ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" жовтня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/3537/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді: Міньковського С.В.

при секретарі судового засідання : Черновій В.О.

розглянувши клопотання керуючого реалізацією про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників (вх. №23278) у справі

за заявою фізичної особи ОСОБА_1
до фізичної особи ОСОБА_1
про неплатоспроможність
за участю :

керуючого реалізацією арбітражного керуючого Чипиженка Є.В., свідоцтво

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ТА ВИМОГИ КЕРУЮЧОГО РЕАЛІЗАЦІЄЮ.

16.09.2024 до господарського суду Харківської області надійшло клопотання керуючого реалізацією Чипиженка Є.В. (вх 23278), відповідно до якого керуючий реалізацією просить суд виключити фізичну особу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з Єдиного реєстру боржників; зобов`язати Приватних виконавців виконавчого округу Харківської області Цимбал С.В. та Близнюкова Ю.В. вилучити ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників, докази надати суду.

В обґрунтування вказаного клопотання керуючий реалізацією вказує, що постановою суду від 15.04.2021 року по справі № 922/3537/20 визнано банкрутом та введено процедуру погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 . В порядку ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства, зазначеною постановою суду встановлено, що з дня її прийняття припиняється стягнення з банкрута за всіма виконавчими документами, а також скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Тим не менше, згідно відкритих відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень (надалі - АСВП), станом на 12.09.2024 р. фізична особа ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 має статус боржника та знаходиться в Єдиному реєстрі боржників за наступними виконавчими провадженнями:

№ за АСВП: НОМЕР_2; Дата відкриття: 24.12.2020 р.; Орган примусового виконання: Приватний виконавець Цимбал С.В.; Стягувач: АТ "ОТП Банк", Код ;

№ за АСВП: НОМЕР_3; Дата відкриття: 02.11.2020 р.; Орган примусового виконання: Приватний виконавець Близнюков Ю.В.; Стягувач: Приватне Підприємство "Явірське", Код ;

№ за АСВП: НОМЕР_4; Дата відкриття: 02.11.2020 р.; Орган примусового виконання: Приватний виконавець Близнюков Ю.В.; Стягувач: Приватне Підприємство "Явірське", Код .

Керуючий реалізацією повідомляє, що на виконання приписів Кодексу України з процедур банкрутства та на підставі рішень зборів кредиторів керуючим реалізацією через електронну торгівельну систему ДП "Прозорро.Продажі" організовано аукціони та на аукціонах 22.07.2024, 30.07.2024 реалізоване майна банкрута, включене до складу ліквідаційної маси, а саме - земельні ділянки (3 одиниці). Зазначені земельні ділянки покупцем (переможцем аукціону) ОСОБА_2 оплачені, складено Акти про придбання майна на аукціоні від 29.07.2024, 12.08.2024, проте, провести державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 виявилось неможливим, у зв`язку із знаходженням відомостей про ОСОБА_1 у Єдиному Реєстрі боржників.

На думку керуючого реалізацією, наявність ОСОБА_1 як боржника за виконавчими провадженнями № за АСВП НОМЕР_2, НОМЕР_3 та НОМЕР_4 у Єдиному реєстрі боржників об`єктивно створює перешкоду у проведенні процедури продажу об`єктів ліквідаційної маси банкрута та досягненню мети ліквідаційної процедури.

Ухвалою суду від 24.09.2024 клопотання керуючого реалізацією призначено до розгляду в судовому засіданні на 10.10.2024 року, залучено до даного провадження приватних виконавців виконавчого округу Харківської області Цимбал С.В. та Близнюкова Ю.В., зобов`язано залучених осіб надати суду відзив в строк до 08.10.2024 року.

Присутній в судовому засіданні 10.10.2024 керуючий реалізацією підтримує клопотання про виключення з Єдиного реєстру боржників, просить суд задовольнити його.

