ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"09" жовтня 2024 р. м. Київ Справа № 911/2188/22
Суддя: Грабець С.Ю.
Секретар судового засідання: Корж О.І.
Суд, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю «АРМУКРЗЕМПРОЕКТ» про ухвалення додаткового рішення в справі
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АРМУКРЗЕМПРОЕКТ»
до Гірської сільської ради
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, виконавчого комітету Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області,
про стягнення заборгованості,
за участю представників:
позивача: не з`явився;
відповідача: не з`явився;
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: не з?явився,

13 вересня 2023 року в справі №911/2188/22 ухвалене рішення, відповідно до якого позовні вимоги задоволені частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 2 802,00 грн. основного боргу, 241,36 грн. трьох процентів річних, 1 058,98 грн. суми, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції.
Звертаючись із позовною заявою до суду, позивач, зокрема, просив стягнути з відповідача 12 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 500,00 грн. витрат, пов?язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
13 вересня 2023 року в судовому засіданні, до закінчення судових дебатів, представник позивача заявив клопотання про подання ним доказів розміру судових витрат, які сплатив позивач, у зв?язку з розглядом справи, протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.09.2023 року в справі №911/2188/22 клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення залишене без розгляду.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2024 року в справі №911/2188/22 апеляційна скарга позивача задоволена частково, ухвала Господарського суду Київської області від 28.09.2023 року скасована, а матеріали справи №911/2188/22 передані до Господарського суду Київської області для розгляду клопотання позивача про ухвалення додаткового рішення.
Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 26.06.2024 року заява позивача про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат задоволена частково.
17 березня 2024 року позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із заявою про ухвалення додаткової постанови, в якій просив стягнути з відповідача 12 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 283,00 грн. поштових витрат, у задоволенні якої постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2024 року в справі №911/2188/22 відмовлено, оскільки суд апеляційної інстанції не змінив та не ухвалив нового рішення, тому розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснювався.
17 вересня 2024 року через систему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області від представника позивача надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення, в якому він просив суд стягнути з відповідача 12 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 2 684,00 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Ухвалою суду від 23.09.2024 року розгляд клопотання призначений на 09 жовтня 2024 року.
У засідання представники позивача, відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Так, явка в судове засідання сторін це право, а не обов`язок сторони, і, відповідно до положень ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, справа, за умови належного повідомлення сторін про дату, час і місце судового засідання, може розглядатись без їх участі, якщо їх нез`явлення не перешкоджає розгляду справи по суті.
Розглянувши клопотання представника позивача про стягнення з відповідача 12 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 2 684,00 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, суд дійшов наступних висновків.
Статтею 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частиною 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно з ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції представник позивача подав копії: договору №1 про надання правової допомоги від 01.06.2022 року; протоколу узгодження послуг №7 від 20.11.2023 року; акту приймання-передачі наданих послуг №3 від 21.11.2023 року та платіжної інструкції №46 від 30.01.2024 року, на суму 12 000,00 грн.
Судом встановлено, що 01 червня 2022 року між адвокатом Асряном Арамом Овіковичем (далі адвокат) та позивачем був укладений договір №1 про надання правової допомоги (далі договір), відповідно до умов якого адвокат зобов?язувався надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а позивач зобов?язувався оплатити надані адвокатом послуги.
