ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" жовтня 2024 р. м. Ужгород Справа № 12/48

Суддя Господарського суду Закарпатської області Сисин С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 від 26.09.2024 про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу Господарського суду Закарпатської області від 31.05.2010 (зареєстровану за вх. №02.3.1-02/7595/24 від 30.09.2024) у справі №12/48

за позовом: Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» (м.Київ) в особі філії Ужгородського регіонального управління відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» (м. Ужгород Закарпатської області, Слов`янська набережна, 13, код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу 25998672)

до відповідача: Фізичної особи підприємця Фурика Івана Івановича (код РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

про стягнення боргу за кредитним договором: 24980,26 грн основного боргу (тіло кредиту), 249,80 грн відсотків за користування кредитом, 15635,24 грн прострочених відсотків за користування кредитом, 16499 грн інфляційних збитків та 573,64 грн у відшкодування витрат по оплаті держмита, 236 грн у відшкодування витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу,

заінтересована особа: відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (код ЄДРПОУ - 35045459, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Заньковецької,10)

В С Т А Н О В И В:

1. Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 20.05.2010 у справі №12/48 позов задоволено повністю. Стягнуто з фізичної особи підприємця Фурик Івана Івановича ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_1 ) на користь відкритого акціонерного товариства комерційного банку „Надра, м. Київ в особі філії Ужгородського регіонального управління відкритого акціонерного товариства комерційного банку „Надра (м. Ужгород, Слов`янська Набережна, 13; код 25998672) суму 24 980,26 грн (двадцять чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят грн. 26 коп.) основного боргу (тіло кредиту); 249,80 грн (двісті сорок дев`ять грн. 80 коп.) відсотків за користування кредитом; 15635,24 грн (п`ятнадцять тисяч шістсот тридцять п`ять грн. 24 коп.) прострочених відсотків за користування кредитом; 16499 грн (шістнадцять тисяч чотириста дев`яносто дев`ять грн.) інфляційних збитків та 573,64 грн (п`ятсот сімдесят три грн. 64 коп.) у відшкодування витрат по оплаті держмита; 236 грн (двісті тридцять шість грн.) у відшкодування витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу.

2. 30.09.2024 від ОСОБА_1 (далі заявник або боржник) у Господарський суд Закарпатської області надійшла заява від 26.09.2024 про визнання наказу Господарського суду Закарпатської області від 31.05.2010 у справі № 12/48 таким, що не підлягає виконанню (заява зареєстрована за вх. № 02.3.1-02/7595/24 від 30.09.2024). У заяві ОСОБА_1 зазначений як боржник, а Відкрите акціонерне товариство комерційного банку „Надра, м. Київ в особі філії Ужгородського регіонального управління як стягувач.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2024 заяву ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу господарського суду у справі №12/48, розподілено для розгляду судді Сисину С.В.

Ухвалою суду від 02.10.2024 розгляд заяви ОСОБА_1 від 26.09.2024 про визнання наказу Господарського суду Закарпатської області від 31.05.2010 у справі № 12/48 таким, що не підлягає виконанню (далі заява), призначено до розгляду в судовому засіданні на 09 годину 30 хвилин 10.10.2024.

3. Відповідно до частини сьомої статті 6 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Частиною першою статті 232 ГПК України передбачено, що судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

17.08.2021 Вища рада правосуддя рішенням №1845/0/15-21 затвердила Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи (далі Положення про ЄСІТС).

Пунктом 3 розділу І Положення про ЄСІТС передбачено, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (ЄСІТС) це сукупність інформаційних та телекомунікаційних підсистем (модулів), які забезпечують автоматизацію визначених законодавством та цим Положенням процесів діяльності судів, органів та установ в системі правосуддя, включаючи документообіг, автоматизований розподіл справ, обмін документами між судом та учасниками судового процесу, фіксування судового процесу та участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції, складання оперативної та аналітичної звітності, надання інформаційної допомоги суддям, а також автоматизацію процесів, які забезпечують фінансові, майнові, організаційні, кадрові, інформаційно-телекомунікаційні та інші потреби користувачів ЄСІТС.

Офіційна електронна адреса сервіс Електронного кабінету ЄСІТС (підпункт 5.8 пункту 5 розділу І Положення про ЄСІТС).

Підсистема "Електронний кабінет" (Електронний кабінет ЄСІТС, Електронний кабінет) - підсистема ЄСІТС, захищений вебсервіс, що має офіційну адресу в інтернеті (id.court.gov.ua), який забезпечує процедуру реєстрації користувачів в ЄСІТС, а також подальшу автентифікацію таких осіб з метою їх доступу до підсистем (модулів) ЄСІТС у межах наданих прав. Доступ користувачів до підсистем (модулів) ЄСІТС, окрім Електронного кабінету, також може забезпечуватися за допомогою сервісу обміну даними між відповідними підсистемами (модулями) ЄСІТС та іншими інформаційними системами (пункт 8 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС).

