ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/2930/24

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі судового засідання О.В. Ващенко

за участю представників:

від позивача Рудницький О.С.,

від відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Вікант до Товариства з обмеженою відповідальністю Каттінг Білдінг про стягнення заборгованості в загальному розмірі 1325183,14 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма Вікант звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Каттінг Білдінг про стягнення заборгованості розмірі 1325183,14 грн., посилаючись на наступне.

15.10.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма Вікант (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Каттінг Білдінг (покупець) укладено договір поставки № 15/10/19, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується передати у встановлений у даному договорі термін у власність покупця металопродукцію (надалі - товар), а покупець зобов`язується оплатити вартість товару та прийняти його відповідно до умов цього договору.

Як вказує позивач, відповідно до п. 1.3 договору факт поставки товару за цінами, загальною кількістю, асортиментом, сортаментом та номенклатурою, зазначеними у рахунках-фактурах та/або видаткових/залізничних накладних, або факт оплати рахунка-фактури означає взаємну згоду постачальника і покупця з умовами поставки та умовами оплати товару (як що вони вказані в рахунку-фактурі постачальника), ціною, загальною кількістю, асортиментом, сортаментом та номенклатурою товару, які зазначені у рахунках-фактурах постачальника та/або у видаткових/залізничних накладних, а також є підтвердженням факту отримання покупцем від постачальника оригіналу рахунку-фактури для оплати товару, який постачальник поставляє/поставив.

Крім того позивач зазначає, що згідно з п. 3.6 договору оплата товару здійснюється покупцем шляхом передплати 100% вартості товару в терміни, які вказані у рахунках-фактурах постачальника. З моменту зарахування на поточний рахунок постачальника 100% оплати за поставлений товар, або за товар, що має бути поставлений, ціна на товар не підлягає зміні.

Згідно з п. 3.7 договору постачальник має право поставити товар покупцю без попередньої оплати. В цьому випадку покупець оплачує поставлений товар у розмірі 100% від вартості поставленого товару протягом 3-х банківських днів з дати поставки.

Відповідно до абзаців 3-4 п. 2.4 договору датою поставки товару вважається: при поставці автомобільним транспортом постачальника - дата видаткової накладної постачальника або товарно-транспортної накладної; при самовивозі товару покупцем зі складу постачальника - дата видаткової накладної постачальника. Підписання сторонами товарно-транспортних та видаткових накладних свідчить про передачу постачальником та отримання покупцем разом з товаром супровідних документів, в тому числі наявність у покупця відповідного рахунку - фактури, видаткової накладної та ттн, і не потребує подальшого доведення передачі постачальником покупцю факту передачі цих документів.

Наразі позивач зауважує, що ТОВ Фірма Вікант свої договірні зобов`язання виконало вчасно, в повному обсязі і в суворій відповідності з умовами зазначеного договору, що підтверджується підписаними видатковими накладними та актами здачі-прийняття (надання послуг): № 180770 від 23.10.2019 р. на суму 78744,02 грн.; № 180770 від 23.10.2019 р. на суму 1080,00 грн.; № 185442 від 06.11.2019 р. на суму 7325,00 грн.; № 185442 від 06.1 1.2019 р. на суму 840,00 грн.; № 196551 від 13.12.2019 р. на суму 279376,50 грн.; № 200824 від 14.01.2020 р. на суму 261657,20 грн.; № 202377 від 21.01.2020 р. на суму 19107,61 грн.; № 203718 від 27.01.2020 р. на суму 11433,40 грн.; № 204238 від 29.01.2020 р. на суму 19495,30 грн.; № 204256 від 29.01.2020 р. на суму 15966,50 грн.; № 205369 від 03.02.2020 р. на суму 11415,24 грн.; № 207146 від 10.02.2020 р. на суму 2484,16 грн.; № 207188 від 11.02.2020 р. на суму 5625,00 грн.; № 208128 від 14.02.2020 р. на суму 235571,00 грн.; № 210637 від 25.02.2020 р. на суму 5416,16 грн.; № 211282 від 27.02.2020 р. на суму 249137,90 грн.; № 214884 від 11.03.2020 р. на суму 3792,00 грн.; № 214894 від 11.03.2020 р. на суму 55552,52 грн.; № 216931 від 17.03.2020 р. на суму 325029,00 грн.; № 220698 від 01.04.2020 р. на суму 309701,00 грн.; № 225042 від 22.04.2020 р. на суму 80301,00 грн.; № 225541 від 23.04.2020 р. на суму 231751,80 грн.; № 229779 від 08.05.2020 р. на суму 309973,50 грн.; № 232647 від 18.05.2020 р. на суму 35393,80 грн.; № 234082 від 21.05.2020 р. на суму 31073,50 грн.; № 238921 від 04.06.2020 р. на суму 311347,90 грн.; № 243301 від 18.06.2020 р. на суму 296970,90 грн.; № 246848 від 30.06.2020 р. на суму 287837,50 грн.; № 252044 від 16.07.2020 р. на суму 246447,21 грн.; № 267633 від 04.09.2020 р. на суму 53022,40 грн.; № 267633 від 04.09.2020 р. на суму 1900,00 грн.; № 269712 від 11.09.2020 р. на суму 37418,60 грн.; № 269712 від 11.09.2020 р. на суму 1900,00 грн.; № 271580 від 17.09.2020 р. на суму 272236,75 грн.; № 288947 від 17.11.2020 р. на суму 65805,20 грн.; № 55582 від 10.08.2021 р. на суму 38295,00 грн.; № 91523 від 07.12.2021 р. на суму 581722,75 грн.; № 96590 від 06.01.2022 р. на суму 546279,90 грн.; № 98428 від 19.01.2022 р. на суму 584850,15 грн.; № 102316 від 07.02.2022 р. на суму 687050,50 грн.; № 123012 від 08.07.2022 р. на суму 51829,00 грн.; № 146086 від 11.11.2022 р. на суму 39907,95 грн.

