харківська область, 61023 ) повторно надіслано рекомендованим листом з описом вкладення у цінний лист, претензію №081/1976, з вимогою погасити заборгованість по договору №067/208 від 23.08.2022.

21.07.2023, згідно трекінгу поштових відправлень АТ «Укрпошта», поштове відправлення №077 (претензія №081/1976), отримано Харківським державним авіаційним виробничим підприємством», проте заборгованість не погашено.

08.09.2023 року ДП «Новатор», на адресу державної реєстрації Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (вулиця Сумська, будинок 134, м. Харків, Харківська область, 61023 ) повторно надіслано рекомендованим листом з описом вкладення у цінний лист, претензію №081/2322, з вимогою погасити заборгованість по договору №067/208 від 23.08.2022.

Згідно рекомендованого повідомлення АТ «Укрпошта», поштове відправлення №049 отримано 13.09.2023 Харківським державним авіаційним виробничим підприємством», проте заборгованість не було погашено, відповідь на претензію відсутня.

07.11.2023 року ДП «Новатор», на адресу державної реєстрації Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (вулиця Сумська, будинок 134, м. Харків, Харківська область, 61023 ) повторно надіслано рекомендованим листом з описом вкладення у цінний лист, претензію №081/2783, з вимогою погасити заборгованість по договору №067/208 від 23.08.2022.

Згідно рекомендованого повідомлення АТ «Укрпошта», поштове відправлення №778 отримано 13.11.2023 Харківським державним авіаційним виробничим підприємством», проте як зазначає позивач заборгованість не було погашено, відповідь на претензію відсутня.

12.01.2023 року ДП «Новатор», на адресу державної реєстрації Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (вулиця Сумська, будинок 134, м. Харків, Харківська область, 61023 ) повторно надіслано рекомендованим листом з описом вкладення у цінний лист, претензію №081/103, з вимогою погасити заборгованість по договору №067/208 від 23.08.2022.

Згідно рекомендованого повідомлення АТ «Укрпошта», поштове відправлення №822 отримано 17.01.2024 Харківським державним авіаційним виробничим підприємством», проте як зазначає позивач заборгованість не було погашено, відповідь на претензію відсутня.

Станом на день розгляду справи по суті, заборгованість відповідачем не сплачено в повному обсязі, а тому такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку та стягненню з відповідача за Договором №067/208 від 23.08.2021 в розмірі -5 557 235,12 грн основного боргу, а також пені у розмірі 2 486 997,74 грн, 3% річних у розмірі 145 427,89 грн, інфляційні втрати у розмірі 223 323,20 грн .

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, а також інші юридичні факти.

За змістом ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України).

Господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також як наслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання (ст. 174 ГК України).

Згідно з ч. 1-3 ст. 180 ГК України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За приписами положень ч. 1 ст. 265 ГК України, ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник) зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з положеннями ст. 655 ЦК України, за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Засади організації та експлуатації енергосистем відповідно до статті 92 Конституції України визначаються виключно законами України.

Так, згідно преамбули Закону України «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон) останній визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Згідно з пунктом 14 частини 1 статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, договір про постачання електричної енергії споживачу.

Частинами 1,2,6 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.

Постановою НКРЕП №952 від 07.06.2019 "Про видачу ліцензії з постачання електричної енергії споживачу", крім іншого, ДП "Новатор" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

Таким чином, в силу ліцензії позивач може надавати послуги з постачання електричної енергії споживачу.