Відповідно до пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС (в редакції Рішення Вищої ради правосуддя № 977/0/15-23 від 12.10.2023) особам, які зареєстрували Електронний кабінет в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, у яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення в паперовій формі за окремою заявою.

У постанові від 07.06.2024 у справі № 904/1273/23 Об`єднана палата Касаційного господарського суду зазначила, що процесуальним законодавством передбачено два способи надсилання судового рішення - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через "Електронний кабінет", у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС. Вимога про надіслання судового рішення через підсистеми ЄСІТС є обов`язковою для осіб, визначених пунктом 10 Положення про ЄСІТС, та тих осіб, які добровільно зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Враховуючи приписи статей 6 і 242 ГПК України, пунктів 8 і 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС, копія ухвали суду від 02.10.2024 про призначення до розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню до розгляду в судовому засіданні на 09 годину 30 хвилин 10.10.2024, була скерована сторонам у справі 03.10.2024 в електронній формі шляхом її направлення до електронних кабінетів Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» (м.Київ) в особі філії Ужгородського регіонального управління, фізичної особи підприємця Фурика Івана Івановича і відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

З довідок про доставку електронного листа, які отримані з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", вбачається, що документ в електронному вигляді: "Стаття 234 ГПК України Ухвала суду (з призначенням дати)» від 02.10.2024 у справі №12/48 (суддя Сисин С.В.) було надіслано усім вказаним учасникам справи в їх Електронний кабінет та документ доставлено до їх електронного кабінету: 03.10.2024 о 10:47.

Згідно положень пункту 2 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

В пунктах 41-42 постанови Верховного Суду від 30.08.2022р. у справі №459/3660/21 викладена правова позиція, що довідка про доставку документа в електронному вигляді до «Електронного кабінету» є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення.

Таким чином, суд констатує, що учасники справи є належним чином повідомлені про розгляд справи у суді та мали можливість, передбачену законом, на реалізацію своїх прав та законних інтересів, з урахуванням сформованої позиції судів вищих інстанцій щодо належного повідомлення учасників процесу.

4. 08.10.2024 через систему "Електронний суд" від заявника ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи без участі заявника від 08.10.2024 (зареєстрована за вх. №02.3.1-02/7818/24), згідно якого заявник просить розглядати справу по його заяві за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити.

У судове засідання 10.09.2024 представники сторін та заінтересованої особи не прибули.

Згідно з частиною третьою статті 328 ГПК України суд розглядає заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Відповідно до частини третьої статті 222 ГПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд розглянув заяву ОСОБА_1 від 26.09.2024 про визнання наказу Господарського суду Закарпатської області від 31.05.2010 у справі №12/48 таким, що не підлягає виконанню, за відсутності учасників справи та за результатом її розгляду суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні заяви, з огляду на таке.

5. За змістом надісланої на адресу суду заяви від 26.09.2024 (вх. №02.3.1-02/7595/24 від 30.09.2024), боржник ОСОБА_1 просить визнати таким, що не підлягає виконанню, наказ Господарського суду Закарпатської області №12/48 від 31.05.2010, мотивуючи вказане тим, що 29.05.2014 державним виконавцем відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції Романом В.Я., винесено постанову у виконавчому провадженні №37677670 про повернення виконавчого документа (наказу №12/48 від 31.05.2010) стягувачеві та встановлено, що стягувачем не авансовано витрати на проведення виконавчих дій, а також постановлено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 29.05.2015. Протягом зазначеного строку стягувачем повторно не пред`являвся до виконання виконавчий документ - наказ №12/48 від 31.05.2010, а саму постанову ДВС стягувач не оскаржував.

В обґрунтування заяви, ОСОБА_1 також зазначає, що стягувачем - відкритим акціонерним товариством комерційного банку „Надра, м. Київ в особі філії Ужгородського регіонального управління відкритого акціонерного товариства комерційного банку „Надра, м. Ужгород повторно не пред`являвся виконавчий документ № 12/48 від 31.05.2010 до виконання протягом встановленого законом та постановою державного виконавця, отже строк для його пред`явлення до виконання вже закінчився.

Крім цього, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань стягувач ПАТ КБ «Надра» є припиненим у результаті його ліквідації.

22.05.2020 було проведено електронний аукціон UA-EA-2020-05-12-000017-b з продажу активів ПАТ КБ «Надра», і переможцем торгів визнано Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп.

Водночас заявник звертає увагу, що ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 09.11.2023 відмовлено в задоволенні заяви ТОВ Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача правонаступником у справі №12/48, а сам стягувач ПАТ КБ «Надра» ліквідований.

