ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

15 жовтня 2024 року м. ХарківСправа № 922/476/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Горішній Ю.В.

розглянувши заяву керівника Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова (вх. № 24908/24 від 03.10.2024) про забезпечення позову у справі

за позовом Керівника Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова (бульв. Б.Хмельницького, буд. 36-А, м. Харків, 61099)
до 1) Харківської міської ради (м-н Конституції, буд. 7, м. Харків, 61003; ) , 2) Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (м-н Конституції, буд. 16, м. Харків, 61003; ) , 3) Фізичної особи - підприємця Яковлєвої Галини Олександрівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) , 4) Товариства з обмеженою відповідальністю "МЦ Сонечко" (вул. Антонова Авіаконструктора, буд. 5, м. Київ, 03186; )
про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору, скасування рішень держреєстратора, зобов`язання здійснити певні дії, витребування майна
за участю представників:

прокуратури - Ткаченко К.О.,

відповідача (1) та відповідача (2) - Василенко І.Ю.,

відповідача (3) - не з`явився,

відповідача (4) - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області перебуває справа №922/476/22 за позовом керівника Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова до Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, Фізичної особи - підприємця Яковлєвої Галини Олександрівни, м. Харків, в якій позивач, з урахуванням заяви (вх. № 24907/24 від 03.10.2024) про зміну предмету позову, просить:

- визнати незаконним та скасувати п. 80 додатку до рішення 7 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 06.07.2016 № 283/16;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 23.12.2016 № 5427-В-С, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та фізичною особою - підприємцем Яковлєвою Галиною Олександрівною, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гавриловою С.А. і зареєстрований в реєстрі за № 2245;

- скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткіна С.В. від 05.09.2017 № 36911662 про закриття розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу за реєстраційним номером 01, одночасно припинивши право власності ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01, зареєстроване на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 23.12.2016 № 5427-В-С, укладеного між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та фізичною особою - підприємцем Яковлєвою Галиною Олександрівною, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гавриловою С.А. і зареєстрованого в реєстрі за № 2245;

- скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткіна С.В. від 05.09.2017 № 36911300 про державну реєстрацію за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , права власності на нежитлову будівлю літ. "А-2", загальною площею 577,6 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- зобов`язати Фізичну особу - підприємця Яковлєву Галину Олександрівну, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , привести у первинний стан нежитлові приміщення 1-го поверху № 13-:-16, загальною площею 45,0 кв. м., розташовані у нежитловій будівлі літ. "А-2" за адресою: м. Харків, вул. Момота Генерала, буд. 6, а саме, відповідно до виготовленого 11.06.2013 на замовлення Харківської міської ради технічного паспорту, інвентаризаційна справа № 83167;

- витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "МЦ Сонечко" () на користь Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради () нежитлові приміщення 1-го поверху № 13-:-16, загальною площею 45,0 кв.м, що є частиною нежитлової будівлі літ. "А-2", що розташована за адресою: м. Харків, вул. Момота Генерала, 6, а Харківську міську раду зобов`язати прийняти вищевказані нежитлові приміщення.

Справа розглядається в порядку загального позовного провадження.

03.10.2024, в межах підготовчого провадження у справі, керівником Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова було подано до суду заяву (вх. № 24908/24 від 03.10.2024) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна № 101 (номер запису про право власності №55202510), а саме: нежитлову будівлю літ. "А-2" загальною площею 577,6 кв.м, що складається з нежитлових приміщень 1-го поверху №№ 1-:-27 загальною площею 333,3 кв.м, нежитлових приміщень 2-го поверху №№1-:-26 загальною площею 244,3 кв.м, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Момота Генерала, 6, до складу якої увійшли нежитлові приміщення 1-го поверху № 13-:-16, загальною площею 45,0 кв.м, із забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії з цим майном.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.10.2024 вищевказану заяву було призначено до розгляду в судовому засіданні на 08.10.2024 о 15:10 після розгляду заяви прокурора (вх. № 24907/24 від 03.10.2024) про зміну предмету позову.

У підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 15.10.2024, представник прокуратури підтримав заяву про забезпечення позову у повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник відповідача-1 та відповідача-2 проти задоволення заяви прокурора заперечував повністю.

