ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

"15" жовтня 2024 р. Справа № 911/2649/24

Господарський суд Київської області у складі судді Гребенюк Т.Д., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

01.10.2024 до Господарського суду Київської області звернулось ОСОБА_1 з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою від 04.10.2024 Суд ухвалив: заяву ОСОБА_1 залишити без руху; запропоновано заявнику в десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки заяви, зокрема, шляхом надання суду доказів авансування заявником на депозитний рахунок суду винагороди розпоряднику майна 45420,00 грн. або відповідної угоди, укладеної між заявником та обраним ним арбітражним керуючим про виконання повноважень у справі про банкрутство до її закриття з виплатою на умовах, визначених цією угодою, винагороди в розмірі, що не має перевищувати розмір, встановлений КУзПБ (п. 7 резолютивної частини).

14.10.2024 до Суду надійшла заява про усунення недоліків.

Так, з метою усунення недоліків поданої заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність суду надано пояснення щодо пункту 7 резолютивної частини Ухвали від 04.10.2024.

Так, на думку заявника, боржник має повне право укласти з арбітражним керуючим угоду про відстрочення сплати авансування його винагороди на умовах визначених сторонами в угоді. Також, як виснує заявник, пункт 1.1. Договору про розстрочення авансування винагороди арбітражного керуючого б/н від 22.09.2024 містить пряме посилання на КУзПБ, де визначено повноваження арбітражного керуючого, а також його права та обов`язки у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Дослідивши подані матеріали, Суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Преамбула КУзПБ визначає, що цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Тобто, метою КУзПБ є саме відновлення платоспроможності фізичної особи, яка розпочинається з процедури реструктуризації боргів боржника.

Таким чином, при відкритті провадження у справі про неплатоспроможність суд одночасно з відкриттям вводить процедуру реструктуризації боргів боржника та призначає керуючого реструктуризацією.

Згідно з ч. 1 ст. 12 КУзПБ, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Частинами першою, третьою, четвертою та сьомою статті 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; використання примусової праці забороняється; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідне положення кореспондується зі ст. 30 КУзПБ, яка імперативно встановлює, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Отже, надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, відбувається на платній основі.

Порядок сплати грошової винагороди арбітражного керуючого під час виконання повноважень у справі про банкрутство, визначено ст. 30 КУзПБ. Так, розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Отже, нормами КУзПБ встановлено фіксований розмір основної грошової винагороди.

Положеннями ст. 116 КУзПБ встановлені вимоги до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Перелік документів (доказів), які в обов`язковому порядку додаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність чітко визначений, зокрема, ч. 3 ст. 116 КУзПБ.

Так, відповідно до п. 12 ч. 3 ст.116 КУзПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, додаються докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Таким чином, розмір авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень при поданні заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність складає 45420,00 грн.

При цьому, законодавством не передбачено можливості зміни порядку авансування на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цієї особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям оплати праці, відповідно до ч.2 та ч.6 ст.43 Конституції України.

При дослідженні матеріалів справи встановлено що 22.09.2024 між арбітражним керуючим Волторністом Сергієм Івановичем та Богданович Мариною Віталіївною було укладено Договір про розстрочення авансування винагороди арбітражного керуючого б/н від 22.09.2024, відповідно до п.1.1. якого арбітражний керуючий зобов`язується у відповідності Кодексу України з процедур банкрутства виконувати повноваження в процедурі неплатоспроможності фізичної особи, що буде ініційована боржником, а Боржник, зобов`язується оплатити винагороду на умовах цього договору.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до моменту закінчення повноважень арбітражного керуючого в провадженні про банкрутство (п. 4.1. Договору).

У розділі 3 Договору сторони визначили умови оплати.

Винагорода Арбітражного керуючого (керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією) відповідно до частини 2 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень, тобто 15140 грн. 00 коп. за кожен місяць, що у сумі за 3 (три) місяці виконання повноважень складає 45420 грн. 00 коп.) (п. 3.1. Договору).

Боржником на депозитний рахунок суду сплачено грошові кошти у розмірі 7500,00 гривень (п. 3.2. Договору).