Заявник також зазначає, що ухвалою Господарського суду від 23.09.2024 повернуто ОСОБА_1 заяву від 09.09.2024 (зареєстровану за вх.№02.3.1-02/7101/24 від 12.09.2024) про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу Господарського суду Закарпатської області від 31.05.2010 у справі №12/48 на 5 аркушах із додатками на 7 аркушах.

А тому, враховуючи такі обставини справи, ОСОБА_1 просить задовольнити його заяву та визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Закарпатської області від 31.05.2010 у справі № 12/48.

6. При розгляді заяви боржника, суд враховує, що відповідно до частини першої статті 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно із частиною 2 статті 328 ГПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У постанові від 30.03.2021 в справі № 910/8794/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив, що умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Наслідком визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" є закінчення виконавчого провадження.

З врахуванням положень частини 2 статті 328 ГПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що зі змісту вказаної статті вбачається, що перелік підстав для визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, не є вичерпним. При цьому, підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи:

- матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання);

- процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема, видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили; якщо виконавчий документ виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого документа; помилкової видачі виконавчого документа, якщо вже після його видачі у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого документа двічі з одного й того ж питання; пред`явлення виконавчого документа до виконання вже після закінчення строку на його пред`явлення до виконання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі № 755/15479/15-ц.

У постанові від 30.03.2021 в справі № 910/8794/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що у межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється. Виконання рішення суду проводиться лише тим способом, який визначено у рішенні, або в порядку статті 331 ГПК України цей спосіб і порядок виконання може бути змінений.

Такі ж правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 11.07.2019 у справі №910/8665/17, від 12.10.2018 у справі №910/9026/13.

7. У копії наказу Господарського суду Закарпатської області від 31.05.2010 №12/48 про стягнення з боржника - ФОП Фурика І.І. на користь стягувача - ВАТ комерційного банку „Надра, м. Київ в особі філії Ужгородського регіонального управління цього банку боргу за кредитним договором: 24980,26 грн основного боргу (тіло кредиту), 249,80 грн відсотків за користування кредитом, 15635,24 грн прострочених відсотків за користування кредитом, 16499 грн інфляційних збитків та 573,64 грн у відшкодування витрат по оплаті держмита, 236 грн у відшкодування витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу (далі наказ), отриманої з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", зазначено, що строк пред`явлення наказу до виконання становить три роки з моменту його видачі, тобто до 31.05.2013.

Згідно із долучених до заяви матеріалів встановлено, що 25.04.2013 державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Роман Владиславом Яношевичем було відкрито виконавче провадження ВП №37677670 за наказом Господарського суду Закарпатської області № 12/48, виданим 31.05.2010.

Поряд з цим, згідно постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.05.2014 у виконавчому провадженні ВП №37677670, винесеної державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Роман Владиславом Яношевичем, виконавчий документ - наказ господарського суду Закарпатської області №12/48, виданий 31.05.2010, повернуто стягувачеві на підставі пункту 4 частини першої статті 47 та статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки стягувачем не авансовано витрат на проведення виконавчих дій. У постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.05.2014 зазначено, що виконавчий документ може бути пред`явлено повторно для виконання у строк до 29.05.2015.

8. Суд не погоджується з доводами заявника, що оскільки стягувач повторно не пред`явив до виконання наказ після 29.05.2015 (про що було вказано у постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.05.2014 у виконавчому провадженні ВП №37677670) та оскільки минув строк пред`явлення стягувачем до виконання наказу, передбачений статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» і який становить 3 роки, а тому то з врахуванням таких аргументів, наказ не підлягає до виконання.

З цього приводу суд враховує, що згідно з пунктом 9 частини першої статті 129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією із основних засад судочинства, а згідно ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Згідно частини шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Водночас, відповідно до пп.4 п.10-2 розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про виконавче провадження" тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Отже, враховуючи такі положення закону, суд зазначає, що закінчення строку пред`явлення наказу до виконання не є підставою для визнання такого наказу таким, що не підлягає виконанню, оскільки стягувач у випадку пропуску такого строку має право на звернення до суду з клопотанням про поновлення строків для пред`явлення наказу до виконання у випадку наявності поважних причин його пропуску.

9. Крім цього, не є підставами для задоволення заяви ОСОБА_1 також інші обставини, про які він вказує у заяві, зокрема: постановлення ухвали Господарського суду Закарпатської області від 09.11.2023 про відмову в задоволенні заяви ТОВ Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача правонаступником у справі №12/48 та ліквідація стягувача ПАТ КБ «Надра» (що вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, які містять інформацію про припинення цієї юридичної особи в результаті її ліквідації).

Так, із згаданої ОСОБА_1 у заяві ухвали Господарського суду Закарпатської області від 09.11.2023 про відмову в задоволенні заяви ТОВ Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача правонаступником у справі №12/48 вбачається, що 09.10.2023 р. до суду надійшла заява представника ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчому документі (наказі).

