ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2024м. ХарківСправа № 922/1789/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєві О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Національного банку України, м. Київ
до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ПРЕМ`ЄР ГАРАНТ ПРОФІ", м. Харків
про ліквідацію страховика
за участю представників сторін:

позивача Харіна Т.Г., самопредставництво

відповідача - Коваленко Ю.О., адвокат, ордер №119254040 від 12.06.2024 року

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Національний банк України, м. Київ звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ПРЕМ`ЄР ГАРАНТ ПРОФІ", м. Харків, в якій просить ліквідувати відповідача та призначити ліквідатора відповідача з числа осіб, які мають право здійснювати діяльність з ліквідації юридичних осіб. Також просить покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23 травня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначено підготовче засіданні на 17 червня 2024 року о 14:20 годин.

13 червня 2024 року через систему "Електронний суд" Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ПРЕМ`ЄР ГАРАНТ ПРОФІ" подано відзив (вхідний № 15380) на позовну заяву, який суд приймає та долучає до матеріалів справи.

13 червня 2024 року через систему "Електронний суд" Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ПРЕМ`ЄР ГАРАНТ ПРОФІ" подано клопотання (вхідний № 15389) про відкладення підготовчого засідання, яке суд задовольняє та долучає до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою суду від 17 червня 2024 року, на підставі статтей 177, 181, пункту 3 частини 2 статті 183, статті 232 Господарського процесуального кодексу України відкладено підготовче засідання на 08 липня 2024 року о 13:20 годин.

01 липня 2024 року через систему "Електронний суд", Національним банком України подано додаткові пояснення (вхідний № 16918), які суд приймає та долучає до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою суду від 08 липня 2024 року, на підставі статтей 177, 181, пункту 3 частини 2 статті 183, статті 232 Господарського процесуального кодексу України відкладено підготовчого засідання на 22 липня 2024 року о 13:20 годин.

19 липня 2024 року через систему "Електронний суд" Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ПРЕМ`ЄР ГАРАНТ ПРОФІ" подано клопотання (вхідний № 18346) про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22 липня 2024 року . продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, до 21 серпня 2024 року; клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання задоволено та підготовче засідання відкладено на 20 серпня 2024 року о 13:30 годин.

Протокольною ухвалою суду від 20 серпня 2024 року, на підставі пункту 3 частини 2 статті 185, статті 232 Господарського процесуального кодексу України про закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 вересня 2024 року о 14:30 годин.

09 вересня 2024 року через систему "Електронний суд" Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ПРЕМ`ЄР ГАРАНТ ПРОФІ" подано клопотання (вхідний № 22563) про відкладення розгляду справи, яке суд задовольняє та долучає до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою суду від 10 вересня 2024 року на підставі частини 2 статті 216, статті 232 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву у судовому засіданні до 01 жовтня 2024 року о 14 годин.

Протокольною ухвалою суду від 01 жовтня 2024 року на підставі частини 2 статті 216, статті 232 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву у судовому засіданні до 03 жовтня 2024 року о 15 годин.

Представник позивача у судовому засіданні та у наданих додаткових поясненнях підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву проти заявлених позовних вимог заперечує, просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, вислухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Національний банк за результатами аналізу звітності Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ПРЕМ`ЄР ГАРАНТ ПРОФІ" за І квартал 2023 року, перше півріччя 2023 року та дев`ять місяців 2023 року, а також інформації і документів, отриманих від страховика у відповідь на вимогу Національного банку, встановив порушення вимог щодо складання даних вищезазначеної звітності страховика та порядку формування резерву незароблених премій станом на дати, відмінні від звітних.

Комітет з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного банку України (Комітет) 28 грудня 2023 року прийняв рішення № 21/2414-рк "Про зобов`язання Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ПРЕМ`ЄР ГАРАНТ ПРОФІ" вжити заходів -для усунення порушення та причин, що сприяли вчиненню порушення» (Рішення Комітету), відповідно до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ПРЕМ`ЄР ГАРАНТ ПРОФІ" (відповідача), яким зобов`язано відповідача вжити заходів для усунення порушень та причин, що сприяли вчиненню порушень, у строк не пізніше 31 січня 2024 року.