Сторони домовились, що Боржник сплачує решту суми у розмірі 37920,00 гривень впродовж 5-ти місяців по 7584,00 гривень щомісячно з дня підписання цього договору. Грошові кошти вносяться на депозитний рахунок суду (п.3.3. Договору).

Суд зауважує, що відповідно до пункту 1-6 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ установлено, що тимчасово, під час дії в Україні воєнного стану, а також протягом шести місяців після його припинення чи скасування стосовно боржника справу про банкрутство (неплатоспроможність) може бути відкрито без здійснення авансування передбаченої цим Кодексом винагороди арбітражному керуючому на депозитний рахунок суду. У такому разі до заяви про відкриття справи про банкрутство (неплатоспроможність) додається копія укладеної заявником угоди з обраним ним арбітражним керуючим про виконання арбітражним керуючим повноважень у справі про банкрутство (неплатоспроможність) до її закриття з виплатою на умовах, визначених цією угодою, винагороди в розмірі, що не має перевищувати розмір, встановлений цим Кодексом. Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) відповідно до цього пункту, призначає розпорядником майна або керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого, з яким заявником укладено угоду.

Отже, законодавець передбачив можливість відкриття провадження у справі про банкрутство боржника за його заявою без здійснення авансування передбаченої цим Кодексом винагороди арбітражному керуючому на депозитний рахунок суду, проте за умови надання суду копії укладеної заявником угоди з обраним ним арбітражним керуючим про виконання арбітражним керуючим повноважень у справі про банкрутство (неплатоспроможність) до її закриття. При цьому законодавець обмежив лише максимальний розмір такої винагороди.

Тобто, законодавець під час дії воєнного стану, а також протягом шести місяців після його припинення чи скасування не лише надав боржнику право на укладення боржником угоди з обраним ним арбітражним керуючим про виконання арбітражним керуючим повноважень у справі про банкрутство (неплатоспроможність) до її закриття, а й надав право протягом дії цього періоду виплачувати винагороду керуючому реструктуризацією на умовах, визначених цією угодою.

Суд зазначає, що законодавець не позбавляє можливості боржника (фізичну особу) укласти угоду з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи та відповідного звернення обох осіб (боржника та арбітражного керуючого) до суду про призначення його керуючим реструктуризацією у справу про банкрутство фізичної особи, яке подається разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Суд може розглянути подані документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/726/20.

Так, відповідна правова позиція стосується можливості відстрочення оплати винагороди арбітражного керуючого до моменту реалізації майна боржника (за взаємної згоди заявника та арбітражного керуючого при наявності відповідного майна) та з огляду на сукупність наданих боржником доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи.

Слід вказати про те, що у вищезазначеній постанові від 19.11.2020 у справі №910/726/20 (п. 40) Верховний Суд звернув увагу на те, що КУзПБ та інші норми законодавства не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому за три місяці виконання його повноважень при поданні заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, як гарантія ст.116 КУзПБ, як і не передбачають можливості відстрочення чи розстрочення заявнику в авансуванні такої винагороди.

Аналогічні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 23.11.2020 у справі №922/1734/20, від 24.09.2020 у справі №910/2629/20.

З огляду на зазначене заявник має надати суду:

- або докази авансування винагороди арбітражному керуючому на депозитний рахунок суду;

- або докази укладення угоди з обраним заявником арбітражним керуючим про виконання повноважень керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство до її закриття з оплатою після реалізації належного заявнику майна під час здійснення процедури банкрутства;

- або копію укладеної заявником угоди з обраним ним арбітражним керуючим про виконання арбітражним керуючим повноважень у справі про банкрутство (неплатоспроможність) до її закриття.

Натомість, в матеріалах відсутні вищевказані докази, що не може вважатись усуненням недоліків заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство у розумінні ст. ст. 174, 176 ГПК України та КУзПБ.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Відповідно до частини 6 статті 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

На підставі наведених приписів процесуального законодавства, з огляду на невиконання заявником вимог ухвали суду від 04.10.2024 щодо усунення недоліків заяви у спосіб, встановлений судом, відповідна заява вважається неподаною і підлягає поверненню особі, що звернулася із заявою.

Разом з тим, суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 235, 256 Господарського процесуального кодексу України, та ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Повернути заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і додані до неї документи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Суддя Т.Д. Гребенюк