Приватний виконавець Цимбал С.В. в судове засідання не з`явився, втім до суду надав відзив на клопотання керуючого реалізацією (вх. №24858), у якому послався на норми Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень (затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року N 512/5 23) та зазначив, що нормативні документи, які регулюють виконавче провадження та функціонування Єдиного реєстру боржників не передбачають вилучення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників у незавершеному виконавчому провадженні, просив суд при розгляді клопотання керуючого реалізацією прийняти до відома доводи, викладені у відзиві.

Приватний виконавець Близнюков Ю.В. в призначене судове засідання не з`явився, вимог ухвали суду від 24.09.2024 не виконав, відзив на клопотання керуючого реалізацією не надав, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, наявне в матеріалах справи.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд вважає, що нез`явлення залучених осіб - Приватних виконавців Цимбал С.В. та Близнюкова Ю.В., які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду клопотання керуючого реалізацією про виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, клопотання керуючого реалізацією, вислухавши пояснення керуючого реалізацією, здійснивши оцінку всіх доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

НОРМИ, ЯКІ ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ.

Згідно ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується верховенством права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано ВРУ, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За приписами ч. 1 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 3 наведеної статті судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Однак, з 21.10.2019 почав діяти новий Кодекс України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).

Водночас, порядок та підстави виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників визначаються Положенням «Про автоматизовану систему виконавчого провадження», затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016р № 2432/5, та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 23.

Таким чином, розгляд клопотання керуючого реалізацією повинні відбуватись за нормами Кодексу України з процедур банкрутства з урахуванням положень підзаконних нормативних актів, що регулюють процедуру виконавчого провадження, а також правові засади функціонування АСВП та Єдиного реєстру боржників.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ І ВИСНОВОК СУДУ.

Ухвалою суду від 19.11.2020 по справі № 922/3537/20 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч.1 ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про неплатоспроможність боржника-фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно ч. 1 ст. 120 КУзПБ, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Згідно ч. 3 ст. 41 КУзПБ, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах. При цьому, згідно ч. 5 ст. 121 КУзПБ, дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Постановою суду від 15.04.2021 по справі №922/3537/20 фізичну особу ОСОБА_1 визнано банкрутом, введено процедуру погашення боргів. Зазначеною постановою суду встановлено, що з дня її прийняття припиняється стягнення з банкрута за всіма виконавчими документами, а також скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Постанова направлена, зокрема на адресу Приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Бабенка Д.А. - (згідно відомостей Реєстру приватних виконавців України на цей час діяльність зупинена, заміщує Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Цимбал С.В.), який, у свою чергу, є органом примусового стягнення за наступним виконавчим провадженням: № за АСВП: НОМЕР_5; Стягувач: АТ "ОТП Банк"; та на адресу Приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В., який є органом примусового стягнення за наступними виконавчими провадженнями: № за АСВП: НОМЕР_3; НОМЕР_4; Стягувач: Приватне Підприємство "Явірське"; Код .

На цей час зазначені виконавчі провадження зупинені.

Проте, згідно Інформації з Єдиного реєстру боржників від 12.09.2024 р., ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , має статус боржника за наступними виконавчими провадженнями:

- Запис 1: Номер виконавчого провадження: НОМЕР_4; Орган ДВС/приватний виконавець, в якому перебуває на виконанні: Приватний виконавець Близнюков Ю.В.;

- Запис 2: Номер виконавчого провадження: НОМЕР_3; Орган ДВС/приватний виконавець, в якому перебуває на виконанні: Приватний виконавець Близнюков Ю.В.;

- Запис 3: Номер виконавчого провадження: НОМЕР_2; Орган ДВС/приватний виконавець, в якому перебуває на виконанні: Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Цимбал С.В.

Суд зазначає, що провадження у справах про банкрутство окремих категорій боржників регулюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 3 ст. 2 КУПБ).

Процедура, її особливості та наслідки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи регламентовані положеннями Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема його положеннями в книзі четвертій "Відновлення платоспроможності фізичної особи".