Дослідивши подані прокурором разом із позовною заявою та заявою про забезпечення позову матеріали, враховуючи підтверджені ними обставини справи, проаналізувавши доводи заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява керівника Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із заяви прокурора, рішенням 7 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м.Харкова" від 06.07.2016 № 283/16 ФОП Яковлєвій Г.О. дозволено приватизувати нежитлові приміщення 1-го поверху, зальною площею 45,0кв. м., в нежитловій будівлі літ. "А-2", що розташована за адресою: м. Харків, вул. Генерала Момота, 6, шляхом викупу (п. 80 Додатку до Рішення).

За даними звіту ФОП Бєлих Б.М. про оцінку майна, вартість нежитлових приміщень 1-го поверху № 13-:-16, що розташовані в нежитловій будівлі літ. "А-2" за адресою: м. Харків, вул. Генерала Момота, 6, станом на 31.07.2016 без ПДВ склала 194 950, 00 грн.

У подальшому, 23.12.2016 між ФОП Яковлєвою Г.О. та Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, укладено договір № 5427-В-С, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гавриловою С.А. та зареєстрований в реєстрі під № 2245, відповідно до якого ФОП Яковлєва Г.О. приватизувала нежитлові приміщення 1-го поверху № 13-:-16, загальною площею 45,0 кв.м, в нежитловій будівлі літ. "А-2", що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гаврилової С.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 33377577 від 10.01.2017 зареєстровано право власності за ОСОБА_1 на вищевказані нежитлові приміщення 1-го поверху № 13-:-16, загальною площею 45,0 кв.м, в нежитловій будівлі літ. "А-2", що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

Поряд з цим, у вказаному звіті, договорі оренди, договорі купівлі-продажу, заяві ФОП Яковлєвої Г.О. з проханням надати дозвіл на приватизацію, а також в усій приватизаційній справі відсутні будь-які відомості про те, що ФОП Яковлєвою Г.О. проводилися ремонтні роботи у вказаних нежитлових приміщеннях, у тому числі невід`ємні поліпшення.

ФОП Яковлєва Г.О. до органу приватизації, тобто до Управління комунального майна та приватизації, не подавала документи, передбачені п. 2.2 Порядку оцінки орендованого нерухомого майна, що містить невід`ємні поліпшення, здійснені за час його оренди, під час приватизації.

Таким чином, Харківська міська рада незаконно обрала спосіб приватизації оспорюваного майна шляхом викупу орендарем, внаслідок чого, на думку прокурора, відповідне рішення міської ради є незаконним та підлягає скасуванню.

Тобто предметом договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 23.12.2016 № 5427-В-С є нерухоме майно комунальної форми власності, щодо якого обрано незаконний спосіб приватизації, що суперечить інтересам держави та територіальної громади, оскільки спірне майно приватизоване без проведення його конкурсного продажу, що виключає можливість отримати за об`єкт приватизації більше ринкової вартості.

Як вказує прокурор, така ситуація з умисним непроведенням конкурсного продажу об`єктів суперечить меті, принципам та завданням приватизації щодо максимального наповнення бюджету, зазначеним у законодавстві, зокрема, ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного майна", Програмі приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова на 2012-2016 роки, затвердженої рішенням 12 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 23.12.2011 № 565/11.

Таким чином, прокурор вважає, що договір купівлі-продажу від 23.12.2016 №5427-В-С суперечить вимогам ч. 1 ст. 203, ст. 228 ЦК України та ст. 345 ЦК України, яка визначає, що приватизація здійснюється у порядку, встановленому Законом, у тому числі, Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" (ч. 1, 3 ст. 11, абз. 1 ч. 1 ст. 18-2), в частині недотримання на момент його укладення вимог щодо способу приватизації спірного майна, яке, всупереч цим нормам, продано шляхом викупу, а не на конкурсних засадах.

У зв`язку з вищевикладеним, спірний договір купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна від 23.12.2016 № 5427-В-С, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та ФО-ГІ Яковлєвою Г.О., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гавриловою С.А. і зареєстрований в реєстрі за № 2245, підлягає визнанню недійсним.

