РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.10.2024Справа № 910/18506/20 (910/8008/23)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова будівельна компанія «Луч» (ідентифікаційний код: 39456063) в особі ліквідатора арбітражного керуючого Бандоли Олександра Олексійовича

до Фермерського господарства «Соломія -2»

(ідентифікаційний код : 42841803)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Головне управління ДПС у м. Києві

(ідентифікаційний код: 44116011)

Міністерство оборони України (ідентифікаційний код: 0034022)

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська будівельно-промислова група» (ідентифікаційний код: 41800661)

про витребування майна з незаконного володіння

у межах справи № 910/18506/21

за заявою Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (ідентифікаційний код: 43141267)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова будівельна компанія «Луч» (ідентифікаційний код: 39456063)

про банкрутство

Суддя Омельченко Л.В.

За участю секретаря Олійника Б.М.

Особи, які беруть участь в справі :

Від позивача адвокат Филик А.І. (ордер серії АА № 1453756);

Від відповідача не з`явився;

Третя особа-1 не з`явився;

Третя особа-2 не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У травні 2023 року ТОВ «ФБК ЛУЧ» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Бандоли О.О. звернувся до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, в якому просив суд:

- витребувати з незаконного володіння Фермерського господарства «Соломія -2» (ідентифікаційний код: 42841803) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова будівельна компанія «Луч» (ідентифікаційний код: 39456063) нерухоме майно, а саме: сарай СТФ, що знаходиться за адресою: Київська область, Яготинський район, село Фарбоване, вулиця Паризької комуни, № 1-г (один тире літера «г»), площею 1480,1 кв. м.;

- стягнути з Фермерського господарства «Соломія -2» (ідентифікаційний код: 42841803) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова будівельна компанія «Луч» (ідентифікаційний код: 39456063) судовий збір в сумі 3587,70 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Господарського суду м. Києва від 27.03.2023 у справі № 910/18506/20 (910/2564/22) позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова будівельна компанія «Луч»» (ідентифікаційний код 39456063) в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Бандоли О.О. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська будівельно-промислова група» (ідентифікаційний код 41800661) про визнання недійсним договору купівлі-продажу задоволено, визнано недійсним договір купівлі-продажу сараю СТФ від 26.07.2018, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФБК ЛУЧ» (ідентифікаційний код 39456063) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська будівельно-промислова група» (ідентифікаційний код 41800661), що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корольчук О.С. та зареєстрований у реєстрі під № 841.

Позивач стверджує, що оскільки рішенням суду від 27.03.2023 правочин (договір від купівлі-продажу сараю СТФ від 26.07.2018, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФБК ЛУЧ» (ідентифікаційний код 39456063) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська будівельно-промислова група» (ідентифікаційний код 41800661), що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корольчук О.С. та зареєстрований у реєстрі під № 841) визнано недійсним, то в силу приписів статті 216 Цивільного Кодексу України недійсний договір не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Відтак, перебування спірного нерухомого майна у Відповідача є незаконним.

Враховуючи викладене, просить суд позов задовольнити.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду матеріали позовної заяви передані судді Омельченку Л.В. для вирішення питання про прийняття вищевказаної позовної заяви до розгляду в межах справи про банкрутство № 910/18506/21.

Ухвалою суду від 23.05.2023 постановлено, серед іншого, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/18506/20 (910/8008/23) за позовом ліквідатора ТОВ «Фінансова будівельна компанія Луч» арбітражного керуючого Бандоли Олександра Олексійовича до Фермерського господарства «Соломія-2» про витребування майна з незаконного володіння у межах справи № 910/18506/21 про банкрутство ТОВ «Фінансова будівельна компанія Луч»; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 22.01.2024 клопотання Фермерського господарства «Соломія-2» про перехід до розгляду справи у спрощеному позовному провадженні з викликом (повідомленням) сторін задоволено; здійснено перехід до розгляду справи № 910/18506/20 ( 910/8008/23) за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін; судове засідання у справі призначено на 26.02.24 о 12:00 год.; здійснено виклик у судове засідання учасників справи; копію ухвали направлено учасникам справи.

23.02.2024 від позивача - арбітражного керуючого Бандоли О.О. надійшло клопотання про відкладення судового засідання у справі.

У судове засідання 26.02.2024 з`явились позивач - арбітражний керуючий Бандола О.О. та представник третьої особи - Головного управління ДПС у м. Києві Іващенко Д.А. Позивач підтримав подане клопотання про відкладення судового засідання, надав пояснення. Представник третьої особи Іващенко Д.А. не заперечував стосовно заявленого клопотання.

Ухвалою суду від 26.02.2024 клопотання арбітражного керуючого Бандоли Олександра Олексійовича про відкладення судового засідання задоволено; відкладено розгляд справи на 15.04.2024 об 11:30 год.; здійснено виклик у судове засідання учасників справи; копію ухвали направлено учасникам справи.