За ствердженнями позивача, загальна сума поставленого товару відповідно до всіх вище вказаних видаткових накладних складає 6971725,22 грн., проте в порушення зазначених умов договору ТОВ Каттінг Білдінг неналежно виконувались зобов`язання по оплаті поставленого товару, а саме: відповідач зобов`язання по оплаті поставленого товару виконало частково на загальну суму 5646542,08 грн. Таким чином, станом на 20.06.2024 включно сума заборгованості ТОВ Каттінг Білдінг з оплати поставленого становить 1325183,14 грн. Між тим позивач додає, що відповідачем підтверджено суму вище вказаної заборгованості, що підтверджується підписаним актом звірки № 4587 від 01.05.2024 року.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.07.2024 р. вказану позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Вікант прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2930/24, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи, при цьому підготовче засідання призначено на 30.07.2024 р. о 12:00 год.

10.07.2024 від позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Вікант через підсистему Електронний суд ЄСІТС подано до господарського суду заяву про перенесення розгляду справи (вх. № 26523/24) з огляду на перебування представника позивача у щорічній відпустці.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.07.2024 р. відкладено підготовче засідання на 21.08.2024 р. з огляду на неявку представників сторін.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.08.2024 р. продовжено строк підготовчого провадження у справі № 916/2930/24 на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 17 вересня 2024 р. о 12:00 год.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.09.2024 р. розгляд справи відкладено на 11.10.2024 р.

Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав, також відповідач в засідання суду не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся судом належним чином за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Так, надіслані судом копії ухвал суду про відкриття провадження у справі від 05.07.2024 р. та про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від 17.09.2024 р. були повернуті до суду без вручення разом з рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, що містяться в матеріалах справи, з позначкою за закінченням терміну зберігання та адресат відсутній за вказаною адресою.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства, день спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, який зареєстрований у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 28.01.2019р. у справі № 915/1015/16.

Суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.03.2021 р. у справі № 910/1487/20, де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, яким в даному випадку є суд (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Також згідно з ч. 4 ст. 122 ГПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. В оголошенні про виклик вказуються дані, зазначені в частині першій статті 121 цього Кодексу.

З огляду на вказане та з урахуванням повернення до суду без вручення ухвал суду про відкриття провадження у справі від 05.07.2024 р. та про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від 17.09.2024 р. господарським судом відповідач також викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про що свідчать наявні в матеріалах справи оголошення.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Виходячи з вищевикладених положень ГПК України та встановлених обставин щодо порядку викликів і повідомлень відповідача, суд вважає, що відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, що наділяє суд правом розглядати справу без його участі.

