УХВАЛА

м. Київ

09.10.2024Справа № 5011-34/2665-2012
За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"

на бездіяльність Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) при виконання наказу Господарського суду міста Києва від 23.10.2012 у справі № 5011-34/2665-2012

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"

до Комунального підприємства "Господар" Дарницького району міста Києва

про стягнення 463973,13 грн

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гарашко Т.В.

Представники сторін не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва № 5011-34/2665-2012 від 16.05.2012 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Комунального підприємства "Господар" Дарницького району міста Києва на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" 359865,10 грн основного боргу, 30776,77 грн 3% річних, 73162,08 грн інфляційних втрат, а також 9276,12 грн судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду № 5011-34/2665-2012 від 09.10.2012 рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2012 по справі № 5011-34/2665-2012 залишено без змін.

23.10.2012 на примусове виконання зазначеного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

Постановою Вищого господарського суду України № 5011-34/2665-2012 від 29.11.2012 рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2012 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2012 у справі № 5011-34/2665-2012 залишено без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2012 від 26.08.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" про заміну позивача (стягувача), у справі № 5011-34/2665-2012 задоволено у повному обсязі. Замінено сторону (позивача) у справі № 5011-34/2665-2012 - Акціонерного товариство "К.Енерго" на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС". Замінено сторону (стягувана) по справі № 5011-34/2665-2012 під час примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва по справі № 5011-34/2665-2012 від 16.05.2012, котре набрало законної сили, та наказу Господарського суду міста Києва по справі № 5011-34/2665-2012 - Акціонерного товариство "К.Енерго" на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС".

23.08.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (далі - скаржник) до суду подано скаргу на бездіяльність Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ), відповідно до якої скаржник просить:

1) Визнати за період із 02.06.2023 по 21.08.2024 неправомірною бездіяльність державного виконавця Дарницького ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) (далі - ВДВС) у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва по справі № 5011-34/2665-2012 від 23.10.2012, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва по справі № 5011-34/2665-2012 від 23.10.2012 із врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження".

2) Зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Дарницького ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва по справі № 5011-34/2665-2012 від 23.10.2012 із врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2024 розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" призначено у судовому засіданні на 11.09.2024 та зобов`язано скаржника подати суду у строк до 09.09.2024 уточнення щодо прохальної частини скарги відносно конкретних дій, які не були вчинені виконавцем та дій, які мають бути вчинені виконавцем в межах виконавчого провадження НОМЕР_2; запропоновано боржнику у строк до 09.09.2024 подати суду письмові пояснення щодо фактів, які викладені у скарзі, а також суд зобов`язав Дарницький ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у строк до 09.09.2024 подати свої письмові пояснення щодо фактів, які викладені у скарзі та подати суду засвідчені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_1.

У судове засідання 11.09.2024 для розгляду вище вказаної скарги з`явився представник скаржника. Інші учасники судового процесу не з`явилися, своїх повноважних представників не направили, про поважні причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвали суду від 29.08.2024 не виконали.

Ухвалою суду від 11.09.2024 відкладено розгляд скарги до 09.10.2024 та повторно зобов`язано скаржника надати уточнення щодо прохальної частини скарги відносно конкретних дій, які не були вчинені виконавцем та дій, які мають бути вчинені виконавцем в межах виконавчого провадження НОМЕР_2, та повторно витребувано у Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) письмові пояснення щодо фактів, які викладені у скарзі та засвідчені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження НОМЕР_2.

Встановлено скаржнику та Дарницькому відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) строк для надання доказів до 07.10.2024.

16.09.2024 скаржником через систему «Електронний суд» було подано заяву про уточнення вимог скарги з переліком вимог щодо зобов`язання ВДВС їх вчинити.

19.09.2024 від Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли копії матеріалів зведеного ВП НОМЕР_3 в межах якого на виконанні перебуває наказ Господарського суду міста Києва у справі №5011-34/2665-2012 та відзив у якому виконавець навів свої пояснення та заперечення щодо заявленої скарги.