03.04.2024 від арбітражного керуючого Бандоли О.О. надійшли письмові пояснення щодо заявленої позовної заяви про витребування майна з чужого незаконного володіння.

04.04.2024 від арбітражного керуючого Бандоли О.О. надійшла заява про залучення до участі у справі третьої особи.

У судове засідання 15.04.2024 з`явився представник Міністерства оборони України Плаксін М.М. Інші учасники справи в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Судом було оголошено клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова будівельна компанія «Луч» (ідентифікаційний код: 39456063) арбітражного керуючого Бандоли Олександра Олексійовича про залучення до участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська будівельно-промислова група» у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні Відповідача. Представник Міністерства оборони України Плаксін М.М. не заперечував стосовно заявленого клопотання.

Ухвалою суду від 15.04.2024 клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова будівельна компанія «Луч» (ідентифікаційний код: 39456063) арбітражного керуючого Бандоли Олександра Олексійовича про залучення третьої особи задоволено; постановлено залучити до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні Відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська будівельно-промислова група» (ідентифікаційний код: 41800661, 04060, м. Київ, вул. Щусєва, буд. 36, оф. 19); відкладено розгляд справи на 10.06.2024 о 13:45 год.; здійснено виклик у судове засідання учасників справи.

Ухвалою суду від 10.06.2024 було закрито підготовче провадження у справі; призначено розгляд справи по суті на 22.07.2024 о 14:30 год; здійснено виклик у судове засідання учасників справи.

У судове засідання 22.07.2024 з`явились представник позивача Грищенко А.І. Інші учасники в судове засідання не з`явились, хоча були повідомлений про судове засідання належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою суду від 07.10.2024 відкладено розгляд справи по суті на 07.10.2024 об 11:30 год. Засідання суду відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 7; викликано у судове засідання учасників справи; копію ухвали направлено учасникам справи.

07.10.2024 від Фермерського господарства «Соломія-2» надійшло клопотання про відкладення слухання справи.

У судове засідання 07.10.2024 з`явився представник позивача Филик Ф.І. Інші учасники справи в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Судом було розглянуто клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та протокольною ухвалою відмовлено в його задоволенні з огляду на його необґрунтованість та повторну неявку відповідача у судові засідання. Представник позивача адвокат Филик Ф.І. позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Крім того, судом було встановлено, що в матеріалах справи міститься клопотання про залишення позовної заяви без руху з підстав заниження оціночної вартості спірного об`єкта нерухомості.

Розглянувши зазначене клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху, суд зазначає, що вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Відповідно до ч. 1 ст.12 цього Закону, звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Як вбачається з матеріалів клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху з підстав невірного визначення вартості спірного майна, звіту про оцінку майна воно не містить. У той же час, судом встановлено, що згідно п. 5 договору купівлі-продажу Сараю СТФ 26.07.2018, продаж здійснено за 239 180,00 грн. Відтак, правові підстави для залишення позовної заяви без руху відстуні, тому суд протокольною ухвалою відмовляє відповідачу у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без руху.

Розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова будівельна компанія «Луч» (ідентифікаційний код: 39456063), всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду міста Києва від 04.08.2021 у справі № 910/18506/20 ТОВ «ФБК ЛУЧ» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Бандолу Олександра Олексійовича.

Під час проведення ліквідаційної процедури ліквідатором банкрута встановлено, що 26.07.2018 між Позивачем - ТОВ «ФБК ЛУЧ» () та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКА БУДІВЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА» () укладено договір купівлі-продажу Сараю СТФ, що знаходиться за адресою: Київська область, Яготинський район, село Фарбоване, вулиця Паризької комуни, № 1-г (один тире літера «г»). Вартість купівлі-продажу Сараю СТФ складала 239 180,00 грн. Зазначений вище договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корольчук О.С., зареєстровано в реєстрі № 841.

У той же час, встановлено, що рішенням Господарського суду м. Києва від 27.03.2023 у справі № 910/18506/20 (910/2564/22) позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова будівельна компанія «Луч»» (ідентифікаційний код 39456063) в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Бандоли О.О. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська будівельно-промислова група» (ідентифікаційний код 41800661) про визнання недійсним договору купівлі-продажу задоволено, визнано недійсним договір купівлі-продажу сараю СТФ від 26.07.2018, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФБК ЛУЧ» (ідентифікаційний код 39456063) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська будівельно-промислова група» (ідентифікаційний код 41800661), що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корольчук О.С. та зареєстрований у реєстрі під № 841.

Згідно із наданих позивачем відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником спірного нерухомого майна є Відповідач («Фермерське господарство «Соломія-2»).