Інформацію про застосування Національним банком заходу впливу згідно з Рішенням Комітету розміщено на сторінці офіційного Інтернет-представництва Національного банку 28 грудня 2023 року.

В подальшому, з 01 січня 2024 року в законодавстві, яке регулює спірні правовідносини, відбулись зміни. Зокрема був введений в дію Закон України "Про страхування" (№1909-ІХ від 18 листопада 2021 року) і втратив чинність Закон України "Про страхування" (від 07 березня 1996 року № 85/96-ВР із наступними змінами).

Крім того, з 01 січня 2024 року втратив чинність Закон України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та був введений в дію Закон України "Про фінансові послуги та фінансові компанії".

Згідно підпункту 3 пункту 19 розділу XV Закон України "Про страхування" строк виконання рішень Національного банку України про застосування заходів впливу (інших, ніж рішення про призначення тимчасової адміністрації та про застосування заходів впливу у вигляді накладення штрафів), прийнятих Національним банком України до дня введення в дію цього Закону, та які залишаються чинними станом на день, що передує дню введення в дію цього Закону, вважається таким, що настав, станом на день введення в дію цього Закону, а відповідні заходи впливу підлягають виконанню не пізніше зазначеного дня.

Рішення Комітету про усунення порушення Відповідачем у встановлений строк виконано не було.

Відповідно до пункту 19 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про фінансові послуги та фінансові компанії", заходи впливу, застосовані Національним банком України до надавачів фінансових послуг до дня введення в дію цього Закону, застосовуються відповідно до законодавства України, що діяло на день прийняття рішення про їх застосування.

Відтак, як вважає позивач, для вибору конкретних дій, які має вчинити Регулятор під час застосування заходу впливу та законодавства, яке передбачає наслідки застосування відповідного заходу впливу, ключовим є саме актуальні норми, чинні на дату застосування такого заходу впливу.

Матеріали справи свідчать про те, що захід впливу застосовано до відповідача 23 квітня 2024 року.

Таким чином, як зазначає позивач, підлягає застосуванню редакція Закону України "Про фінансові послуги та фінансові компанії" та Закону України "Про страхування" в редакції станом на 01 січня 2024 року, зокрема, і положення частини 3 статті 66 Закону України "Про страхування".

Згідно пункту 3 частини 2 статті 123 Закону України "Про страхування", Регулятор має право прийняти рішення про анулювання ліцензії у разі наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, але не виключно, невиконання страховиком розпорядження, рішення Регулятора про усунення виявлених порушень або вимог, встановлених цим Законом та нормативно-правовими актами Регулятора, що регулюють умови ліцензування діяльності з надання фінансових послуг.

У зв`язку з невиконанням відповідачем вимог Рішення Комітету, Правлінням Національного банку України на черговому засіданні, яке відбулось 23 квітня 2024 року, прийнято рішення "Про анулювання Товариству з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ПРЕМ`ЄР ГАРАНТ ПРОФІ" ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг" від 23 квітня 2024 року № 123-рш (Рішення про анулювання) з підстав, визначених пунктом 3 частини 2 статті 123 Закону України "Про страхування".

Рішення про анулювання обґрунтовано тим, що у зв`язку з невиконанням вимог Рішення Комітету, що пов`язано з виявленням Національним банком порушення вимог щодо складання даних звітності та істотних розбіжностей в обсягах надходжень за окремими показниками даних звітності Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ПРЕМ`ЄР ГАРАНТ ПРОФІ" у Національного банку немає можливості оцінити фінансовий стан Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ПРЕМ`ЄР ГАРАНТ ПРОФІ", платоспроможність Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ПРЕМ`ЄР ГАРАНТ ПРОФІ", яке зобов`язане дотримуватися обов`язкових критеріїв, нормативів та інших вимог, що обмежують ризики за операціями з фінансовими активами, визначених законодавством України з питань регулювання ринків фінансових послуг, станом на кожен день.

Продовження ведення відповідачем страхової діяльності в умовах неможливості оцінки фінансового стану та дотримання вимог до забезпечення платоспроможності Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ПРЕМ`ЄР ГАРАНТ ПРОФІ" з огляду на подання звітності за 2023 рік (станом на 01 січня 2024 року) з недотриманням вимог до складання даних звітності позбавляє Національний банк можливості здійснення нагляду за діяльністю відповідача належним чином.