07.10.2024 від ВДВС надійшло клопотання про розгляд скарги без його участі.

09.10.2024 від скаржника надійшла заява про розгляд скарги за відсутністю його представника за наявними у справі матеріалами.

В судове засідання 09.10.2024 стягувач, боржник та ВДВС своїх повноважних представників не направили.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Керуючись наведеною нормою господарського процесуального закону, суд дійшов висновку про можливість розглянути скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" без участі представників сторін.

Суд, розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс", дослідивши наявні в матеріалах справи докази зазначає наступне.

На виконанні у ВДВС перебуває зведене виконавче провадження НОМЕР_3 щодо стягнення з КП «Господар» на користь юридичних осіб коштів на загальну суму 35550645,67 грн (48 виконавчих проваджень), до складу якого входить наказ Господарського суду міста Києва від 23.10.2012 у справі №5011-34/2665-2012 про стягнення 459645,45 грн.

Скаржник стверджує, що виконавцем порушуються строки та періодичність вжиття заходів, спрямованих на виконання наказу Господарського суду міста Києва №5011-34/2665-2012 від 23.10.2012, а також не вжито всіх можливих заходів для виконання остаточного судового рішення.

Скаржник зазначає, що 23.05.2023 він звернувся до ВДВС з клопотанням про вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження НОМЕР_2 з виконання наказу Господарського суду міста Києва у справі №5011-34/2665-2012 від 23.10.2012 з переліком дій у майже 50 пунктів, разом з тим, державним виконавцем у період з 02.06.2023 по 21.08.2024, в силу дії обов`язкових норм Закону України «Про виконавче провадження» всіх можливих та необхідних своєчасних, належних, допустимих і об`єктивних виконавчих дій не вчиняв.

Як вбачається з матеріалів зведеного виконавчого провадження НОМЕР_3 наказ Господарського суду міста Києва №5011-34/2665-2012 від 23.10.2012 перебуває на виконанні у ВДВС з червня 2015 року.

Щодо періодичності моніторингу державним виконавцем майнового стану боржника, то частиною 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

З матеріалів справи вбачається, що державний виконавець при здійсненні заходів у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_3 не дотримувався визначених частиною 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" строків.

Однак, слід відзначити, що на кошти, які знаходяться на всіх виявлених рахунках боржника, державним виконавцем було накладено арешт, в той час як впродовж 2015-2024 років державним виконавцем принаймні один раз на рік направлялись платіжні вимоги до банківських установ. При цьому, враховуючи накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунках боржника, не виставлення державним виконавцем кожних два тижні платіжних вимог жодним чином не впливало на виконання рішення суду, оскільки у разі надходження таких коштів на арештований рахунок, боржник не міг ними розпорядитись на власний розсуд.

Тобто, за наявності арешту коштів на рахунках боржника виставлення платіжних вимог з іншою періодичністю, ніж визначено частиною 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження", не зумовило невиконання наказу Господарського суду міста Києва №№5011-34/2665-2012 від 23.10.2012, а відтак і не порушило право стягувача на отримання виконання рішення суду.

До того ж, висновок щодо порушення державним виконавцем прав стягувача у разі недотримання періодичності виставлення платіжних вимог обумовлений надходженням/наявністю на рахунку боржника коштів, оскільки в такому разі порушення державним виконавцем періодичності виставлення платіжних вимог безпосередньо впливає на швидкість одержання стягувачем коштів (якщо вони є). Натомість у разі блокування державним виконавцем рахунків боржника неодержання стягувачем коштів не знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із періодичністю виставлення державним виконавцем платіжних вимог. Судом встановлено накладення державним виконавцем арештів на рахунки боржника ще у 2016 році та відсутність коштів за вставленими платіжними вимогами.

Крім того, судом враховано, що у грудні 2021 року державним виконавцем було направлено запити до організацій, підприємств, державних органів, установ, на які посилався скаржник у своєму клопотанні.