На думку суду, процесуальна поведінка відповідача при розгляді даної справи в суді свідчить про відсутність реальної зацікавленості у вирішенні даного спору у встановлений процесуальним законом строк та відповідно до положень ст. 2 ГПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З огляду на ненадання відповідачем відзиву, відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи у судовому засіданні 11.10.2024 р. представник позивач підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

15.10.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма Вікант (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Каттінг Білдінг (покупець) укладено договір поставки № 15/10/19, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується передати у встановлений у даному договорі термін у власність покупця металопродукцію (надалі - товар), а покупець зобов`язується оплатити вартість товару та прийняти його відповідно до умов цього договору.

Згідно з п. 1.2 договору ціна, загальна кількість, асортимент, сортамент та розгорнута номенклатура товару, що поставляється за цим договором, визначається у рахунках-фактурах постачальника, та/або у видаткових/залізничних накладних або в інших додатках до цього договору, які є невід`ємними частинами даного договору.

В п. 1.3 договору визначено, що факт поставки товару за цінами, загальною кількістю, асортиментом, сортаментом та номенклатурою, зазначеними у рахунках-фактурах та/або видаткових/залізничних накладних, або факт оплати рахунка-фактури означає взаємну згоду постачальника і покупця з умовами поставки та умовами оплати товару (якщо вони вказані в рахунку-фактурі постачальника), ціною, загальною кількістю, асортиментом, сортаментом та номенклатурою товару, які зазначені у рахунках-фактурах постачальника та/або у видаткових/залізничних накладних, а також с підтвердженням факту отримання покупцем від постачальника оригіналу рахунку-фактури для оплати товару, який постачальник поставляє/поставив.

За положеннями п. 2.3 договору поставка товару здійснюється протягом 14 (чотирнадцяти) робочих днів від дати зарахування на поточний рахунок постачальника попередньої оплати в розмірі 100% вартості постачаємого товару шляхом відвантаження товару автотранспортом чи самовивозом, або залізничним транспортом зі складу постачальника відповідно до умов поставки, узгоджених сторонами. У випадку поставки залізничним транспортом, поставка здійснюється на підставі письмової заявки покупця.

Відповідно до абзаців 3-4 п. 2.4 договору датою поставки товару вважається:

- при поставці автомобільним транспортом постачальника - дата видаткової накладної постачальника або товарно-транспортної накладної;

- при самовивозі товару покупцем зі складу постачальника - дата видаткової накладної постачальника.

Підписання сторонами товарно-транспортних та видаткових накладних свідчить про передачу постачальником та отримання покупцем разом з товаром супровідних документів, в тому числі наявність у покупця відповідного рахунку - фактури, видаткової накладної та ттн, і не потребує подальшого доведення передачі постачальником покупцю факту передачі цих документів.

Умовами п. 2.7 договору визначено, що при передачі товару постачальник передає покупцеві по одному примірнику наступних документів: видаткова накладна; акт прийомки-передачі (за вимогою покупця); копія сертифікату якості (за вимогою покупця).

Відповідно до п. 3.1 договору розрахунки за цим договором здійснюються у безготівковій формі в національній валюті України - гривні. При оформленні платіжного доручення покупець зобов`язаний вказати в призначенні платежу: номер цього договору, номер рахунку-фактури.

Згідно з п. 3.2 договору загальна ціна (сума) цього договору складає загальну вартість поставленого товару, яка зазначена в усіх видаткових накладних, за якими був поставлений товар постачальником по даному договору.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що діюча ціна на момент відвантаження товару вказується у рахунках-фактурах постачальника та видаткових накладних.

За умовами п. 3.4 договору оплата товару здійснюється покупцем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника протягом 1-го (одного) банківського дня від дати рахунку-фактури.

В п. 3.7 договору передбачено, що оплата товару здійснюється покупцем шляхом передплати 100% вартості товару в терміни, які вказані у рахунках-фактурах постачальника. З моменту зарахування на поточний рахунок постачальника 100% оплати за поставлений товар, або за товар що мас бути поставлений, ціна на товар не підлягає зміні.

Згідно з п. 3.8 договору постачальник має право поставити товар покупцю без попередньої оплати. В цьому випадку покупець оплачує поставлений товар у розмірі 100% від вартості поставленого товару протягом 3-х банківських днів з дати поставки.

Відповідно до п. 4.1 договору товар вважається поставленим постачальником і прийнятим покупцем з моменту видачі видаткової накладної, а у випадку поставки товару залізничним транспортом з дати календарного штемпеля станції відправлення та залізничній накладній, або в інший момент відповідно до умов поставки згідно з правилами Інкотермс?, по яких поставляється конкретна партія товару, з врахуванням особливостей, встановлених у даному договорі.