Ліквідація страховика у разі прийняття Регулятором рішення про застосування до страховика заходу впливу у вигляді анулювання ліцензії страховика з підстав, не пов`язаних з віднесенням страховика до категорії неплатоспроможних, здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України.

Враховуючи викладені обставини, позивач вважає, що він зобов`язаний подати позов про ліквідацію відповідача відповідно до вимог частини 3 статті 66 Закону України "Про страхування".

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про Національний банк України" Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Згідно пункту 8-1 статті 7 Закону України "Про Національний банк України" Національний банк здійснює державне регулювання та нагляд на індивідуальній та консолідованій основі на ринках небанківських фінансових послуг за діяльністю небанківських фінансових установ, інших осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги, та осіб, які надають супровідні послуги, в межах, визначених Законом України "Про фінансові послуги та фінансові компанії" та іншими законами України.

Відповідно до частини 1 статті 66 Закону України від 18 листопада 2021 року № 1909-IX "Про Страхування" (Закон № 1909-IX) ліквідація страховика у разі прийняття Регулятором (Національним банком України) рішення про застосування до страховика заходу впливу у вигляді анулювання ліцензії страховика з підстав, не пов`язаних з віднесенням страховика до категорії неплатоспроможних, здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України. Прийняття Регулятором рішення про застосування до страховика заходу впливу у вигляді анулювання ліцензії страховика з підстав, визначених пунктами 2 - 13, 15 частини другої статті 123 цього Закону, є підставою для звернення Регулятора до господарського суду з позовом про ліквідацію страховика.

Згідно частини 3 статті 66 Закону № 1909-IX Регулятор, за умови відсутності у страховика зобов`язань за договорами страхування (перестрахування, співстрахування), звертається до господарського суду з позовом про ліквідацію страховика відповідно до пункту 3 частини 1 статті 110 Цивільного кодексу України протягом одного місяця з дати прийняття Регулятором рішення про анулювання ліцензії страховика з підстав, визначених пунктами 2 - 13, 15 частини другої статті 123 цього Закону.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 123 Закону № 1909-IX Регулятор має право прийняти рішення про анулювання ліцензії у разі наявності хоча б однієї з таких підстав: відмова страховика у проведенні перевірки Регулятором, зокрема недопуск уповноважених осіб Регулятора до проведення перевірки, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки, відмова в доступі до приміщень, об`єктів, що використовуються при наданні фінансових послуг, відсутність протягом першого дня перевірки особи, уповноваженої представляти інтереси страховика на час проведення перевірки.

Так, позивач в обґрунтування наявності підстав для ліквідації відповідача посилається на дві обставини: прийняття Національним банком України рішення про анулювання Товариству з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ПРЕМ`ЄР ГАРАНТ ПРОФІ" ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послу від 23 квітня 2024 року № 123-рш,і з підстав, визначених пунктом 3 частини 2 статті 123 Закону України "Про страхування"; відсутність у Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ПРЕМ`ЄР ГАРАНТ ПРОФІ" зобов`язань за договорами страхування (перестрахування, співстрахування), встановлений Правлінням Національного банку України в Рішенні про анулювання та який затверджується інформацією, наданою відповідачем у листі від 22 лютого 2024 року № 22/02-2202030 та у листі від 02 квітня 2024 року № 02/04-0204048.

Щодо прийняття 23 квітня 2024 року позивачем рішення про анулювання відповідачу ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг, у зв`язку із ненаданням відповідачем документів, інформації щодо предмета перевірки, суд зазначає таке.

Матеріалами справи підтверджується, і цей факт визнається відповідачем, що згідно з рішенням Правління Національного банку України № 123-рш від 23 квітня 2024 року Товариству з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ПРЕМ`ЄР ГАРАНТ ПРОФІ" були анульовані ліцензії на провадження діяльності з надання фінансових послуг.