Водночас, окремі положення цього Кодексу визначають правовий режим та відповідні обмеження з розпорядження майном фізичної особи, щодо якого відкрито провадження у справі про неплатоспроможність та застосовані відповідні процедури.

Так, з моменту порушення справи про банкрутство стосовно боржника/відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

Висновки такого змісту викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №918/420/16, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 908/4057/14, від 11.07.2018 у справі № 922/3040/17, від 29.11.2019 у справах № 908/130/15-г і № 923/1194/17, від 05.02.2020 у справі № 21/557/15-г/10 та низці інших.

Провадження у справі про неплатоспроможність за своєю суттю є конкурсним процесом, основною метою якого є пропорційне і справедливе задоволення вимог всієї сукупності кредиторів неплатоспроможного боржника із дотриманням балансу інтересів боржника, кредиторів та інших учасників справи про банкрутство (Постанова Верховного Суду від 04.02.2021 р. у справі №904/1360/19)

При цьому, поряд з іншими принципами правового регулювання відносин неплатоспроможності суттєве значення має принцип судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства, який розпочинається з призначення розпорядника майна/керуючого реструктуризацією чи ліквідатора банкрута (висновки щодо змісту цього принципу наведено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 5/530-03, від 09.04.2019 у справі № Б8/180-10).

Цей принцип полягає, серед іншого, у судовому контролі за дотриманням інтересів кредиторів стосовно збереження об`єктів конкурсної маси та інтересів боржника щодо обґрунтованості грошових претензій кредиторів, а також у судовому контролі за збереженням балансу інтересів сторін, у тому числі під час продажу майна банкрута з метою реалізації за найвищу ціну та відповідно до встановленої спеціальним Законом у правовідносинах банкрутства/неплатоспроможності процедури.

У Постанові від 04.09.2024 по справі 908/3236/21, Верховний Суд зокрема, зазначив, що унаслідок конкуренції прав кредиторів за умови недостатності майна боржника виникає необхідність у спеціальному правовому регулюванні. Для належного забезпечення погашення різних категорій вимог у конкурсному процесі визначальним є саме принцип конкурсного імунітету, за якого після порушення справи про неплатоспроможність майнові активи боржника підпадають під захист закону від стягнень основної маси його кредиторів. За цим принципом забороняється задоволення вимог з майна боржника поза межами конкурсного процесу, а вимоги виявлених кредиторів задовольняються на колективній основі за правилами, що визначають пропорційний розподіл майнових активів боржника на користь усієї сукупності кредиторів з урахуванням черговості цих вимог. Отже зміст конкурсного імунітету полягає в забезпеченні виключно колективного задоволення вимог сукупності усіх виявлених кредиторів та унеможливленні задоволення індивідуальних вимог окремих конкурсних кредиторів до неплатоспроможного боржника. Цей принцип закріплює усю конструкцію провадження у справі про банкрутство і спрямований на попередження або усунення будь-яких переваг або преференцій одних кредиторів на шкоду іншим. Колективний характер задоволення вимог сукупності кредиторів реалізується в межах та за правилами провадження у справі про банкрутство. Забезпечення реалізації принципу конкурсного імунітету, а також судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства, за яким усі рішення чи дії, що можуть вплинути на майнові активи боржника, мають бути підконтрольні суду, який здійснює провадження у справі про банкрутство, покликано нівелювати негативний вплив на зміну розміру або складу ліквідаційної маси боржника задля задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника. А тому принцип конкурсного імунітету кредиторів означає, що кредитор не має права задовольнити свої вимоги до боржника інакше як у межах відкритого провадження у справі про банкрутство, кредитори мо

Водночас, аналіз норм Закону України "Про виконавче провадження" свідчить, що процедура виконавчого провадження здійснюється в інтересах конкретної особи, яка є стягувачем за відповідним виконавчим документом.