Згідно з п. 4.10 договору після отримання покупцем товару, претензії по кількості, якості, асортаменту поставленого товару постачальник не приймає та не розглядає, крім випадків виявлення прихованих виробничих дефектів товару. У випадках відвантаження товару зі складу постачальника постачальник не несе відповідальності за кількістю відпущеного на транспорт покупця товару, якщо такий транспорт покинув склад постачальника і невідповідність ваги було виявлено після виїзду транспорту покупця.

В п. 5.1 договору сторони передбачили, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність відповідно до умов цього договору та чинного законодавства України.

Згідно з п. 5.2 договору за прострочення строків оплати товару, встановлених в цьому договорі та додатках до нього, покупець сплачує постачальникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочки за весь період прострочення. Якщо заборгованість за поставлений товар становить більше 15 календарних днів. покупець, крім сплати пені за той самий період, сплачує постачальникові штраф у розмірі 10% від суми неоплаченого товару в зазначені в даному договорі та додатках до нього строки.

За умовами п. 5.8 договору в разі наявності заборгованості покупця перед постачальником за раніше поставлений або в разі порушень умов даного договору постачальник має право призупинити поставку товару покупцеві за цим договором без сплати покупцю будь-яких штрафних або компенсаційних виплат та/або застосувати до покупця оперативно - господарські санкції, передбачені Господарським кодексом України.

Згідно з п. 8.1 договору усі розбіжності, що виникають за цим договором вирішуються шляхом дружніх переговорів між сторонами.

Розбіжності, що не можуть бути врегульовані шляхом переговорів, підлягають вирішенню у господарському суді відповідно до чинного законодавства України (п. 8.2. договору).

Згідно з п. 9.1 договору останній набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2021 р. а в частині взаєморозрахунків до повного розрахунку між сторонами.

Відповідно до п. 10.1 договору усі додатки, зміни і доповнення до цього договору дійсні і є його невід`ємними частинами тільки в тому випадку, якщо вони виконані у письмовій формі і підписані належним чином уповноваженими представниками обох сторін, крім випадків, передбачених у цьому договорі.

Так, згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, вищевказаний договір поставки є підставою для виникнення у сторін за цим договором господарських зобов`язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання його сторонами.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Так, судом встановлено, що на виконання умов вказаного договору поставки № 15/10/19 від 15.10.2019 р. позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма Вікант було здійснено поставку обумовленого договором товару на адресу відповідача на загальну суму 6971725,22 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними та:

- видатковою накладною № 180770 від 23.10.2019 р. на загальну суму 78744,02 грн. (в т.ч. ПДВ 13124,00 грн.);

- видатковою накладною № 185442 від 06.11.2019 р. на суму 7325,00 грн. (в т.ч. ПДВ 1220,90 грн.);

- видатковою накладною № 196551 від 13.12.2019 р. на суму 279376,50 грн. (в т.ч. ПДВ 46562,75 грн.);

- видатковою накладною № 200824 від 14.01.2020 р. на суму 261657,20 грн. (в т.ч. ПДВ 13124,00 грн.);

- видатковою накладною № 202377 від 21.01.2020 р. на суму 19107,61 грн. (в т.ч. ПДВ 3184,60 грн.);

- видатковою накладною № 203718 від 27.01.2020 р. на суму 11433,40 грн. (в т.ч. ПДВ 1905,57 грн.);

- видатковою накладною № 204238 від 29.01.2020 р. на суму 19495, 30 грн. (в т.ч. ПДВ 3249,22 грн.);

- видатковою накладною № 204256 від 29.01.2020 р. на суму 15966,50 грн. (в т.ч. ПДВ 2661,08 грн.);

- видатковою накладною № 205369 від 03.02.2020 р. на суму 11415,24 грн. (в т.ч. ПДВ 1902,54 грн.);

- видатковою накладною № 207146 від 10.02.2020 р. на суму 2484,16 грн., (в т. ч. ПДВ 414,03 грн.);

- видатковою накладною № 207188 від 11.02.2020 р. на суму 5625,00 грн. (в т.ч. ПДВ 937,50 грн.);

- видатковою накладною № 208128 від 14.02.2020 р. на суму 235571,00 грн. (в т.ч. ПДВ 39261,83 грн.);

- видатковою накладною № 210637 від 25.02.2020 р. на суму 5416,16 грн. (в т.ч. ПДВ 902,69 грн.);

