10.10.2024Справа № 756/59/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Бевзи А.М. розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №756/59/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів 1) Приватного акціонерного товариства "Аудиторська фірма "Аналітик" 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Магістр" та 3) Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України" про визнання договорів недійсними та зобов`язання вчинити дії, за участю представника позивача Віданової О.В. ,
1. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.
1.1. Справа №756/59/20 розглядалась судами неодноразово.
1.2. Постановою КЦС ВС від 17.01.2024 скасовано рішення Оболонського районного суду міста Києва від 02.08.2022 та постанову Київського апеляційного суду від 30.01.2023; закрито провадження у справі та повідомлено позивача про те, що розгляд цієї справи віднесений до юрисдикції господарського суду.
1.3. Ухвалою КЦС ВС від 21.02.2024 передано справу №756/59/20 для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.
1.4. Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 у справі №756/59/20 позов задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів, укладений 15.05.2019 між ОСОБА_2 , як продавцем, Товариством з обмеженою відповідальністю «НВП «Магістр», як повіреним, та ОСОБА_3 , як покупцем, щодо відчуження 64 900 простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик». Визнано недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів, укладений 15.05.2019 року між ОСОБА_2 , як продавцем, Товариством з обмеженою відповідальністю «НВП «Магістр», як повіреним, та ОСОБА_4 , як покупцем, щодо відчуження 14 750 простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик». Відмовлено у задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Магістр» в частині зобов`язання вчинення певних дій. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7 684, 00 грн судового збору.
1.5. При прийнятті вказаного рішення розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу не здійснювався.
1.6. 24.09.2024 ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подано заяву про ухвалення додаткового рішення, яким заявник просить стягнути з відповідачів витрати на правничу допомогу у розмірі 48 000, 00 грн. Заява надійшла до суду 25.09.2024.
1.7. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2024 призначено розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення на 10.10.2024, встановлено відповідачам строк для надання письмових пояснень/заперечень/клопотань щодо заяви про ухвалення додаткового рішення до 08.10.2024 включно.
2. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.
2.1. Позивач стверджує, що згідно з положеннями статей 123, 126, 129 ГПК України з відповідачів на користь позивача належить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 48 000,00 грн.
3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧІВ.
3.1. 09.10.2024 до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 18 000, 00 грн. За твердженнями відповідача при визначенні позивачем розміру витрат наявне недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
4. ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ.
4.1. Предмет доказування суд визначає виходячи з предмету вимоги заяви, її юридичних та фактичних підстав. У даному разі предмет доказування становлять обставини, від яких залежить відповідь на таке ключове питання:
- Чи підтверджені та доведені документально витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги? Якщо так, то в якому розмірі?
4.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь на ключові питання, а відповідач негативну.
5. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ПІДТВЕРДЖЕННЯ ТА ДОВЕДЕННЯ ВИТРАТ НА ПРАВОВУ ДОПОМОГУ ТА ЇХ РОЗМІР.
5.1.Відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, належить до основних засад (принципів) господарського судочинства (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).
5.2. У статті 123 ГПК України перелічено види судових витрат. Судові витрати складаються і судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
5.3. Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
5.4. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
5.5. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
5.6. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
5.7. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
5.8. За умовами ч. 14 ст. 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
5.9. Ухвалою КЦС ВС від 21.02.2024 у справі №756/59/20 залишено без задоволення клопотання позивача ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
5.10. Залишаючи клопотання про розподіл судових витрат без задоволення ВС виходив з того, що оскільки постановою Верховного Суду від 17.01.2024 судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасовано, провадження у справі закрито у зв`язку із тим, що спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, тобто розгляд справи не закінчено, правові підстави для вирішення в порядку статті 141 ЦПК України питання про розподіл судових витрат, понесених відповідачем, відсутні. Колегія суддів також зазначила, що в даному випадку судове рішення, яким закінчено розгляд справи Верховним Судом не ухвалювалось, позивач через адвоката звернулася із заявою про передачу справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд цієї справи.
5.11. Таким чином розподіл судових витрат здійснюється, в тому числі за розгляд справи місцевим, апеляційним та Верховним судом, судом першої інстанції.