Як вбачається із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Комунальне підприємство "Господар" Дарницького району м. Києва за поширеною на той час практикою (до розповсюдження практики створення ОСББ) було створене Дарницькою районною в місті Києві державною адміністрацією для забезпечення комунальними послугами населення, а відтак очевидно, що боржник навряд чи міг володіти тваринами (худобою), аграрними розписками, цивільними повітряними суднами, морськими та річковими суднами, контейнерами електровозами, тепловозами, вагонами, контрольними марками для примірників аудіовізуальних творів, фонограм, відеограм, комп`ютерних програм, баз даних, здійснювати операції з тваринами.

Попри наведене, державним виконавцем було вжито запропоновані стягувачем заходи для виявлення майна боржника.

26.06.2023 державним виконавцем в рамках зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_4 направлено запити до:

- ДП «Держреєстри України» відомості щодо наявності та/або відсутності у Базі даних «Реєстр сільськогосподарської техніки» даних щодо тракторів, комбайнів, інших сільськогосподарських машин, сільськогосподарської техніки та інших сільськогосподарських механізмів, належному боржнику на праві власності, та при його виявлені не здійснені належні заходи примусового виконання;

- ДП «Національні Інформаційні Системи» щодо встановлення факту користування Боржником протягом 2020-2023 років довіреностей на ім`я третіх осіб на право користування/розпорядження належним Боржнику майном;

- Фонд Державного майна України-відомостей про те, чи брав участь Боржник відповідно до діючого законодавства участь у приватизації майна;

- ДП «Агенство з ідентифікації і реєстрації тварин» відомостей щодо наявності та/або відсутності у Єдиному державному реєстрі тварин 2020-2023 років Боржника серед власників тварин ( худоби);

- Державна авіаційна служба України про наявність у власності боржника належного йому в Державному реєстрі цивільних повітряних суден України;

- Державне управління Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю-про наявність у електронному реєстрі інспекції інформації про видау і реєстрацію Боржником дозвільних документів та ліцензій на провадження господарської діяльності, пов`язаної зі створенням об`єктів архітектури;

- Державна служба інтелектуальної власності України про наявність за Боржником в Єдиному реєстрі одержувачів контрольних марок для маркування примірників аудіовізуальних творів, фонограм, відеограм, комп`ютерних програм, баз даних;

- Державне підприємство «УКРАЇНСЬКИЙ ІНСТИТУТ ІНТЕЛЕКТУАЛЬНОЇ ВЛАСНОСТІ» Управління патентно-інформаційних послуг про наявність та/або відсутність боржника серед власників об`єктів промислової власності;

- ДЕРЖАВНА ІНСПЕКЦІЯ УКРАЇНИ З БЕЗПЕКИ НА МОРСЬКОМУ ТА РІЧКОВОМУ ТРАНСПОРТІ-про наявність та/або відсутність інформації-відомостей, котрі містяться в Державному судовому реєстрі України та Судовій книзі України про записи щодо суден, власником або судновласником яких є Боржник;

- Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку про наявність та/або відсутність Боржника серед власників, які володіють 10% і більше пакетів акцій емітентів;

- Державна служба України з питань праці про наявність та або відсутність боржника серед власників;

- Філія "ЦТС "Ліски", АТ «Укрзалізниця", Філія «Головний інформаційно- обчислювальний центр» АТ «Укрзалізниця» підтвердити наявність та/або відсутність Боржника серед власників на залізничний транспорт, а саме проте не обмежуючись: контейнери, електровози, тепловози, моторвагонного рухомого складу - вагони всіх видів, локомотивів, монорейкового транспорту, тощо;

- Фонд соціального страхування України - щодо встановлення фінансування страхувальників-роботодавців (в даному випадку боржника) щодо встановлення факту та наявності здійснення протягом 2020-2023 років фінансування страхувальника ( Боржника) та на надання матеріального забезпечення, в тому числі й соціальних послуг застрахованій особі-Боржнику;

- Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців

перебування боржника у ЄДРПОУ серед власників (засновників) суб`єктів господарювання, надати ідентифікуючі (персональні дані-паспортних даних та ідентифікуючого номеру), місце проживання ( перебування) керівника Боржника;

- Центр надання адміністративних послуг Дарницької районної державної адміністрації в м. Києві перебування боржника у ЄДРПОУ серед власників (засновників) суб`єктів господарювання, надати ідентифікуючі (персональні дані-паспортних даних та ідентифікуючого номеру), місце проживання (перебування) керівника боржника;

- Державна міграційна служба України з метою встановлення ідентифікуючих (персональних даних-паспортних даних та ідентифікаційного номеру, місця реєстрації проживання ( перебування) керівника Боржника;

- Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України з`ясування факту перетинання керівника Боржника ОСОБА_1 державного кордону України, частоти (періодичності) такого здійснення,встановивши при цьому період перебування ОСОБА_1 поза межами України;

- ДП « Документ» дату та місце звернення керівника Боржника ОСОБА_1 щодо відповідних установ із вимогою про здійснення щодо нього відповідної певної сервісної послуги, котра надається ДП « ДОКУМЕНТ»;

- Центр виборчої комісії/Державний реєстр виборців-надання інформації про ідентифікуючі ( персональні) дані керівника Боржника ОСОБА_1 , котрі містяться у відповідних баз/реєстрах даних із метою встановлення місце проживання( перебування) на території України, дату та місце звернення керівника Боржника щодо відповідних установ із вимогою про здійснення щодо нього відповідної сервісної послуги, зокрема та не обмежуючись, підтвердження відомостей та включення керівника Боржника до Реєстру виборців, зміна персональних даних керівника Боржника про себе, як про виборця, зміна місця голосування із зазначенням зміненої, зазначеної Боржника, адреси виборця, тощо;

- Київський міський відділ державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з метою встановлення ідентифікуючих (персональних даних-паспортних даних та ідентифікаційного номеру, місця реєстрації проживання (перебування) керівника боржника.

26.06.2023 державним виконавцем в рамках зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_5, направлено платіжні вимоги для списання коштів до банківських установ.

Так, до Відділу повернулися платіжні інструкції з АТ «Ідея Банк», АТ «Банк Інвестицій та заощаджень» Київ, АТ «Райффайзен Банк», ФГУПО АТОЩАД м. Київ про те що на рахунку у боржника кошти відсутні.

Згідно повідомлення з АТ «Правекс-Банк», АБ «Південний», АТ «Універсал Банк», АТ «СЕНС БАНК», АТ «УкрСиббанк» кошти арештовані за іншими документами.

Так згідно відповіді з ГУ Пенсійного фонду України в м. Києві КП «Господар Дарницького району м. Києва» на обліку в ГУ Пенсійного фонду в м. Києві перебуває з 23.08.1996.

Згідно відповіді ДП «Агентства з ідентифікації і реєстрації тварин» відсутня будь-яка інформація про наявність тварин КП «Господар Дарницького району м. Києва», оскільки дане товариство не зареєстровано в Реєстрі тварин як власник тварин.

Згідно відповіді з філії «ЦТС» Ліски АТ «Укрзалізниця» відсутня запитувана інформація, оскільки основний вид діяльності філії-надання транспортно-експедиційних послуг контрагентам.

Згідно відповіді з Державної служби Морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, за наявною інформацією, яка міститься у електронних версіях Державного суднового реєстру України і Судової книги України, відсутні відомості щодо зареєстрованих суден, власником або судновласником яких є КП «Господар Дарницького району м. Києва».

Згідно відповіді з Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, щодо КП «Господар Дарницького району м. Києва» серед власників пакетів голосуючих акцій (5 відсотків і більше) акціонерних товарів, відсутнє.