- видатковою накладною № 211282 від 27.02.2020 р. на суму 249137,90 грн. (в т.ч. ПДВ 41522,98 грн.);

- видатковою накладною № 214884 від 11.03.2020 р. на суму 3792,00 грн. (в т.ч. ПДВ 632,00 грн.);

- видатковою накладною № 214894 від 11.03.2020 р. на суму 55552,52 грн., (в т.ч. ПДВ 9258,75 грн.);

- видатковою накладною № 216931 від 17.03.2020 р. на суму 325029,00 грн. (в т.ч. ПДВ 54171,50 грн.);

- видатковою накладною № 220698 від 01.04.2020 р. на суму 309701,00 грн. (в т.ч. ПДВ 51616,83 грн.);

- видатковою накладною № 225042 від 22.04.2020 р. на суму 80301,00 грн. (в т.ч. ПДВ 13383,50 грн.);

- видатковою накладною № 225541 від 23.04.2020 р. на суму 231751,80 грн. (в т.ч. ПДВ 38625,30 грн.);

- видатковою накладною № 229779 від 08.05.2020 р. на суму 309973,50 грн. (в т.ч. ПДВ 51662,25 грн.);

- видатковою накладною № 232647 від 18.05.2020 р. на суму 35393,80 грн. (в т.ч. ПДВ 5898,97 грн.);

- видатковою накладною № 234082 від 21.05.2020 р. на суму 31073,50 грн. (в т.ч. ПДВ 51788,92 грн.);

- видатковою накладною № 238921 від 04.06.2020 р. на суму 311347,90 грн. (в т.ч. ПДВ 51891,32 грн.);

- видатковою накладною № 243301 від 18.06.2020 р. на суму 296970,90 грн. (в т.ч. ПДВ 49495,15 грн.);

- видатковою накладною № 246848 від 30.06.2020 р. на суму 287837,50 грн. (в т.ч. ПДВ 47972,92 грн.);

- видатковою накладною № 252044 від 16.07.2020 р. на суму 246447,21 грн. (в т.ч. ПДВ 41074,54 грн.);

- видатковою накладною № 267633 від 04.09.2020 р. на суму 53022,40 грн. (в т.ч. ПДВ 8837,07 грн.);

- видатковою накладною № 269712 від 11.09.2020 р. на суму 37418,60 грн. (в т.ч. ПДВ 6236,43 грн.);

- видатковою накладною № 271580 від 17.09.2020 р. на суму 272236,75 грн. (в т.ч. ПДВ 45372, 79 грн.);

- видатковою накладною № 288947 від 17.11.2020 р. на суму 65805,20 грн. (в т.ч. ПДВ 10967,53 грн.);

- видатковою накладною № 55582 від 10.08.2021 р. на суму 38295,00 грн. (в т. ч. ПДВ 6382,50 грн.);

- видатковою накладною № 91523 від 07.12.2021 р. на суму 581722,75 грн. (в т.ч. ПДВ 96953,79 грн.);

- видатковою накладною № 96590 від 06.01.2022 р. на суму 546279,90 грн. (в т.ч. ПДВ 91046,65 грн.);

- видатковою накладною № 98428 від 19.01.2022 р. на суму 584850,15 грн. (в т.ч. ПДВ 97475,03 грн.);

- видатковою накладною № 102316 від 07.02.2022 р. на загальну суму 687050,50 грн. (в т.ч. ПДВ 114508,42 грн.);

- видатковою накладною № 123012 від 08.07.2022 р. на суму 51829,00 грн. (в т.ч. ПДВ 8638,17 грн.);

- видатковою накладною № 146086 від 11.11.2022 р. на суму 39907,95 грн. (в т.ч. ПДВ 6651,33 грн.).

При цьому поставлений позивачем товар було отримано відповідачем, що вбачається з підписів директора ТОВ Каттінг Білдінг Шевченко А.В. та начальника дільниці Ярмоліка Ю.Д., скріплених печаткою товариства на вищезазначених накладних.

Також на виконання умов вказаного договору поставки № 15/10/19 від 15.10.2019 р. між сторонами були підписані наступні акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг), а саме :

- акт здачі-прийняття (надання послуг) № 180770 від 23.10.2019 р. на суму 1080,00 грн.;

- акт здачі-прийняття (надання послуг) № 185442 від 06.1 1.2019 р. на суму 840,00 грн.;

- акт здачі-прийняття (надання послуг) № 269712 від 11.09.2020 р. на суму 1900,00 грн.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що 01.05.2024 р. між сторонами було підписано акт звірки № 4587 від 01.05.2024 року взаємних розрахунків станом на 15.10.2019 30.04.2024, відповідно до якого заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю Каттінг Білдінг станом на 30.04.2024 року становить 1325183,14 грн. Вказаний акт підписано директором ТОВ Каттінг Білдінг Шевченко А.В. та бухгалтером ТОВ Фірма Вікант, а також скріплено печатками товариств.