5.12. Позивач зазначає, що ним були понесені витрати на правову допомогу в розмірі 48 000,00 грн за представництво інтересів позивача під час розгляду справи Оболонським районним судом міста Києва, Київським апеляційний судом, Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду та Господарським судом міста Києва.
5.13. Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 ГПК України).
5.14. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16).
5.15. В якості доказів, що підтверджують надання правової допомоги за розгляд всієї справи на суму 48 000, 00 грн до матеріалів справи додано: Договір про надання правничої допомоги від 16.12.2019, укладений між Адвокатом Відановою О.В. та Головач Т.Є.; Договір про надання правничої допомоги від 08.02.2024, укладений між Адвокатом Відановою О.В. та Головач Т.Є.; акт наданих послуг від 17.01.2024 на суму 34 000, 00 грн; акт наданих послуг від 19.08.2024 на суму 14 000, 00 грн.
5.16. Суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
5.17. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (постанова Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).
5.18. Суд зазначає, що розмір винагороди за надання професійної правничої допомоги визначений у пункті 3.1. Договору від 16.12.2019 у вигляді фіксованої суми: 5 000, 00 грн - складання позовної заяви; 5 000, 00 грн - складання будь-яких інших процесуальних документів; 2 000, 00 - участь в одному судовому засіданні.
5.19. Водночас, пунктом 3.1. Договору від 08.02.2024 визначено, що за надання правничої допомоги клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар, що становить: 2 000, 00 грн - складання заяви про направлення справи №756/59/20 за встановленою підсудністю; 2 000, 00 грн - за участь в одному судовому засіданні (включаючи засідання по відео конференції), якщо в цьому буде необхідність.
5.20. Таким чином, розмір оплати за вчинення конкретної процесуальної дії є фіксованим, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Жодних змін в частині погодженого договорами про надання професійної правничої допомоги розміру фіксованої вартості правничої допомоги сторонами не внесено, а отже розмір гонорару є визначеним.
5.21. Досліджуючи надані позивачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що наданих доказів достатньо для встановлення факту надання адвокатом Відановою О.В. професійної правничої допомоги позивачеві у справі №759/59/20 на суму 48 000, 00 грн.
5.22. В силу приписів частини першої статті 74 ГПК України (кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень), частини шостої статті 126 ГПК України (обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами) обов`язок доведення неспівмірності витрат наразі покладається на відповідачів.
5.23. Відповідачами цей тягар доказування не витриманий. Доказів неспівмірності витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами відповідачем не надано.
5.24. Всупереч вимог частини першої статті 74 ГПК України, частини шостої статті 126 ГПК України відповідачами не надано доказів невідповідності заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу критерію реальності адвокатських витрат, неспівмірності понесених позивачем витрат на адвокатські послуги, їх необхідності тощо. Зокрема, відповідачем не зазначено, в чому саме, на його думку, полягає необґрунтованість та невідповідність таких витрат.
5.25. Інші заперечення, зокрема, відповідача-1 щодо відсутності підстав стягнення з нього відповідних судових витрат носять надуманий характер і не спростовують доводи і докази, які надані позивачем на підтвердження отримання ним правової допомоги у заявленій сумі.
5.27. Тобто, позиція відповідача є взаємосуперечливою та спрямованою на уникнення відшкодування документально підтверджених позивачем судових витрат.
5.28. У зв`язку з чим, підстави для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 18 000,00 грн відсутні. Клопотання відповідача-1 про зменшення витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає за наведених вище підстав.
5.29. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 ГПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
5.30. Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
5.31. Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача-1, які полягають у відчуженні майна, на яке поширюється правовий режим ст. 61 СК України, суд дійшов висновку про покладення судових витрат які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 48 000, 00 грн на відповідача-1.
5.32. За висновками суду, заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критерію розумності їхнього розміру, є співмірним із складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), підтверджується відповідними доказами.
5.33. При цьому суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 ГПК України). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
5.34. Враховуючи вищевикладене та те, що у рішенні Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 у справі №756/59/20 не було вирішено питання щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню з відповідача в розмірі 10.000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 73, 76, 77, 86, 123, 126, 129, 236-238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 48 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.
Повне судове рішення складено 11.10.2024.
Суддя Ігор Курдельчук