УХВАЛА

10 жовтня 2024 року

м. Київ

cправа № 916/2162/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г. М. - головуючого, Краснова Є. В., Рогач Л. І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.08.2024

за заявою Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк"

про забезпечення позову у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк"

до: 1) Приватного підприємства "Фенікс і Ко";

2) ОСОБА_1 ;

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехпрогрес";

4) Приватного підприємства "Легіон Агро";

про солідарне стягнення у розмірі 3 411 609,70 грн,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариства "МТБ Банк" (далі - ПАТ "МТБ Банк", позивач) звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Приватного підприємства "Фенікс і Ко" (далі - ПП ?Фенікс і Ко?, відповідач), ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач, скаржник), Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехпрогрес" (далі - ТОВ ?Екотехпрогрес?, відповідач), Приватного підприємства "Легіон Агро" (далі - ПП "Легіон Агро", відповідач) про солідарне стягнення заборгованості з підстав неналежного виконання відповідачами зобов`язань за Кредитним договором № К08561/2021 від 28.04.2021 у сумі 3 411 609,70 грн, з яких: 2 999 203,51 грн - основний борг, 379 406,19 грн - проценти, 33 000,00 грн - комісія.

06.06.2024 до господарського суду надійшла заява ПАТ "МТБ Банк" про забезпечення позову, в якій позивач просить забезпечити позов шляхом:

1) Накладення арешту на наступні об`єкти нерухомого майна:

- квартира АДРЕСА_1 , опис об`єкта: загальна площа (кв.м): 47.9, житлова площа (кв.м): 29.6, Опис: квартира з 2-х житлових кімнат на 2 поверсі А-5. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 080. Власником є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

- квартира АДРЕСА_2 , опис об`єкта: загальна площа (кв.м): 32,7, житлова площа (кв.м): 16,5. технічний опис майна: 1 кімнатна. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14991782. Власником є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );

2) Заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, будь-якого іншого обтяження та інше) за наступними об`єктами нерухомого майна:

- квартира АДРЕСА_1 , опис об`єкта: загальна площа (кв.м): 47.9, житлова площа (кв.м): 29.6, Опис: квартира з 2-х житлових кімнат на 2 поверсі А-5. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 080. Власником є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- квартира АДРЕСА_2 , опис об`єкта: загальна площа (кв.м): 32,7, житлова площа (кв.м): 16,5. Технічний опис майна: 1 кімнатна. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14991782. Власником є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

В обґрунтування заяви позивач посилався на те, що бездіяльність відповідачів, яка виражається у невиконанні взятих на себе зобов`язань щодо сплати коштів по кредиту, по суті є формою ухилення від виконання зобов`язання, яка свідчить про потенційну можливість ухилення останніх від виконання і судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Позивач вказував, що ПП ?Фенікс і Ко? є збитковим підприємством та перебувало в судових тяжбах, наразі в рамках виконавчого провадження 74707109 від 10.04.2024 здійснюється стягнення заборгованості в сумі 994 671,00 грн. Неплатоспроможність підприємства дає підстави вважати, що при задоволенні позовних вимог у зазначеній судовій справі можуть виникнути обставини, які істотно ускладнять виконання судового рішення.

Позивач зауважував, що за ПП ?Фенікс і Ко? відсутня реєстрація будь-якого нерухомого майна, всі земельні ділянки знаходились в суборенді підприємства, також у ПП ?Фенікс і КО?, ТОВ ?Екотехпрогрес?, ПП ?Легіон Агро? відсутнє ліквідне нерухоме майно, за рахунок якого реально можливо виконати рішення суду.

Оскільки ОСОБА_1 є єдиним учасником ПП ?Фенікс і КО? і поручителем по кредитному договору та несе ризики відповідальності за неналежне виконання зобов`язань всім належним їй майном, то невжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на вказану нерухомість, створює реальний ризик її відчуження на користь третіх осіб, з метою приховати та унеможливити виконання судового рішення про стягнення боргу з ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.06.2024 у задоволенні заяви ПАТ "МТБ Банк" про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що матеріали справи не містять жодних доказів несумлінних дій ОСОБА_1 , відсутності у останньої коштів на рахунках чи їх витрачання не на здійснення розрахунків з ПАТ "МТБ Банк"; заява позивача щодо накладення арешту на нерухоме майно містить лише посилання на потенційну можливість ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення, без наведення відповідного обґрунтування. На думку суду першої інстанції, факт ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань за Договором поруки не може бути підставою для забезпечення позову, а невиконання зобов`язань позичальником та поручителями є предметом спору, що потребує доведення, тому не можна розглядати твердження позивач, як безспірні та такі, що обґрунтовують необхідність забезпечення позову.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ПАТ "МТБ Банк" звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.06.2024 про відмову у забезпеченні позову скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.08.2024 апеляційну скаргу ПАТ "МТБ Банк" задоволено; ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.06.2024 скасовано; заяву ПАТ "МТБ Банк" про забезпечення позову задоволено в повному обсязі.