Анулювання ліцензій є заходом впливу, який застосовується Національним банком України в разі виявлення фактів порушення законодавства надавачем фінансових послуг (в даному випадку - відповідачем). Підставою для ухвалення такого рішення стало порушення Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ПРЕМ`ЄР ГАРАНТ ПРОФІ" законодавства, яке було встановлено в результаті проведення позивачем перевірки відповідача.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач у листі від 22 лютого 2024 року № 22/02-2202030 та у листі від 02 квітня 2024 року № 02/04-0204048, адресованих Національному банку, повідомив останнього про відсутність у нього кредиторської заборгованості та зобов`язань за договорами страхування (перестрахування, співстрахування) станом на 22 лютого 2024 року та станом на 02 квітня 2024 року відповідно. Враховуючи цю інформацію, позивач, керуючись приписами "Положення про порядок призначення, здійснення та припинення тимчасової адміністрації страховика, кредитної спілки", затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 23 грудня 2023 року № 178, встановив факт відсутності у Відповідача зобов`язань за договорами страхування (перестрахування, співстрахування), про що зазначив у пункті 3 резолютивної частини рішення № 123-рш від 23 квітня 2024 року.

Суд вважає, що означене вище Положення не регулює спірні правовідносини, оскільки в пункті 1 розділу І Положення прямо вказано, що це Положення визначає порядок призначення, здійснення, припинення тимчасової адміністрації страховика, кредитної спілки і порядок прийняття рішення про дострокове припинення повноважень тимчасового адміністратора. В даному випадку питання про призначення тимчасової адміністрації страховика позивачем не вирішувалось

Рішення про анулювання ліцензій відповідача було прийнято 23 квітня 2024 року, в той час як Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ПРЕМ`ЄР ГАРАНТ ПРОФІ" надавало Регулятору інформацію про відсутність у нього зобов`язань за договорами страхування (перестрахування, співстрахування) станом на 22 лютого 2024 року та на 02 квітня 2024 року відповідач не був присутнім при ухваленні рішення про анулювання йому ліцензій і не надавав позивачу пояснень і доказів стосовно того, що в період з 02 квітня 2024 року (дата останнього листа) по 23 квітня 2023 року (дата рішення про анулювання ліцензій) він не проводив страхової діяльності і, відповідно, не набував прав та обов`язків за договорами страхування (перестрахування, співстрахування). Тобто, суд вважає, що не можна виключати, що в період з 02 квітня 2024 року по 23 квітня 2023 року ситуація із наявністю зобов`язань за договорами страхування (перестрахування, співстрахування) у відповідача змінилась.

Позивач зазначає, що на даний час відсутня належна, законодавчо закріплена процедура, яка б давала можливість достеменно встановити факт відсутності або наявності у страховика зобов`язань за договорами страхування (перестрахування, співстрахування) на певну дату.

Частина 6 статті 66 та пункт 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про страхування" зобов`язують позивача таку процедуру запровадити. В означених нормах прямо вказано, що: Порядок встановлення факту відсутності або наявності у страховика зобов`язань за договорами страхування (перестрахування, співстрахування) визначається нормативно-правовими актами Регулятора; Національному банку України та Національній комісії з цінних паперів та фондового ринку до дня введення в дію цього Закону забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону.

Суд вважає, що замість того щоб розробити "Порядок встановлення факту відсутності або наявності у страховика зобов`язань за договорами страхування (перестрахування, співстрахування)", позивач, за аналогією, використовує "Положення про порядок призначення, здійснення та припинення тимчасової адміністрації страховика, кредитної спілки", що з огляду на приписи статті 19 Конституції України є недопустимим.

Згідно пункту 19 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про фінансові послуги та фінансові компанії" заходи впливу, застосовані Національним банком України до надавачів фінансових послуг до дня введення в дію цього Закону, застосовуються відповідно до законодавства України, що діяло на день прийняття рішення про їх застосування.

Позивач зазначає, що захід впливу застосовано до відповідача 23 квітня 2024 року, відповідно, підлягає застосуванню редакція Закону України "Про фінансові послуги та фінансові компанії" та Закону України "Про страхування" в редакції станом на 01 січня 2024 року, зокрема, і положення частини 3 статті 66 Закону № 1909-ІХ.

Проте суд зазначає, що ці твердження спростовуються рішенням самого позивача від 23 квітня 2024 року про анулювання відповідачу ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг, в якому жодних посилань в рішенні на Закон України "Про фінансові послуги та фінансові компанії", а тим більше на Закон № 1909-ІХ Позивачем не здійснено.