У відповідності з ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Виходячи з вищенаведеного, суд доходить висновку про належне виконання позивачем своїх зобов`язань перед відповідачем за укладеним договором щодо поставки товару відповідно до вищевказаних видаткових накладних.

В силу статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

В свою чергу отримання відповідачем поставленого з боку позивача товару є підставою виникнення у відповідача зобов`язання оплатити поставлений товар відповідно до умов договору поставки № 15/10/19 від 15.10.2019 р. та вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що за загальним правилом, обов`язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на товар. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі-продажу не встановлено інший строк оплати.

Згідно з п. 3.8 договору постачальник має право поставити товар покупцю без попередньої оплати. В цьому випадку покупець оплачує поставлений товар у розмірі 100% від вартості поставленого товару протягом 3-х банківських днів з дати поставки.

Ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Наразі, як встановлено судом, відповідачем була здійснена часткова оплата за поставлений позивачем товар на загальну суму 5646542,08 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи копії платіжних інструкцій (а.с. 59-92). З огляду на викладене, несплачена вартість поставленого товару становить 1325183,14 грн. (6971725,22 грн. вартість поставленого товару - 5646542,08 грн. вартість оплаченого товару).

Наразі господарський суд зазначає, що наявність вказаної заборгованості відповідач не спростував, доказів протилежного або неможливості виконання цього зобов`язання з поважних причин не надав. Частиною першою, третьою статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, якими в силу ст. 73 ГПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, які мають значення для вирішення справи.

Наразі несплатою позивачу вищевказаної суми заборгованості за поставлені товари у повному обсязі відповідач порушив умови укладеного договору, що є недопустимим згідно ст. 525 Цивільного кодексу України. З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Вікант про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 1325183,14 грн.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вказані положення ЦК кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України.

Так, у постанові від 29.06.2021 р. у справі № 910/2842/20 Верховний Суд зазначив, що згідно з пунктом 5 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України та абзацом 6 частини 2 статті 20 Господарського кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Отже, суд вправі задовольнити позов про спонукання виконати умови договору лише в разі, якщо встановить, що у особи такий обов`язок наявний, але вона ухилилася від його виконання. При цьому у справі має бути доведено наявність відповідного правовідношення, а саме прямого законодавчого обов`язку відповідача щодо виконання договору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2019 р. по справі № 910/16744/17 вказала, що такий спосіб захисту як примусове виконання обов`язку в натурі застосовується у зобов`язальних правовідносинах у випадках, коли особа має виконати зобов`язання на користь позивача, але відмовляється від виконання останнього чи уникає його. Примусове виконання обов`язку в натурі має наслідком імперативне присудження за рішенням суду (стягнення, витребування тощо), і не спрямоване на підсилення існуючого зобов`язання, яке не виконується, способом його відтворення в резолютивній частині рішення суду аналогічно тому, як воно було унормовано сторонами у договорі.

Таким чином, суд вважає цілком обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу в заявленій сумі 1325183,14 грн., наявність якого відповідачем не спростовано.

Оцінюючи надані позивачем докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Вікант відповідають фактичним обставинам справи і вимогам чинного законодавства, тому підлягають задоволенню.

У зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача та рішення відбулось на користь позивача, згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 19877,75 грн., понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Вікант до Товариства з обмеженою відповідальністю Каттінг Білдінг про стягнення заборгованості в загальному розмірі 1325183,14 грн. задовольнити.

2. СТЯГНУТИ з Товариства з обмеженою відповідальністю Каттінг Білдінг (65039, м. Одеса, провулок Середньофонтанський, буд. 3; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Вікант (01033, м. Київ, вул. Велика Васильківська, бу. 24/1; ) основну заборгованість у розмірі 1325183/один мільйон триста двадцять п`ять тисяч сто вісімдесят три/грн. 14 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 19877/дев`ятнадцять тисяч вісімсот сімдесят сім/грн. 75 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складення повного рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 16 жовтня 2024 р.

Суддя В.С. Петров