Як встановлено прокуратурою, 05.09.2017 державним реєстратором прав на нерухоме майно Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткіним С.В., за результатом розгляду заяви відповідача ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.08.2017 прийнято рішення (індексний номер 36911662) про закриття розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи, в якому зазначено, що останній провів державну реєстрацію права власності (форма власності: приватна, власник ОСОБА_1 , паспорт: НОМЕР_2 ) на нежитлову будівлю літ. "А-2" з реєстраційним номером 101, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що утворилася у результаті об`єднання об`єктів нерухомого майна: нежитлових приміщень 1-го поверху № 13-:-16, розташованих у нежитловій будівлі літ. "А-2", з реєстраційним номером 01, що належали відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності; нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-:-12, 17-:-24; 2-го поверху № 116 в нежитловій будівлі літ. "А-2" з реєстраційним номером 1, що також належали на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтею 14 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державним реєстратором прав на нерухоме майно Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткіним С.В. закрито розділи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційні справи за реєстраційним номером 1,01.

Крім того, державним реєстратором прав на нерухоме майно Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткіним С.В. внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію за відповідачем ОСОБА_1 права власності на нежитлову будівлю літ. "А-2", загальною площею 577,6 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Підставою для вищевказаної державної реєстрації права власності зазначені наступні документи: лист, серія та номер: 1013736, виданий 31.07.2017,видавник: КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації"; технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 27.07.2017, видавник: КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації"; договір купівлі-продажу, серія та номер: 1775, виданий 02.07.2013, видавник: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Саутенко Н.В.; Акт прийому-передачі № 5003-В-С від 02.07.2013; Договір № 5427-В-С купівлі-продажу нежитлових приміщень, серія та номер: 2245, виданий 23.12.2016, видавник: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гаврилова С.А.; Акт прийому-передачі, серія та номер: 5427-В-С, виданий 27.12.2016, видавник: Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та фізична особа - підприємець Яковлєва Г.О.

Підставою внесення запису стало рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткіна С.В. (з відкриттям розділу), індексний номер 36911300 від 05.09.2017.

У листі КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" за вих. №1013736 від 31.07.2017, що міститься в матеріалах реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна № 101 зазначено, що на замовлення ОСОБА_1 проведено обстеження та виготовлено технічний паспорт на нежитлову будівлю літ. "А-2", що розташована за адресою: АДРЕСА_2 на підставі рішення 1 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 20.11.2015 № 12/15). Обстеженням уточнено лінійні розміри, змінено нумерацію приміщень з приміщень 1-го поверху № 1-:-24 на № 1-:-27, приміщення 2-го поверху з приміщень № 1 -:-16 на № 1-:-26 та уточнено загальну площу, яка складає 577,6 кв.м. Нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-:-27, 2-го поверху № 1-:-26 загальною площею 577,6 кв.м складають нежитлову будівлю літ. "А-2" в цілому. Самочинного переобладнання або будівництва не виявлено.

Поряд з цим, в технічному паспорті на громадський будинок АДРЕСА_2 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , зазначено, що приміщення 1-го поверху розділені, в тому числі на коридор, площею 10,0 кв.м (№ 13); коридор, площею 7,0 кв.м (№ 14); котельню, площею 6,8 кв.м (№ 15); кабінет, площею 7,6 кв.м (№ 16), що в цілому дорівнює площі 31,4 кв.м. Однак, враховуючи дані, що містяться у вищевказаному листі КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" за вих. № 1013736 від 31.07.2017, можна зробити висновок, що залишок площі обліковується в інших приміщеннях, що утворилися після перепланування (реконструкції) нежитлової будівлі літ. "А-2" її власником.

Таким чином, відповідачем-3 вчинено дії, спрямовані на зміну технічних характеристик спірного майна, у зв`язку з чим останнє набуло нових індивідуальних ознак, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху № 13-:-16, загальною площею 45,0 кв.м, що розташовані у нежитловій будівлі літ. "А-2" за адресою: АДРЕСА_2 , як окремий об`єкт нерухомого майна, увійшли до складу нежитлової будівлі літ. "А-2", загальною площею 577, 6 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в результаті чого утворено новий об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером: 101.

Враховуючи вищевикладене, на момент звернення прокурора до суду з цим позовом, згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на нежитлову будівлю літ. "А-2", загальною площею 577, 6 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , до складу якого, фактично, увійшов спірний об`єкт нерухомого майна, загальною площею 45,0 кв.м.

Поряд з цим, після поновлення судом провадження у справі № 922/476/22 встановлено, що з 24.05.2024 право власності на нежитлову будівлю літ. "А-2", загальною площею 577,6 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , до складу якого, фактично, увійшов спірний об`єкт нерухомого майна, загальною площею 45,0 кв.м, обліковується за ТОВ "МЦ Сонечко", . Документами, що стали підставою для державної реєстрації є: акт приймання-передачі, серія та номер: б/н, виданий 24.05.2024, видавник: ОСОБА_1 , TOB "МЦ Сонечко", справжність підписів засвідчено 24.05.2024 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Золотоус-Жидковою О.О., за реєстровими №№ 632, 633.