Пунктом 3.1.7 ПРРЕЕ передбачено, що договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається в паперовій формі. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформляються у паперовій формі та підписуються обома сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами укладено договір №067/108 від 17.08.2021 та №067/208 від 23.08.2022, в рамках яких підписано та скріплено печатками останніх, наступні акти приймання - передачі електричної енергії:

- №8 від 31.12.2021, відповідно до Договору №067/108 від 17.08.2021, за грудень на загальну вартість з ПДВ 1 675 095,22 грн. з ПДВ.( частково сплачено відповідно до платіжного доручення №5 від 08.02.2022 на суму 400 095,22 грн; платіжного доручення №6 від 09.02.2022 на суму 1 0100 000,00 грн; платіжного доручення №2 від 10.02.2022 на суму 70 318,90 грн; платіжного доручення №6 від 23.01.2023 на суму 9 188,21 грн.;

- №8 від 31.01.2022, відповідно до Договору №067/107 від 17.08.2021, за січень на загальну вартість з ПДВ 1 595 318,90 грн. з ПДВ. ;

- №8 від 28.02.2022, відповідно до Договору №067/108 від 17.08.2021, за лютий на загальну вартість 1 068 206,98 грн. з ПДВ;

- №8 від 31.03.2022, відповідно до Договору №067/108 від 17.08.2021, за березень на загальну вартість 144 861,22 грн. з ПДВ.

- №8 від 30.04.2022, відповідно до договору №067/108 від 17.08.2021, за квітень на загальну вартість 32 559,41 грн. з ПДВ.

- №8 від 30.09.2022, відповідно до Договору №067/208 від 23.08.2022, за вересень на загальну вартість 389 712,89 грн., з ПДВ. (частково сплачено відповідно до платіжного доручення №2 від 05.05.2023 на суму 150 000,00 грн.)

- №8 від 31.10.2022, відповідно до Договору №067/208 від 23.08.2022, за жовтень на загальну вартість 476 942,35 грн., з ПДВ.

- №8 від 30.11.2022, відповідно до Договору №067/208 від 23.08.2022, за листопад на загальну вартість 500 207,96 грн., з ПДВ.

- №8 від 31.12.2022, відповідно до Договору №067/208 від 23.08.2022, за грудень на загальну вартість 749 961,41 грн., з ПДВ.

- №8 від 31.01.2023, відповідно до Договору №067/208 від 23.08.2022, за січень на загальну вартість 1 173 224,34 грн., з ПДВ.

- №8 від 28.02.2023, відповідно до Договору №067/208 від 23.08.2022, за лютий на загальну вартість 893 515,45 грн., з ПДВ.

- №8 від 31.03.2023, відповідно до Договору №067/208 від 23.08.2022, за березень на загальну вартість 837 927,37 грн., з ПДВ.

- №8 від 30.04.2023, відповідно до Договору №067/208 від 23.08.2022, за квітень на загальну вартість 596 095,20 грн., з ПДВ.

- №8 від 28.02.2023, відповідно до Договору №067/208 від 23.08.2022, за травень на загальну вартість 89 648,15 грн., з ПДВ.

Судом встановлено, що відповідачем частково сплачено за поставлену електричну енергію за договором №067/108 від 17.08.2021 в розмірі 1 479 602,30 грн. та за договором №067/208 від 23.08.2022 в розмірі 150 000,00 грн.

Однак, станом на дату ухвалення зазначеного рішення відповідачем не було здійснено повний розрахунок із позивачем за спожитий обсяг електричної енергії та не сплачено грошові кошти за договором №067/108 від 17.08.2021 в розмірі 3 036 439,40 грн., та за договором №067/208 від 23.08.2022 в розмірі 5 557 235,12 грн.

Докази оплати відповідачем заборгованості за спожиту електричну енергію у вищезазначеному розмірі в матеріалах справи відсутні.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною першою статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приймаючи до уваги несплату відповідачем суми основного боргу за Договором №067/108 від 17.08.2021 про постачання електричної енергії споживачу у розмірі 3 036 439,40 грн., та за Договором №067/208 від 23.08.2022 про постачання електричної енергії споживачу у розмірі 5 557 235,12 грн., протилежного суду не доведено, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу за Договором №067/108 від 17.08.2021 про постачання електричної енергії споживачу у розмірі 3 036 439,40 грн., та за Договором №067/208 від 23.08.2022 про постачання електричної енергії споживачу у розмірі 5 557 235,12 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення 3% річних у розмірі 185 469,50 грн. , 842 674,33 грн. інфляційних втрат за договором №067/108 від 17.08.2021, та 3% річних у розмірі 145 427,89 грн. , 223 323,20 грн. інфляційних втрат за договором №067/208 від 23.08.2022 суд зазначає наступне.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Факт прострочення відповідачем виконання своїх зобов`язань з сплати орендарем, підтверджується матеріалами справи та відповідачем жодним чином не спростовується.

