ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о в і д м о в у у в и д а ч і с у д о в о г о н а к а з у

м.Чернівці

15 жовтня 2024 року Справа № 926/2609/24

Суддя Господарського суду Чернівецької області Гушилик Світлана Миколаївна, розглянувши заяву про видачу судового наказу за вх.№2609 від 14.10.2024 року

За заявою стягувача Управління комунальної власності Чернівецької міської ради (58002, м.Чернівці, вул.Я.Петровича, 18)

До боржника Громадської організації "Жодної занедбаної святині" (58003, м.Чернівці, вул.О.Кобилянської, 18)

Про видачу судового наказу про стягнення неустойки за договором оренди в сумі 40317,53 грн

В С Т А Н О В И В:

Управління комунальної власності Чернівецької міської ради звернулось до Господарського суду Чернівецької області із заявою до Громадської організації "Жодної занедбаної святині" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення неустойки за договором оренди в сумі 40317,53 грн.

14.10.2024 року відділом документального та інформаційного забезпечення зареєстровано заяву про видачу судового наказу за вх.№2609.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву про видачу судового наказу за вх.№2609 передано судді Гушилик С.М.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу, судом не виявлено підстав передбачених статтею 152 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) для видачі судового наказу, враховуючи наступне.

У відповідності до ч.2 ст.12 ГПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно ч.1 ст.147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог ст.150 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч.3 ст.150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч.2 ст.156 ГПК України одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Втім, заявником до заяви про видачу судового наказу №2609 від 14.10.2024 року не додано копії заяви про видачу судового наказу з доданими до неї документами для надсилання боржнику.

У відповідності до вимог ч.ч.1-5 ст.91 ГПК України, а саме письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до ст.92 ГПК України суд не може самостійно виготовити копії заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, оскільки додані заявником до заяви про видачу судового наказу документи не є оригіналами, а є їх засвідченими копіями. Виготовлення судом копій документів з копій та їх засвідчення Господарським процесуальним кодексом України не передбачено. Суд може засвідчити копію письмового доказу або витяг з нього лише за наявності оригіналу письмового доказу.

Дана заява подана всупереч наведених приписів процесуального закону, оскільки заявником не додано до матеріалів заяви додаткового примірнику для надіслання боржнику.

Частиною 2 статті 154 ГПК України унормовано, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Приписами частини другої статті 152 ГПК України передбачено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Згідно з частиною 2 статті 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

У відповідності до вимог ч.1 ст.153 ГПК України відмові у видачі наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 148, п.1 ч.1 ст.152, ст.ст.153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити Управлінню комунальної власності Чернівецької міської ради (58002, м.Чернівці, вул.Я.Петровича, 18) у видачі судового наказу до боржника Громадської організації "Жодної занедбаної святині" (58003, м.Чернівці, вул.О.Кобилянської, 18) про стягнення неустойки за договором оренди в сумі 40317,53 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.255 ГПК України в строк та порядку, встановленому ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя С.М. Гушилик