Суд бере до уваги, що згідно наявних у матеріалах справи інвентарних описів майна банкрута, до складу ліквідаційної маси входять, зокрема, об`єкти нерухомого майна, право власності на яке підлягає державній реєстрації.

Судом встановлено, що керуючим реалізацією через електронну торгівельну систему ДП "Прозорро.Продажі" організовано аукціони та на других повторних аукціонах 22.07.2024, 30.07.2024 реалізовано частину об`єктів ліквідаційної маси, а саме: земельні ділянки площею 1,87 га, що розташовані: Харківська обл., Дворічанський р., с/рада Токарівська; кадастрові номери :03:000:0156, :03:000:0157 та :03:000:0158.

Згідно п. 12 ч.1 ст. 24 Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" підставою для відмови в державній реєстрації прав є, серед іншого, те, що заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

Таким чином, статус ОСОБА_1 як боржника за наведеними вище виконавчими провадженнями робить неможливою державну реєстрацію покупцями прав на майно, що входить до складу ліквідаційної маси банкрута та реалізується за конкурсними процедурами у порядку, визначеному КУзПБ, а отже, тягне неможливість завершення процедури погашення боргів.

Водночас, відповідно до пункту 6 Розділу ХІ Положення "Про автоматизовану систему виконавчого провадження" № 2432/5, система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням однієї з наступних постанов:

- про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України "Про виконавче провадження";

- про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження";

- про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів;

- про скасування заходів примусового виконання згідно з частиною четвертою статті 40 Закону України "Про виконавче провадження";

- про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Разом з цим, згідно п.23 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року N 512/5 23, постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, за заявою боржника у разі, якщо:

- при повторному пред`явленні такого виконавчого документа до примусового виконання виконавче провадження за таким виконавчим документом закінчено на підставі частини першої статті 39 Закону, а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена);

- після повернення виконавчого документа стягувачу на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів для задоволення вимог стягувача, виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та за умови, що такий виконавчий документ повторно на виконання не пред`явлено;

- після повернення виконавчого документа стягувачу наявні обставини, визначені частиною першою статті 39 Закону (крім випадків, коли виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні), а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена), та виконавчого збору, який підлягав стягненню у цьому виконавчому провадженні (крім випадків, коли відповідно до статті 27 Закону виконавчий збір стягненню не підлягає);

- відомості про боржника підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення.

Втім, у випадку реалізації майна боржника на електронних торгах в подальшому новий власник не зможе зареєструвати право власності на нерухоме майно, оскільки при наявності інформації в реєстрі боржників на попереднього власника перешкоджає проведенню таких реєстраційних дій з підстав зазначених вище.

Тобто, на даний час існує колізія нормами між Законом України "Про виконавче провадження" та Кодексом України з процедур банкрутства, яка полягає в тому що виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників можливо тільки після визнання боржника банкрутом або визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. В той час як визнання виконавчого документу таким що не підлягає виконанню згідно ст. 90,134 Кодексу з процедур банкрутства можливо тільки після винесення судом ухвали про завершення процедури погашення боргів боржника та закриття провадження у справі про неплатоспроможність. Це досить істотно ускладнює вирішення низки питань у процедурі банкрутства.

Так, у випадку відкриття провадження у справі про банкрутство стосовно особи, яка є боржником у виконавчому провадженні, постає питання співвідношення цих двох процедур задоволення вимог кредиторів, оскільки метою виконавчого провадження є виконання рішення про стягнення з боржника на користь окремого кредитора без урахування зобов`язань чи вимог інших кредиторів (стягувачів), а метою справи про банкрутство - справедливе (згідно із черговістю та пропорційно) задоволення усієї сукупності кредиторів, які звернулися у справі про банкрутство (неплатоспроможність) з вимогами до боржника.