Згідно інформації з Департаменту з питань безпеки праці Державної служби України з питань праці, за КП «Господар Дарницького району м. Києва» великотоннажні та інші технологічні транспорті засоби не зареєстровано.

Згідно повідомлення з ДП «Національні Інформаційні Системи» у підприємства відсутні нормативно визначені можливості для надання витягів з Реєстру.

Згідно відповіді з Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, яка не наділена повноваженнями надавати інформацію з Єдиного державного реєстру у спосіб, прямо не передбачений Законом.

Згідно повідомлення з ГУ ДПС у м. Києві, про те що реєстрація в якості податку на додану вартість КП «Господар Дарницького району м. Києва» призупинена 01.04.2022 та зареєстроване в якості платника єдиного податку, а також відсутній за 2020-2023 роки, серед платників податків які сплачуються до місцевих бюджетів.

Згідно відповіді з Центральної виборчої комісії, надання запитуваної інформації з Реєстру стане можливим після прийняття відповідного спільного акта Міністерства юстиції України та Центральної виборчої комісії.

Згідно відповіді з Фонду державного майна України, щодо боржника КП « Господар Дарницького району м. Києва» запитувана інформація в Фонді відсутня.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, в порядку доступу державних виконавців, відповідно до результатів пошуку за ОСОБА_2 нерухоме майно не зареєстровано.

До того ж, судом враховано, що Комунальне підприємство "Господар" Дарницького району м. Києва з 31.08.2018 перебуває в стані припинення, а відтак впродовж останніх шести років не могло набувати у власність майно (земельні ділянки, транспортні засоби, цінні папери, корпоративні права тощо) та відповідно відкривати нові рахунки у банківських установах у звичайному порядку, що нівелює доцільність витрати державним виконавцем як часу, так і матеріальних ресурсів для направлення кожних три місяці запитів щодо розшуку майна боржника та виявлення рахунків.

В свою чергу, державним виконавцем було встановлено наявність у боржника транспортних засобів, накладено на них арешт та подано відповідні транспортні засоби у розшук ще у серпні 2016 року. А у 2023 році ці транспортні засоби розшукано та здійснено їх опис та призначено суб`єкта оціночної діяльності з метою визначення ціни майна.

Скаржник посилається на зарахування на рахунок боржника коштів від фізичних осіб (тобто, на наявність у боржника дебіторської заборгованості), однак судом встановлено, що спірні незначні суми коштів (до 1 тис. грн.) надходили на арештований рахунок боржника. При цьому, суд відзначає, що на арештований рахунок боржника можуть надходити кошти, однак боржник не може ними розпорядитися. За поясненнями державного виконавця, відповідні кошти списувались з рахунку Комунального підприємства "Господар" Дарницького району м. Києва та направлялись на погашення, зокрема, виконавчого збору. Крім того, судом враховано, що в межах зведеного виконавчого провадження НОМЕР_3 перебував на виконанні виконавчий лист, виданий місцевим загальним судом, однак станом на дату подання скарги за вказаним виконавчим документом завершене виконавче провадження, що дає суду підстави для висновку, що частина списаних із рахунків боржника коштів спрямовується на виконання зобов`язань за іншими виконавчими документами або відшкодування виконавчого збору.

Частина 1 статті 51 Закону України "Про виконавче провадження" унормовує, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до податкових органів (ч. 1 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження").

Суд відзначає, що фактично дебіторська заборгованість боржника полягає у наявності боргу у фізичних осіб із оплати комунальних послуг. Відповідно дебіторська заборгованість Комунального підприємства "Господар" Дарницького району м. Києва характеризується великою кількістю боржників (фізичних осіб) та незначними сумами боргу у таких осіб.

Натомість звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, може відбуватись лише шляхом звернення до суду із відповідною заявою (ст. 440 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 336 Господарського процесуального кодексу України). Тобто, для реалізації такого заходу державний виконавець повинен був би звернутись із великою кількістю заяв до суду та з огляду на темпи провадження у місцевих загальних судах витратити значну кількість часу та матеріальних ресурсів. Проте, жодного реального (дієвого) результату для стягувача у виді виконання наказу суду такі дії не мали б, оскільки кошти в будь-якому разі розподілялись не безпосередньо на користь стягувача, а в порядку черговості в межах зведеного виконавчого провадження НОМЕР_3.