Зазначене надає право позивачу на нарахування відповідачу інфляційних та річних за таке прострочення.

Перевіривши надані позивачем розрахунки, суд встановив, що наведені нарахування в частині стягнення 3% річних у розмірі 185 469,50 грн. , 842 674,33 грн. інфляційних втрат за договором №067/108 від 17.08.2021, та 3% річних у розмірі 145 427,89 грн., 223 323,20 грн. інфляційних втрат за договором №067/208 від 23.08.2022 не суперечать вимогам чинного законодавства та є арифметично вірними, у зв`язку із чим позовні вимоги ТОВ "Новатор" про стягнення 3% річних у розмірі 185 469,50 грн., 842 674,33 грн. інфляційних втрат за договором №067/108 від 17.08.2021, та 3% річних у розмірі 145 427,89 грн., 223 323,20 грн. інфляційних втрат за договором №067/208 від 23.08.2022, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 2 257 218,64 грн за Договором №067/108 від 17.08.2021 та у розмірі 2 486 997,74 грн за Договором №067/208 від 23.08.2022 , суд зазначає наступне.

У сфері господарювання згідно ч.2 ст.217 та ч.1 ст.230 Господарського кодексу України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За приписами ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення грошового зобов`язання передбачені, зокрема, ст.ст. 549, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Частиною 2 ст.193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частиною 1 ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України).

Щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, якою передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

В силу приписів ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.9.3 Договору №067/208 від 23.08.2022 за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим Договором Сторона, яка допустила таке несвоєчасне виконання, сплачує протилежній стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасного виконання (невиконання) грошового зобов`язання, за кожен день такого прострочення.

Проте, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк воєнного стану неодноразово продовжувався та діє на даний час.

За приписамист.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до частини 2 статті 9 цього Закону Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Правовий статус НКРЕКП, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначає Закон України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг".

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 6 Закону України "Про ринок електричної енергії", Регулятор має право приймати рішення, що є обов`язковими до виконання учасниками ринку.

Пунктом 3 частини другої статті 14 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" визначено, що Регулятор на своїх засіданнях приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції.

Згідно частини 2 цієї статті рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою. Відповідно до пункту 1 частини першої вказаного Закону для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор приймає обов`язкові до виконання рішення з питань, що належать до його компетенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема у сфері енергетики щодо діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії.

НКРЕКП прийнято Постанову "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" від 25.02.2022 № 332.

26.04.2022 Постанову НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 доповнено підпунктом 16 пункту 1, яким зупинено нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.

Питання щодо обов`язковості застосування учасниками ринку електричної енергії положень пп. 16 п. 1 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 25.02.2022 № 332 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану» було предметом розгляду Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду при розгляді справи № 911/1359/22.

За висновком Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду в постанові від 19.04.2024 у справи № 911/1359/22 приписи підпункту 16 пункту 1 вищенаведеної Постанови №332 щодо зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії - є обов`язковими, оскільки Регулятор визначив таку модель поведінки у чітко визначений період.

Зокрема, наступні висновки: «Об`єднана палата ураховує, що Національна комісія, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в преамбулі Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 зазначила мету та підстави її прийняття.