Враховуючи вищевикладене, встановлено, що ФОП Яковлєвою Г.О. під час розгляду справи № 922/476/22 внесено до статутного капіталу ТОВ "МЦ Сонечко" у складі нежитлової будівлі літ. "А-2" спірне нерухоме майно, що складається з нежитлових приміщень 1-го поверху № 13-:-16, загальною площею 45,0 кв.м, розташованих у нежитловій будівлі літ. "А-2" за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, на теперішній час, кінцевим власником спірного нерухомого майна є ТОВ "МЦ Сонечко", що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 396231938 від 24.09.2024 та актом приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу ТОВ "МЦ Сонечко" від 24.05.2024, справжність підписів на якому засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Золотоус-Жидковою О.О., за реєстровими №№ 632, 633.

Так, після внесення спірного об`єкту нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ "МЦ Сонечко" відповідач - ФОП Яковлєва Г.О. фактично продовжує використовувати його для отримання прибутку, не будучи позбавленою права розпорядження таким майном на користь третіх осіб чи повернення внеску в цілому.

Крім того, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, власником та керівником ТОВ "МЦ Сонечко" є ОСОБА_2 .

Як стверджує прокурор, вищевказане дає обґрунтовані підстави вважати, що відповідач у справі - ФОП Яковлєва Г.О. (адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 ) та власник/керівник ТОВ "МЦ Сонечко" Яковлєва Н.П. (адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 ) є пов`язаними особами та мають споріднені зв`язки, а відчуження спірного нерухомого майна відбулося формально з метою уникнення відповідальності та створення перешкод для виконання судового рішення у справі № 922/476/22.

Прокурор вказує, що у разі коли відчуження майна мало місце два і більше разів після недійсного (нікчемного) правочину, це майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного чи нікчемного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема, від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною 1 статті 388 ЦК України.

У такому випадку діюче законодавство не пов`язує можливість витребування майна у добросовісного набувача з обставинами щодо наявності у відчужувана за останнім у ланцюгу договорів договором права відчужувати це майно.

Відповідно до вимог статті 330 Цивільного кодексу України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. За приписами статті 388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Таким чином, у всіх інших випадках інтереси добросовісного набувача захищаються, тобто, власник не вправі вимагати повернення свого майна.

При цьому, з врахуванням положення статті 204 Цивільного кодексу України, встановлюється презумпція правомірності правочину за певних умов, а саме: а) якщо недійсність правочину не встановлена законом; б) якщо правочин не визнаний судом недійсним.

Набувач визнається добросовісним, якщо він не знав, що особа, у якої він придбав річ, не має права її відчужувати. Отже, набувач є добросовісним, якщо він не знав і не повинен був знати про незаконність свого володіння.

За змістом ч. 5 ст. 12 ЦК України, добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне. Якщо буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в т. ч. про те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для витребування у нього майна.

І лише наявність у діях власника волі на передачу майна виключає можливість його витребування у добросовісного набувача.

Таким чином, здійснення Харківською міською радою розпорядження майном не у спосіб та поза межами повноважень, передбачених законом, не може оцінюватися як вираження волі територіальної громади.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц, від 26.11.2019 у справі № 914/3224/16, у справі № 922/623/20 від 22.01.2021.

На думку прокурора, враховуючи відсутність у спірних правовідносинах волі Харківської міської територіальної громади на відчуження свого майна шляхом його викупу ФОП Яковлєвою Г.О., витребування майна у добросовісного набувача ТОВ "МЦ Сонечко" на підставі ст. 388 ЦК України, яка прямо передбачає відповідну можливість, не суперечитиме принципам, встановленим статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, зокрема, той факт, що спірне майно протиправно вибуло з власності Харківської міської територіальної громади та дійсним власником вже було відчужено після відкриття провадження у справі, на думку прокурора, свідчить про наявність обґрунтованих підстав вважати, що відповідачі в подальшому будуть вживати заходи щодо неповернення спірного майна законному власнику.