Таким чином, суд не вбачає жодної доцільності у витраті державним виконавцем значного часу для звернення стягнення на кошти боржника в судовому порядку з огляду на те, що при надходженні коштів на арештований рахунок боржника останні все одно списуються та розподіляються в порядку черговості в межах виконавчого провадження НОМЕР_3. В свою чергу, скаржник не міг пояснити яким чином вжиття відповідних заходів пришвидшило б виконання рішення суду на його користь.

Скаржник також посилається на те, що державним виконавцем не було вжито заходів для обмеження у виїзді керівника боржника за кордон.

Відповідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

При цьому, поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Разом з цим, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Зважаючи на це, державний виконавець, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України, повинен довести факт ухилення боржника (його керівника) від виконання зобов`язання, що на практиці є досить складно.

Крім того, судом враховано неоднозначну практику господарських судів з приводу трактування статті 337 Господарського процесуального кодексу України та можливості її застосування до керівника боржника, оскільки в останній використовується словосполучення "тимчасове обмеження фізичної особи - боржника", що дає підстави для висновку, що дані приписи можуть бути застосовані виключно у разі якщо боржником є фізична особа.

Попри наведене, з огляду на перебування боржника впродовж 6 років у стані припинення та відповідно введення у Комунальному підприємстві "Господар" Дарницького району м. Києва комісії з припинення (яка безпосередньо впливає на розпорядження майном боржника) імовірність доведення ухилення керівника боржника від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням суду, є напрочуд низькою, в той час як навіть у разі обмеження керівника Комунального підприємства "Господар" Дарницького району м. Києва у праві виїзду за межі України цілком очевидно, що даний захід не буде мати своїм наслідком спонукання боржника до виконання рішення суду.

Саме у зв`язку з наведеним, суд вважає, що законодавцем в наведених приписах Закону України "Про виконавче провадження" було використано словосполучення "має право" для надання державному виконавцю певної дискреції у розсуді необхідності та доцільності вжиття відповідних заходів для виконання рішення суду.

Отже, з огляду на перебування Комунального підприємства "Господар" Дарницького району м. Києва у стані припинення останніх 6 років, відсутність у боржника коштів та майна (в той час як транспортні засоби перебувають у розшуку), суд вважає, що скаржником не доведено, що застосування безпосередньо до керівника боржника персональних заходів призвело б до реального виконання наказу Господарського суду міста Києва у даній справі, а відтак не вжиття державним виконавцем відповідних заходів не свідчить про порушення прав стягувача.

Суд обізнаний із приписами Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і практикою Європейського суду з прав людини, за якими невід`ємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення.

Однак, в даному випадку суд вважає, що державним виконавцем було вжито та вживаються заходи для реального стягнення коштів з боржника на користь стягувача, в той час як формальне виконання державним виконавцем приписів Закону України "Про виконавче провадження" не лише не призведене до виконання рішення суду, а навпроти - значно ускладнить виконання даного наказу суду та унеможливить здійснення державним виконавцем заходів для виконання інших виконавчих документів в межах інших виконавчих проваджень.

Крім того, суд констатує, що на виконанні у Дарницькому відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувають десятки тисяч інших виконавчих документів, а тому формальне додержання приписів Закону України "Про виконавче провадження" є фізично неможливим та потребує витрати непомірних людських та матеріальних ресурсів.

Основною ціллю здійснення виконавчого провадження за виконавчим документом є отримання реального (фактичного) виконання рішення суду. В свою чергу, стягувач має право та інтерес саме у виконанні рішення суду, а не у формальному дотриманні приписів Закону України "Про виконавче провадження". При цьому, забезпечення права Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на отримання виконання рішення суду не може мати своїм наслідком порушення прав інших стягувачів.