В обґрунтування своєї заяви заявник, зокрема, вказує на те, що згідно Договору №GL48N718070-Ur 4 про відступлення прав вимоги, укладеного 13 серпня 2020 року, посвідченого Малим О.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 1170, право вимоги за кредитним договором № 2006/980 МК/85 від 20.10.2006, укладеним з ПАТ КБ «Надра» перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», а тому останній як новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів.

ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» було здійснено повну оплату за придбаний лот, що підтверджує платіжне доручення наявне в матеріалах справи (платіжне доручення № 1 від 06.07.2020 рок на суму 188 900 625,00 грн. У зв`язку з тим, що придбаний лот включав в себе велику кількість активів то одним договором неможливо було оформити купівлю-продажу активу, інформація про які також оприлюднена на сайті https://prozorro.sale/auction/UA-EA-2020-05-12-000017-b.

Заборгованість за кредитним договором № 2006/980-МК/85 від 20.10.2006 року, було відступлено на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відповідно до договору №GL48N718070_Ur_1 про відступлення прав вимоги від 24 липня 2020 року.

З огляду на наведене, що ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» згідно заяви просила суд здійснити заміну стягувача у виконавчому документі (наказі).

У той же час, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, суд враховує, що підставою поставлення Господарським судом Закарпатської області ухвали від 09.11.2023 про відмову в задоволенні заяви ТОВ Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача правонаступником у справі №12/48, були обставини ненадання ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на вимогу суду доказів наявності відкритого виконавчого провадження.

Отже, в ухвалі Господарського суду Закарпатської області від 09.11.2023 про відмову в задоволенні заяви ТОВ Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача правонаступником у справі №12/48, не зазначено про припинення обов`язку боржника ОСОБА_1 по наказу від 31.05.2010 №12/48.

10. Крім цього, зазначаючи про відсутність підстав для визнання наказу таким, що не підлягає до виконання через факт ліквідації стягувача Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» (м.Київ) в особі філії Ужгородського регіонального управління відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра», суд з цього приводу, враховує, доводи заявника, який повідомляє, що 22.05.2020 було проведено електронний аукціон UA-EA-2020-05-12-000017-b з продажу активів ПАТ КБ «Надра», переможцем торгів визнано Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп.

Поряд з цим, з ухвали Господарського суду Закарпатської області від 09.11.2023 у справі №12/38 вбачається, що у заяві ТОВ Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача правонаступником, вказане товариство зазначало, що заборгованість за кредитним договором № 2006/980-МК/85 від 20.10.2006 року, було відступлено на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відповідно до договору №GL48N718070_Ur_1 про відступлення прав вимоги від 24 липня 2020 року.

З рішення Господарського суду Закарпатської області від 20.05.2010 у справі №12/48 встановлено, що заборгованість, яка стягнута з ОСОБА_1 по рішенню і на підставі якої судом видано наказ від 31.05.2010 у справі №12/48, виникла на підставі цього ж кредитного договору № 2006/980-МК/85 від 20.10.2006.

Отже, за наведених судом обставин справи ліквідація Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» (м.Київ) в особі філії Ужгородського регіонального управління відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» (який вказаний як стягувач у наказі), не є підставою визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

11. Підсумовуючи наведене, враховуючи імперативні приписи статті 129-1 Конституції України, статей 18, 326 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язковості виконання судового рішення, що набрало законної сили, суд зазначає, що положення статті 328 Господарського процесуального кодексу України визначають можливість визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, лише за наявності для цього безумовних і безспірних підстав, тобто є процедурною нормою, що врегульовує правовідносини між боржником і стягувачем на стадії виконання рішення.

А тому, приймаючи до уваги, що рішення суду на виконання, якого видавався відповідний виконавчий документ (наказ) є таким, що набрало законної сили та є обов`язковим до виконання; з огляду, що сплив строку на пред`явлення наказу до примусового виконання не є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню; враховуючи, що заявником (боржником по виконавчому листу) не надано доказів, а ні відсутності обов`язку виконати рішення суду у даній справі, а ні доказів наявності у виконавчому документі помилок; беручи до уваги наявність у стягувача права на звернення до суду з заявою про поновлення строку на пред`явлення наказу до виконання, суд дійшов висновку, що підстави наведені в заяві ОСОБА_1 в розумінні положень ст. 328 ГПК України, не є підставами для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, а відтак суд відмовляє з задоволенні вказаної заяви.

На підставі наведеного, керуючись статтями 232-235, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 26.09.2024 (зареєстрованої за вх. №02.3.1-02/7595/24 від 30.09.2024) про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу Господарського суду Закарпатської області від 31.05.2010 №12/48.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її складення і підписання у відповідності до статей 255 і 256 ГПК України.

3. Ухвалу складено та підписано 10.10.2024.

Суддя С.В. Сисин