Як вказує прокурор, на теперішній час, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову через ймовірність повторного відчуження майна іншим фізичним та юридичним особам, що призведе до необхідності залучення до участі у справі останніх, прав і інтересів яких стосуватиметься вирішення даного спору, неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову у зв`язку з наявністю майнового інтересу цих осіб, а також може зумовити необхідність звернення позивача з іншим позовом для захисту його порушених прав.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених статтею 136 Господарського процесуального кодексу, а саме:

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

За змістом процесуального законодавства, захисту в господарському суді підлягає порушене суб`єктивне право та охоронюваний законом інтерес.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004, поняття "охоронюваний законом інтерес" слід розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних та колективних потреб, які не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який одночасно становить спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Предметом позову у даній справі є, зокрема, витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "МЦ Сонечко" на користь Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради нежитлових приміщень 1-го поверху № 13-:-16, загальною площею 45,0 кв.м, що є частиною нежитлової будівлі літ. "А-2", що розташована за адресою: м. Харків, вул. Момота Генерала, 6, а Харківську міську раду зобов`язати прийняти вищевказані нежитлові приміщення.

На переконання прокурора, виконати рішення суду про витребування у ТОВ "МЦ Сонечко" спірних нежитлових приміщень без застосування заходів забезпечення позову буде неможливо, адже існує ймовірність відчуження відповідачем-4 майна третім особам.

Отже оскільки під час розгляду справи відповідачем вчинялись дії щодо відчуження спірного майна , суд вважає доводи прокурора, що на теперішній час, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову через ймовірність повторного відчуження майна іншим фізичним та юридичним особам, що призведе до необхідності залучення до участі у справі останніх, прав і інтересів яких стосуватиметься вирішення даного спору, неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову у зв`язку з наявністю майнового інтересу цих осіб, а також може зумовити необхідність звернення позивача з іншим позовом для захисту його порушених прав.

Відповідно до положень ст. 7, 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується (ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України).

Судом встановлено, що позовні вимоги у цій справі направлені на захист порушених прав позивача щодо володіння та розпорядження спірними нежитловими приміщеннями, які на даний час перебувають у власності ТОВ "Сонечко".

Відповідно до ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Доводи, на які посилається прокурор в обґрунтування заяви про забезпечення позову, та надані ним докази свідчать про те, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, навіть якщо позов буде задоволено, ефективний захист та поновлення порушеного права позивача на мирне володіння та користування нежитловими приміщеннями буде неможливим, адже ці приміщення можуть перейти у власність до іншої особи, яка не є учасником справи.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" - Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) - Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.Також, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Як наголосив Європейський суд у справі "Горнсбі проти Греції", виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Таким чином, саме господарський суд, будучи органом правосуддя, повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати ефективний захист прав позивача в разі задоволення позову.

Застосовуючи заходи забезпечення позову, суд діє за внутрішнім переконанням на підставі та у відповідності з вимогами чинного законодавства. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник.

За загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливості виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

Дослідивши підстави, викладені в заяві про забезпечення позову в її обґрунтування, та наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги, що між предметом позову та запропонованими прокурором заходами до його забезпечення вбачається прямий зв`язок, а вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивними вимогами та не порушує прав інших осіб, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення заяви керівника Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 136-140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву керівника Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова (вх. № 24908/24 від 03.10.2024) про забезпечення позову - задовольнити.

З метою забезпечення позову накласти арешт на об`єкт нерухомого майна № 101 (номер запису про право власності № 55202510), а саме: нежитлову будівлю літ. "А-2" загальною площею 577,6 кв.м, що складається з нежитлових приміщень 1-го поверху №№ 1-:-27 загальною площею 333,3 кв.м, нежитлових приміщень 2-го поверху №№1-:-26 загальною площею 244,3 кв.м, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Момота Генерала, 6, до складу якої увійшли нежитлові приміщення 1-го поверху № 13-:-16, загальною площею 45,0 кв.м, із забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії з цим майном.

Стягувачем за даною ухвалою є Немишлянська окружна прокуратура м.Харкова (бульв. Б.Хмельницького, буд. 36-А, м. Харків, 61099).

Боржником за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "МЦ Сонечко" (вул. Антонова Авіаконструктора, буд. 5, м. Київ, 03186; ).

Ухвала набирає законної сили 15.10.2024, підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців - до 16.01.2025.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст. 256-257 ГПК України, протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.10.2024.

Суддя Н.М. Кухар

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.