Згідно з п. 1.2. договору, адвокат відповідно до узгоджених сторонами доручень: надає позивачу консультаційні та юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього перед фізичними особами, в органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях усіх форм власності та підпорядкування, органах виконавчої служби України, перед приватними виконавцями, а також в загальних, адміністративних та господарських судах України усіх інстанцій, зокрема у цивільних, господарських та адміністративних справах, у справах окремого та наказного провадження, в кримінальному провадженні, в тому числі оскарження дій та бездіяльності службових та посадових осіб; представляє позивача у тому числі, але не виключно, з правом подання заяв та скарг, клопотань, укладання мирової угоди на будь-якій стадії процесу, вимагати виконання судового рішення, оскарження рішення, постанов і ухвали суду, одержання рішень, ухвал, виконавчого листа, наказу та пред?явлення його до виконання; підписувати та подавати документи, зокрема заяви, клопотання, відводи, заперечення, скарги, уточнення, пояснення, запити, звернення, повідомлення, докази та інше; вести попередні переговори та узгоджувати процесуальні питання; отримувати документи, в тому числі відповіді, довідки, свідоцтва, витяги, виписки, рішення, ухвали, постанови, заочне рішення тощо, а також їх копії; сплачувати від імені позивача державне мито, судовий збір та інші необхідні платежі; вчиняти інші дії в інтересах позивача не передбачених даним договором.
Відповідно до п. 1.4. договору, позивач зобов?язується: своєчасно забезпечувати адвоката всім необхідним для виконання доручень, передбачених цим договором, зокрема, документами та інформацією; оплачувати витрати, в тому числі, судові, що необхідні для виконання доручень; своєчасно оплачувати послуги адвоката.
Пунктом 3.1. договору встановлено, що за правову допомогу, передбачену в п. п. 1.2. договору, позивач сплачує адвокату винагороду в розмірі визначеному додатком №1 до цього договору.
В ціну договору не включені фактичні витрати щодо виконання адвокатом зобов?язань за договором (п. 3.2. договору).
Відповідно до п. 4.1. договору, розмір оплати праці адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами в додатках до цього договору.
Згідно з п. 2.1. договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до виконання сторонами своїх зобов?язань.
Додатком №7 до договору №1 про надання правової допомоги від 01.06.2022 року є протокол узгодження послуг №7 від 20.11.2023 року (далі протокол), копія якого долучена до матеріалів справи, з якого вбачається, що сторони погодили перелік послуг адвоката, а саме: підготовка та складання апеляційної скарги. Сторони визначили, що розмір витрат на правову допомогу адвоката по договору складає 4000 (чотири тисячі) грн. за годину роботи адвоката (п. 1 протоколу).
Як вбачається з акту приймання-передачі наданих послуг №3 від 21.11.2023 року (далі акт), копія якого долучена до матеріалів справи, адвокат надав клієнту наступні послуги: підготовка та складання апеляційної скарги (п. 3 акту).
Відповідно до п. 4 акту, загальний час надання послуг адвоката позивачу становить 3 години.
Згідно з п. 7 акту, загальна вартість послуг адвоката за надані послуги складає 12 000 (дванадцять тисяч) грн., з розрахунку 4 000,00 грн. за годину роботи адвоката.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (ця правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду в додаткових постановах від 20.05.2019 року в справі №916/2102/17, від 25.06.2019 року в справі №909/371/18, в постановах від 05.06.2019 року в справі №922/928/18, від 30.07.2019 року в справі №911/739/15 та від 01.08.2019 року в справі №915/237/18).
Судом встановлено, що представник позивача під час надання правової допомоги позивачу підготував апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Київської області від 28.09.2023 року в справі №911/2188/22.
Так, ціна за підготовку представником позивача цієї апеляційної скарги є завищеною, у порівнянні з середніми ринковими цінами на такі послуги, тому стягненню з позивача на користь відповідача підлягають судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 5 000,00 грн.
У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 59 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", п. п. 4, ч. 1 ст. 1, ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ст. 901, ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, п. 12 ч. 3 ст. 2, ч. 4 ст. 11, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13, ст. 16, ч. 2 ст. 80, ст. 123, ч. ч. 1, 2, 3, 4, 5, 6 ст. 126, ч. 9 ст. 129, ч. 1 ст. 166, ч. 1 ст. 202, ч. 4 ст. 236, ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Задовільнити частково заяву товариства з обмеженою відповідальністю «АРМУКРЗЕМПРОЕКТ» про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат.
Відмовити в іншій частині заяви.
Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.
Повний текст додаткового рішення складений 14.10.2024 року.
Суддя С. Грабець