Постанова мотивована тим, що предметом позову у даній справі є солідарне стягнення заборгованості за Кредитним договором № К08561/2021 від 28.04.2021 у розмірі 3 411 609,7 грн. Відповідно до фінансової звітності ПП ?Фенікс і КО?, підприємство не отримує прибуток від господарської діяльності та в річному звіті вийшло з показником збитковості - 1 465,20 грн; в рамках виконавчого провадження 74707109 від 10.04.2024 здійснюється стягнення заборгованості з ПП ?Фенікс і Ко? в сумі 994 671,00 грн за рішенням Господарського суду Одеської області від 16.01.2024 у справі № 916/4113/23; з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається відсутність зареєстрованого нерухомого майна за ТОВ "Екотехпрогрес" ПП "Легіон Агро" і ПП "Фенікс і Ко"; разом із тим, з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить наступне нерухоме майно: квартира АДРЕСА_3 та квартира АДРЕСА_4 . Згідно відомостей, наданих позивачем, орієнтовна вартість зазначених об`єктів нерухомості, станом на 05.06.2024 на ринку нерухомості складає: від 1 100 000,00 грн до 1 300 000,00 грн - квартира АДРЕСА_3 ; від 690 000 грн до 900 000,00 грн - квартира АДРЕСА_4 . Отже накладення арешту на майно відповідача в межах ціни позову не суперечить законодавству та не обмежує останнього у праві володіння та користування даним майном, використання його у господарський діяльності, тому, з огляду на відповідні законодавчі приписи та з урахуванням встановлених обставин справи, встановивши безпосередній зв`язок між конкретними заходами забезпечення позову та предметом позову, що наявні підстави для задоволення заяви позивача та накладення арешту на нерухоме майно відповідача в межах ціни позову та заборони державної реєстрації. До того ж, проаналізувавши дотримання місцевим господарським судом норм процесуального права, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги про не з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права знайшли своє підтвердження.

24.09.2024 (через систему ?Електронний суд?) ОСОБА_1 звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.08.2024 (повний текст складено 06.08.2024) скасувати, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.06.2024 залишити в силі.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі, виходячи з такого.

Відповідно до частин 1, 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №910/9498/19, від 17.09.2020 у справі №910/72/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 16.02.2021 у справі №910/16866/20, від 15.04.2021 у справі №910/16370/20, від 24.06.2022 у справі №904/3783/21, від 26.09.2022 у справі №911/3208/21).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Зі змісту цієї норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись грошовими коштами або майном, а тому може застосовуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

Сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань після пред`явлення позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (постанова Верховного Суду від 16.03.2021 у справі №921/302/20).

Предметом розгляду цієї справи по суті є вимога про стягнення заборгованості за Кредитним договором поставки № К08561/2021 від 28.04.2021 у розмірі 3 411 609,7 грн. Виконання в майбутньому судового рішення у цій справі, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матимуть відповідачі необхідну суму грошових коштів.

Суд апеляційної інстанції встановивши, що предметом позову є стягнення грошових коштів у розмірі 3 411 609,7 грн, виконання в майбутньому судового рішення у цій справі, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо залежить від наявності у відповідачів грошових коштів і оцінюючи обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_1 (оскільки в інших відповідачів майно відсутнє) та, з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, співмірності, забезпечення збалансованості інтересів сторін, дійшов висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття зазначених позивачем заходів забезпечення позову в разі задоволення позовних вимог, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У зв`язку з викладеним вище, Верховний Суд дійшов висновку про те, що вжиті судом апеляційної інстанції заходи забезпечення позову відповідають процесуальним нормам, що регулюють спірні правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретними заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, а тому зазначені в касаційній скарзі доводи скаржника не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, а зводяться до переоцінки доказів у справі та безпосередньо пов`язані із встановленням фактичних обставин справи.

Крім того Верховний Суд зазначає, що згідно із положеннями частина 2 статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

За змістом частини 2 статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , правильне застосовування норм права судом апеляційної інстанції під час прийняття оскарженого судового рішення є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 234, 235, 287 - 292, 293 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 916/2162/24 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.08.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді Є. В. Краснов

Л. І. Рогач