У даному випадку, суд дійшов висновку, що державним виконавцем було вжито доцільних та необхідних заходів для виконання наказу на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва №5011-34/2665-2012 від 23.10.2012 та дотримано балансу між вжитими заходами для забезпечення прав стягувача та витратою людських і матеріальних ресурсів, дотриманням прав інших стягувачів (учасників виконавчих проваджень, які перебувають на виконанні у відділі державної виконавчої служби).

Вимоги скаржника про зобов`язання державного виконавця усунути допущене порушення шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій в виконавчому провадженні НОМЕР_3 полягає у зобов`язанні державного виконавця вчиняти виконавчі дії, обов`язок із вчинення яких на нього покладений нормами Закону України "Про виконавче провадження".

Також судом враховано, що стягувач не пояснив яким чином буде відновлене його порушене право на виконання судового рішення у разі визнання судом неправомірною бездіяльності державного виконавця з 02.06.2023 по 21.08.2024 з виконання спірного наказу суду, в той час як зобов`язання державного виконавця формально дотримуватись визначених Законом України "Про виконавче провадження" порядку та періодичності вжиття заходів для розшуку майна боржника є 1) фізично неможливим; 2) є дорого вартісним та потребує надмірних витрат людських та матеріальних ресурсів; 3) не матиме реальних результатів з огляду на перебування боржника в стані припинення впродовж останніх 6 років.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними.

Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб.

Згідно зі статтею 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

З конструкції частини 3 статті 13 Цивільного кодексу України випливає, що дії особи, які полягають у реалізації такою особою свого права, однак вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, є формою зловживання правом.

Частина 1 статі 16 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Разом з тим відповідно до частини 3 статі 16 Цивільного кодексу України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу, зокрема відмовити у захисті права, яким особа зловжила.

Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право (аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №910/1873/17).

Отже, у дотриманні стандартів доступу до суду, передбачених згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод важливе значення має добросовісна поведінка учасників справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.05.2020 у справі №9901/11/19).

Щодо практики Верховного Суду, на яку посилається Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" у своїй скарзі, то суд відзначає, правові висновки касаційного суду були сформовані за інших обставин справи - в жодній справі не йшлося про стягнення коштів з боржника-комунального підприємства, який шість років перебуває у стані припинення, у виконавчому провадженні, що триває понад 8 років та в якому більше 10 стягувачів, на користь стягувача (скражника), який набув прав вимоги щодо примусового виконання наказу суду лише у 2021 році.

Таким чином, суд дійшов висновку, що державним виконавцем в певній мірі порушено приписи Закону України "Про виконавче провадження" в частині порядку та періодичності вжиття всіх заходів для виконання наказу №5011-34/2665-2012 від 23.10.2012, однак такі порушення обумовлені необхідністю дотримання балансу між інтересами Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" та іншими стягувачами, необхідністю забезпечення раціональності використання людських та матеріальних ресурсів, а також відсутній будь-який причиново-наслідковий зв`язок між даними порушеннями та фактичним невиконанням наказу суду №5011-34/2665-2012 від 23.10.2012, в той час як матеріали зведеного виконавчого провадження НОМЕР_3 свідчать про вжиття державним виконавцем необхідних, доцільних та достатніх заходів, спрямованих на виконання наказу Господарського суду міста Києва №5011-34/2665-2012 від 23.10.2012, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про неможливість визнання протиправною бездіяльність державного виконавця з 02.06.2023 по 21.08.2024.

З огляду на наведене, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Оскільки судом відмолено в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс", то судові витрати стягувача, понесені у зв`язку з поданням даної скарги, покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс".

Керуючись ст.ст. 232-235, 240, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" на бездіяльність Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) при виконанні наказу Господарського суду міста Києва від 23.10.2012 у справі № 5011-34/2665-2012 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Ухвалу підписано 16.10.2024.

Суддя Р.Б. Сташків