У своєму відзиві відповідач - Фермерське господарство «Соломія-2» вказує, що розгляд вказаної вище справи про визнання недійсним договору купівлі-продажу сараю від 26.07.2018 здійснювався за відсутності ФГ «Соломія-2», внаслідок чого останній був обмежений у здійсненні своїх процесуальних прав в частині надання відповідних доказів та клопотань. Зазначив, що оскаржує вказане рішення в Північному апеляційному господарському суді.

Позивач, надаючи відповідь на відзив та письмові пояснення по суті спору, зазначив, що за результатами перегляду вказаного вище рішення Господарського суду м. Києві від 27.03.2023 у справі № 910/18506/20 (910/2564/22) постановою Верховного Суду від 25 січня 2024 року постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 на рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2023 у справі № 910/18506/20 (910/2564/22) скасовано, справу передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду. Підставою скасування постанови Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 стало те, що Позивачем у справі № 910/18506/20 (910/2564/22) не було обрано належний спосіб захисту його порушених прав, оскільки Позивач у цій справі заявив вимогу про визнання недійсним договору купівлі-продажу Сараю СТФ від 26.07.2018, укладеного між ТОВ «ФБК ЛУЧ» та ТОВ «УКРАЇНСЬКА БУДІВЕЛЬНОПРОМИСЛОВА ГРУПА». При цьому, вимога про повернення відчуженого майна боржнику від ТОВ «УКРАЇНСЬКА БУДІВЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА» ліквідатором банкрута не заявлялася. Копію вказаної Постанови Верховного Суду від 25.01.2024 долучено позивачем до матеріалів справи та було досліджена судом. Зокрема, суд встановив, що у справі № 910/18506/20 (910/2564/22) за позовом ТОВ «ФБК ЛУЧ» до ТОВ «УКРАЇНСЬКА БУДІВЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА» про визнання недійсним договору купівлі-продажу Сараю СТФ від 26.07.2018, що посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за Документ сформований в системі «Електронний суд» 03.04.2024 № 841, встановлено, що укладений між ТОВ «ФБК ЛУЧ» та ТОВ «УКРАЇНСЬКА БУДІВЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА» договір, вчинений без наміру створення реальних правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, а тому цей правочин є фіктивним. Даний факт Верховним Судом у постанові від 25.01.2024 по справі 910/18506/20 (910/2564/22) не скасований та не спростований.

Відповідно до частин першої, другої статті 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Способи захисту цивільного права чи інтересу - це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (п.5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16). Інакше кажучи, це дії, спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (п.14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі №310/11024/15-ц та пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.04.2020 у справі №610/1030/18).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (висновки, наведені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18).

Статтею 388 ЦК України встановлено можливість витребування майна власником від добросовісного набувача, коли майно вибуло з володіння власника або особи, якій він його передав, поза їх волею.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а вразі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до положень ст. 42 КУзПБ правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав:

боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

боржник уклав договір із заінтересованою особою;

боржник уклав договір дарування.

У разі визнання недійсними правочинів боржника з підстав, передбачених частиною першою або другою цієї статті, сторона за таким правочином зобов`язана повернути боржнику майно, яке вона отримала від боржника, а в разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

У відповідності до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, на підставі встановлених вище обставин та наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова будівельна компанія «Луч» арбітражного керуючого Бандоли Олександра Олексійовича до Фермерського господарства «Соломія -2» про витребування майна з незаконного володіння знайшли своє підтвердження у матеріалах справи, оскільки, матеріалами та обставинами справи підтверджується вибуття з володіння боржника власного майна поза його волею та на незаконних підставах, оскільки до вибуття майна призвів правочин, який судом визнано недійсним і цей правочин в силу статті 216 ЦК України не створює правових наслідків з дня його вчинення, в тому числі й переходу права власності.

З огляду на висновки суду про задоволення позову, судові витрати в сумі 3587,70 грн в силу ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи, позиція суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006).

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення формулювання рішень.

Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 240-242 ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова будівельна компанія «Луч» (ідентифікаційний код: 39456063) в особі ліквідатора арбітражного керуючого Бандоли Олександра Олексійовича до Фермерського господарства «Соломія -2» (ідентифікаційний код: 42841803) про витребування майна з незаконного володіння задовольнити.

2. Витребувати з незаконного володіння Фермерського господарства «Соломія -2» (ідентифікаційний код: 42841803) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова будівельна компанія «Луч» (ідентифікаційний код: 39456063) нерухоме майно, а саме: сарай СТФ, що знаходиться за адресою: Київська область, Яготинський район, село Фарбоване, вулиця Паризької комуни, № 1-г (один тире літера «г»), площею 1480,1 кв. м.

3. Стягнути з Фермерського господарства «Соломія -2» (ідентифікаційний код: 42841803) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова будівельна компанія «Луч» (ідентифікаційний код: 39456063) судовий збір в сумі 3587,70 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом двадцяти днів з дня його проголошення до або через відповідні суди. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст складено 17.10.2024.

Суддя Л.В. Омельченко