ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 рокуСправа № 912/1971/24

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кузьміної Б.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання Ліподат Я.В. за правилами загального позовного провадження справу № 912/1971/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпетролцентр"

до Дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

про стягнення 1 723 049,84 грн,

представники сторін участі не брали,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпетролцентр" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до Дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі-відповідач), в якій просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 1 723 049,84 грн, з яких 1 617 870,00 грн - основний борг, 68 919,65 грн - інфляційні витрати, 33 299,49 грн - проценти за користування коштами, 2 960,70 грн - пеня, з покладенням на відповідача витрат зі сплати судового збору.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про неналежне виконання відповідачем умов договору поставки (купівлі-продажу) товару (з доставкою) №УПЦ(О)-030/2023/544 від 11.10.2023 в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою від 13.08.2024 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/1971/24 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 11.09.2024, установив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

27.08.2024 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в позові, зазначаючи, що позивач, на порушення умов пункту 4.3. договору поставки (купівлі-продажу) товару (з доставкою) №УПЦ(О)-030/2023/544 від 11.10.2023, не направив відповідачу пакет документів про поставку товару, тому права позивача не порушені, оскільки строк виконання зобов`язання з оплати товару для відповідача не настав. Відповідач зазначає, що умови договору, зазначені у пунктах 4.2, 4.3 договору, є обставиною для настання обов`язку покупця щодо здійснення оплати за цим договором, є обов`язковою для сторін і правомірною в розумінні Цивільного кодексу України, з урахуванням відсутності в матеріалах справи відомостей про припинення дії відповідних пунктів договору. Крім того, за твердженням відповідача, до позовної заяви не додано документів, які б підтверджували виконання позивачем пункту 4.3 договору, внаслідок чого можна було б стверджувати, що існує заборгованість за отриманий товар і з якого моменту настав строк оплати. За такого відповідач вважає вимоги позивача про стягнення 1 617 870,00 грн основного боргу, 33 299,49 грн 3% річних, 68 919,65 грн інфляційних втрат та 2 960,70 грн пені безпідставними та передчасними, оскільки строк виконання зобов`язання, на переконання відповідача, не настав.

09.09.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив від 02.09.2024, в якій позивач вважає доводи відповідача необґрунтованими і вказує, що свідченням того, що всі документи, передбачені пунктами 4.1 та 4.2 договору та товар передані відповідачу як покупцю за договором, є видаткова та товарно-транспортна накладні, підписані як постачальником, так і покупцем. Позивач вказує, що жодних претензій з боку відповідача як покупця щодо якості, кількості чи пакету документів на товар до позивача як постачальника не надходило. У частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних позивач посилається на постанову Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18 і вказує, що інфляційні втрати і 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання.

У підготовчому засіданні 11.09.2024 оголошено перерву до 01.10.2024 для надання відповідачу можливості подати заперечення.

16.09.2024 відповідач подав заперечення, в яких підтверджує, що дійсно підписав первинні документи (видаткові накладні та ТТН), але не отримував власних примірників таких документів. Відповідач вказує на те, що строк оплати вказаного товару не настав, а тому відсутні підстави для стягнення в примусовому порядку коштів за отриманий товар в сумі 1 617 870,00 грн, 68 919,65 грн інфляційних нарахувань, 33 299,49 грн 3% річних та 2 960,70 грн пені. Відповідач стверджує, що позивач ані до позовної заяви, ані до відповіді на відзив не надав жодного доказу отримання відповідачем повного пакету документів (чи неповного) і наполягає, що саме момент отримання документів, передбачених пунктами 4.1, 4.2 договору, є підставою для відліку строку розрахунку за отриманий товар.

Ухвалою від 01.10.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 10.10.2024.

09.10.2024 позивач подав до суду заяву, в якій просить провести засідання, призначене на 10.10.2024 без участі його представника за наявними в матеріалах справи документами. Позовні вимоги підтримано в повному обсязі.

У судове засідання 10.10.2024 представники сторін не прибули, про дату, час і місце розгляду справи сторони були належно повідомлені 02.10.2024 доставленням ухвали від 01.10.2024 до їхніх електронних кабінетів 01.10.2024 о 18:10, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (а. с. 70, 71). Представник відповідача також була повідомлена про дату, час і місце проведення судового засідання у підготовчому засіданні 01.10.2024 під розписку (а. с. 69).

Дослідивши пояснення сторін, наведені в заявах по суті справи, безпосередньо дослідивши надані сторонами докази та оцінивши їх як у сукупності, так і кожен окремо, суд установив такі обставини.

11.10.2023 між позивачем (Постачальник) та відповідачем (Покупець) укладено договір поставки (купівлі-продажу) товару (з доставкою) № УПЦ(О)-030/2023/544 (далі - Договір, а.с. 8-17), за умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується поставляти та передавати у власність покупця, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар: Бензин А-95 (далі - Товар) (пункт 1.1. Договору).

Відповідно до пунктів 1.2., 1.3. Договору найменування Товару: Бензин А-95. Кількість Товару, що підлягає поставці згідно з умовами цього Договору, становить Бензин А-95 - 60 000 літрів. Покупець на свій розсуд, керуючись власними господарськими потребами, визначає загальну кількість заявок на поставку Товару та не зобов`язаний замовляти Товар на всю суму, визначену Сторонами як ціна Договору.

Обсяги придбання Товарів можуть бути зменшені залежно від поточних потреб покупця.

Відповідно до пунктів 2.1. - 2.3., 2.5. Договору Постачальник повинен поставити Покупцю Товар (товари), якість яких відповідає умовам (вимогам) ДСТУ 7687:2015.