Зокрема, Регулятор зазначив, що такою метою є забезпечення операційної безпеки функціонування основної частини ОЕС України від 25 лютого 2022 року, ураховуючи Протокол наради щодо обговорення заходів стабілізації учасників ринку електричної енергії під час особливого періоду та діє відповідно до законів України «Про ринок електричної енергії», «;Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».

Згідно з пунктом 5 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 27.02.2022 №333) рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".

Згідно з підпунктом 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 №413) на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надати такі настанови - зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.

Отже, з урахування дії на території України воєнного стану, для учасників ринку електричної енергії, якими укладено типові договори відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та постанов НКРЕКП, пункт 5 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 27.02.2022 №333) - це бажана з точки зору держави модель поведінки, яка має обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії.

Підпункт 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 413) - це імперативна норма, якою держава вказала учасниками ринку електричної енергії, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії».

Отже, Об`єднана палата дійшла висновку про те, що рішення Регулятора щодо порядку застосування норм про відповідальність учасників на ринку електроенергії не суперечать нормам Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України про відповідальність у договірних відносинах з огляду на те, що Регулятор в силу Закону наділений повноваженнями унормовувати договірні відносини суб`єктів господарювання, що проводять свою діяльність у сфері енергетики, у тому числі в частині відповідальності за невиконання (неналежне виконання) договірних зобов`язань на ринку електричної енергії.

При цьому Об`єднана палата наголосила на тому, що такі рішення Регулятора не скасовують встановлену нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України відповідальність за порушення договірних зобов`язань для учасників ринку електроенергії, та не встановлюють мораторію для застосування цієї відповідальності, позаяк Регулятор, який наділений повноваженнями нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії, з метою забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду, в межах наданих йому Законом повноважень тимчасово зупинив нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» між учасниками ринку електричної енергії.

Об`єднана палата звернула увагу, що норми постанови №332 від 25.02.2022 (у редакції від 27.02.2022 №333, у редакції від 26.04.2022) прийняті Регулятором в межах своїх повноважень.

Таким чином, хоча постанова НКРЕКП №332 від 25.02.2022 має нижчу юридичну силу порівняно з Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, втім її норми є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності на ринку електроенергії, якщо вони уклали між собою двосторонні договори відповідно до статті 66 Закону України "Про ринок електричної енергії", що також обумовлено положеннями статті 179 Господарського кодексу України, яка встановлює нормативне обмеження вільного розсуду сторін господарського договору при визначенні його умов у разі укладання типового договору.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, враховуючи наведені норми чинного законодавства та встановлені фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача пені, у зв`язку з чим вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 2 257 217,64 грн за Договором №067/108 від 17.08.2021 та у розмірі 2 486 997,74 грн за Договором №067/208 від 23.08.2022.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму заборгованості.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України та враховуючи часткове задоволення позову, суд вважає доцільним стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору у розмірі 79 924,55 грн., в решті залишає за позивачем.

Керуючись статтями 7, 8 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВАТОР" - задовольнити частково.

Стягнути з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (61023, м.Харків, вул.Сумська 134, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВАТОР" (29018, Хмельницька область, м.Хмельницький, вул.Тернопільська,17, ) заборгованість по Договору №067/108 від 17.08.2021 в розмірі 3 036 439,40 грн., нарахованих відсотків 185 469,50 грн. та суму інфляційних втрат 842 674,33 грн., основну суму заборгованості по Договору №067/208 від 23.08.2022 в розмірі 5 557 235,12 грн., нарахованих відсотків 145 427,89 грн., та суму інфляційних втрат 223 323,20 грн та судовий збір у розмірі 79 924,55 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВАТОР" (29018, Хмельницька область, м.Хмельницький, вул.Тернопільська,17, ).

Відповідач: Харківське державне авіаційне виробниче підприємство (61023, м.Харків, вул.Сумська 134, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Рішення складено та підписано 08.10.2024.

Головуючий суддя Суддя Суддя В.О. Усатий О.В. Кононова С.В. Міньковський