Задля вирішення проблеми такої конкуренції у спеціальному законодавстві передбачено низку запобіжників, зокрема: виключну підсудність справ у майнових спорах, стороною яких є боржник, або щодо його майна, інших спорів з вимогами до боржника (пункт 8 частини першої статті 20, частина тринадцята статті30 Господарського процесуального кодексу України, частина друга статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства); зупинення вчинення виконавчих дій (пункт 4 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження"); мораторій на задоволення вимог кредиторів (частина третя статті 41, частина п`ята статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства, що встановлює особливий порядок звернення стягнення на майно боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, та застосування обмежень щодо розпорядження таким майном (частина чотирнадцята статті39, частина п`ята статті41, статті 118,119,120 Кодексу України з процедур банкрутства).

Вирішуючи зазначену колізію норм права, суд виходить з наступного:

Згідно ч. 10 ч. 11 ГПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

Згідно ч. 1 ст. 2 КУзПБ, застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України в процедурі банкротства здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених КУзПБ.

Отже, в процедурі процедури відновлення платоспроможності фізичної особи ОСОБА_1 суд може постановити рішення, виходячи із загальних засад і змісту законодавства про банкрутство.

Згідно преамбули КУзПБ, цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Відповідно до абз. 16 ч. 1 ст. 1 КУзПБ, погашення боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою задоволення вимог кредиторів за рахунок реалізації майна боржника, визнаного банкрутом у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наявність банкрута у Єдиному реєстрі боржників унеможливлює проведення процедури погашення боргів, оскільки після продажу майна боржника новий власник не в змозі здійснити належну реєстрації права власності, що, у свою чергу, виключає можливість закриття провадження у справі.

У постанові Касаційного господарського суду Верховного суду України від 10.09.2020 у справі N Б-13/115-12 наведено висновок, згідно з яким Кодекс України з процедур банкрутства, як і Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який був чинний до прийняття Кодексу України з процедур банкрутства, слід застосовувати як спеціальний законодавчий акт, приписи якого мають пріоритет перед загальними нормами щодо регламентування порядку відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Для врегулювання відповідної спірної ситуації, суд вважає правомірним врахування системного підходу щодо правозастосування, керуючись пріоритетом процедури банкрутства перед іншими нормативно-правовими актами щодо правовідносин між боржником та кредиторами.

Вирішуючи клопотання суд виходить з того, що пріоритетною метою провадження у процедурі банкрутства (відновлення платоспроможності фізичної особи) є почергове, пропорційне у межах черги і справедливе задоволення вимог усіх кредиторів за рахунок реалізації майна боржника, визнаного банкрутом у порядку, встановленому КУзПБ, а отже заходи, які вжиті в рамках виконавчих проваджень та перешкоджають досягненню базової мети процедури банкрутства (відновлення платоспроможності фізичної особи), підлягають скасуванню.

Вказане свідчить про необхідність винесення судового рішення про виключення боржника з Єдиного реєстру боржників.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 58-65, 113, 118, 119, 130-133 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 233-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання керуючого реалізацією (вх. № 23278 від 16.09.2024) про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників задовольнити.

2. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Цимбала С.В. виключити фізичну особу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з Єдиного реєстру боржників, до якого ОСОБА_1 внесений як боржник за виконавчим провадженням № АСВП: НОМЕР_2; Дата відкриття: 24.12.2020 р., докази надати суду.

3. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. виключити фізичну особу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з Єдиного реєстру боржників, до якого ОСОБА_1 внесений як боржник за виконавчими провадженнями № АСВП: НОМЕР_4; Дата відкриття: 02.11.2020 р.; № АСВП: НОМЕР_3; Дата відкриття: 02.11.2020 р., докази надати суду.

Ухвалу направити: керуючому реалізацією, приватним виконавцям виконавчого округу Харківської області Цимбалу С.В., Близнюкову Ю.В.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її підписання.

Ухвала підписана 14.10.2024.

Суддя Міньковський С.В.