В статті 40 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг" містяться види заходів впливу, які Національний банк України у межах своїх повноважень у сфері державного регулювання ринків небанківських фінансових послуг має право застосовувати, а саме: зобов`язати порушника вжити заходів для усунення порушення та/або вжити заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушення; вимагати скликання позачергових зборів учасників фінансової установи; накладати штрафи в розмірах, передбачених статтею 41 цього Закону; тимчасово зупиняти або відкликати (анульовувати) ліцензію на провадження діяльності з надання фінансових послуг; відсторонювати керівництво від управління фінансовою установою та призначати тимчасову адміністрацію; затверджувати план відновлення фінансової стабільності фінансової установи; виключати відповідно до законодавства учасників ринків фінансових послуг (крім клієнтів) з Державного реєстру фінансових установ або реєстру осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги. укладати письмову угоду з фінансовою установою, особою, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, за якою така особа зобов`язується сплатити визначене грошове зобов`язання та/або вжити заходів для усунення та/або недопущення в подальшій діяльності порушень, поліпшення фінансового стану фінансової установи, підвищення ефективності функціонування системи управління ризиками тощо; установлювати для небанківських фінансових груп підвищені економічні нормативи, ліміти та обмеження щодо здійснення окремих видів операцій.

Вказаний перелік є вичерпним та додатковому тлумаченню не підлягає.

Отже, положеннями Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг" не передбачено такий захід впливу, як звернення Регулятора до господарського суду з позовом про ліквідацію страховика, якому анульовано ліцензію на провадження діяльності з надання фінансових послуг.

Законом України "Про страхування" (від 07 березня 1996 року № 85/96-ВР) також не передбачено відповідальність страховика у вигляді звернення Позивача до господарського суду з позовом про ліквідацію такого страховика, у випадку анулювання ліцензії на провадження діяльності з надання фінансових послуг.

При цьому суд наголошує, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується за рішенням суду за позовом відповідного органу державної влади лише у випадках, встановлених законом. Релевантним же законом, як випливає з вищенаведеного, випадок, покладений в основу розглядуваного позову, не передбачений як підстава ліквідації юридичної особи.

Водночас відповідальність, яка передбачена положеннями Закону №1909-ІХ, не підлягає застосуванню до спірних відносин, оскільки це буде суперечити пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про фінансові послуги та фінансові компанії".

Щодо посилань позивача на відсутність у Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ПРЕМ`ЄР ГАРАНТ ПРОФІ" зобов`язань за договорами страхування (перестрахування, співстрахування) та на частину 3 статті 66 Закону № 1909-ІХ як на підставу для звернення з даним позовом, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 6 статті 66 Закону № 1909-ІХ порядок встановлення факту відсутності або наявності у страховика зобов`язань за договорами страхування (перестрахування, співстрахування) визначається нормативно-правовими актами Регулятора (позивача).

Пунктом 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1909-ІХ зобов`язано Національний банк України та Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку до дня введення в дію цього Закону: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону.

Проте матеріали справи не містять доказів виконання позивачем вимог Закону № 1909-ІХ в частині прийняття нормативно-правового акту, яким би був затверджений порядок встановлення факту відсутності або наявності у страховика зобов`язань за договорами страхування (перестрахування, співстрахування).

За відсутності затвердження позивачем вказаного порядку суд вважає передчасними висновки позивача про відсутність у Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ПРЕМ`ЄР ГАРАНТ ПРОФІ" зобов`язань за договорами страхування (перестрахування, співстрахування).

Щодо вимоги позивача призначити ліквідатора Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ПРЕМ`ЄР ГАРАНТ ПРОФІ" з числа осіб, які мають право здійснювати діяльність з ліквідації юридичних осіб, суд зазначає, що із позовної заяви незрозуміло чи має бути це юридична чи фізична особа і яким чином має бути встановлена наявність у цієї особи права на здійснення діяльності з ліквідації юридичних осіб. Також суд зазначає, що проведення ліквідаційної процедури передбачає наявність згоди ліквідатора на вчинення цих дій та оплату таких послуг ліквідатора.

За таких обставин суд вважає вимогу позивача про призначення ліквідатора відповідача з числа осіб, які мають право здійснювати діяльність з ліквідації юридичних осіб необґрунтованою.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими, не підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами, та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 183, 194, 195, 196, 201, 208-210, 217, 218, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "14" жовтня 2024 р.

Суддя П.В. Хотенець