Постачальник при постачанні кожної партії Товару повинен підтвердити якість Товару супровідними документами, а саме надати: паспорт якості Товару від виробника; сертифікат відповідності, виданий органом оцінки відповідності, що акредитований у Національному агентстві з акредитації України (якщо товар входить до переліку дорожньо-будівельних матеріалів, визначеного Додатком №1 до наказу Укравтодору від 21.01.2015 №7); інші підтверджуючі документи, які визначені у нормативних документах, що регламентують технічні вимоги до товару.

Постачальник дає гарантію на весь Товар та гарантує якість Товару протягом всього гарантійного терміну з дати передачі Товару Покупцю (але не менше гарантійного терміну, що надається виробником).

У разі виникнення сумніву щодо якості Товару покупець може провести його лабораторний аналіз у відповідних випробувальних лабораторіях, які на державному рівні пройшли перевірку технічної компетентності у відповідних органах атестації, в тому числі акредитованих у Національному агентстві з акредитації України.

За умовами пунктів 3.1., 3.2. Договору ціна цього Договору становить 3 252 000,00 грн в тому числі з ПДВ - 542 000,00 грн, що станом на дату укладення Договору дорівнює загальній вартості Договору. Загальна вартість Товару за цим Договором складається із вартості кожної партії Товару, поставленої в межах строку дії цього Договору.

Згідно з пунктами 4.1. - 4.4. Договору розрахунки за поставлений Товар проводяться шляхом: оплати Покупцем рахунку Постачальника за умови отримання від нього всіх документів, зазначених у пункті 4.2. Договору.

Рахунок приймається до оплати при отриманні Товару та всіх документів, що підтверджують належну якість Товару (сертифікат/паспорт якості тощо), видаткових накладних, у яких вказуються дані про виробничий підрозділ Покупця, який безпосередньо отримав партію Товару, товарно-транспортних накладних та інших первинних документів, передбачених для даного виду Товару. Постачальник має зареєструвати податкову накладну в єдиному електронному реєстрі у передбачені чинним законодавством строки. У разі ненадання зазначених цим пунктом Договору документів (у тому числі електронних) Постачальник зобов`язується відшкодувати спричинені Покупцю збитки (витрати).

Сторони свідчать, що Покупець зобов`язується розрахуватися з Постачальником за отриманий Товар протягом 30 календарних днів з моменту отримання від Постачальника документів, зазначених в пункті 4.1., пункті 4.2. цього Договору. У випадку затримки Постачальником передачі повного пакету документів, визначених Договором цінним листом з описом вкладення Покупцю, обов`язок оплати відстрочується на цей період і настає лише після належного виконання Постачальником взятих на себе зобов`язань.

У разі недостатності суми проведеного Покупцем на Постачальника платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі, ця сума погашає вимоги Постачальника у такій черговості: за будь - яких умов у першу чергу сплачується (погашається) сума основного боргу; всі інші нарахування та платежі сплачуються (погашаються) виключно після сплати (погашення) суми основного боргу.

За умовами пунктів 5.1., 5.3., 5.4., 5.6. Договору Товар постачається транспортом Постачальника на адресу згідно із заявкою замовника на умовах DDP у відповідності до Офіційних правил тлумачення торгівельних термінів - Інкотермс (у редакції 2010 р.).

Покупець надає Постачальнику письмову заявку. У заявці Покупця вказується: найменування товару; кількість товару; при потребі - найменування підрозділу, до складу якого постачається Товар; перелік матеріально відповідальних осіб, що уповноважені Покупцем одержувати Товар; строк поставки Товару.

Постачальник розглядає заявку Покупця в трьохденний строк та акцептує її або надає Покупцю обґрунтовані заперечення у письмовій формі. Сторони дійшли згоди, що ненадання Постачальником будь-якої письмової інформації Покупцю по заявці в трьохденний строк вважається в цьому договорі відмовою Постачальника від акцепту заявки Покупця.

Після передачі Товару та виконання обов`язку з поставки уповноважена Покупцем особа підписує видаткові накладні на отриманий товар та передає їх Постачальнику. Обов`язок з поставки товару є виконаним в момент передачі товару та надання документів, зазначених в пункті 4.2. Договору.

Датою передачі Товару від Продавця Покупцю, вважається дата підписання видаткової накладної на Товар, що засвідчує реальне отримання товару за кількістю та якістю матеріально відповідальними (уповноваженими) особами, які визначені сторонами.

Здавання - приймання товару провадиться уповноваженими представниками Покупця і Постачальника.

Розділом VI Договору передбачено права та обов`язки сторін.

Відповідно до умов пункту 6.1. Договору Покупець, зокрема, зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені Товари; приймати поставлені Товари згідно з актом приймання-передачі товару.

Згідно з підпунктом 6.2.4. пункту 6.2. Договору Покупець має право повернути рахунок Постачальнику без здійснення оплати в разі неналежного оформлення документів, зазначених у пункті 4.2 розділу IV цього Договору (відсутність печатки, підписів тощо).

Відповідно до умов пункту 6.3. Договору Продавець зобов`язаний забезпечити поставку Товарів у строки, встановлені цим Договором; забезпечити поставку Товарів, якість яких відповідає умовам, установленим розділом II цього Договору.

Згідно з підпунктом 6.4.1. пункту 6.4. Договору Постачальник має право своєчасно (відповідно до умов Договору) та в повному обсязі отримувати плату за поставлені Товари.

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим Договором. Передбачена законами України відповідальність застосовується з врахуванням положень цього Договору (пункт 7.1. Договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін і діє до 31.12.2023 (пункт 10.1. Договору).

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

Відповідно до підписаної сторонами та скріпленої їхніми печатками специфікації (додаток №1 до договору №УПЦ(О)-030/2023/544 від 11.10.2023) постачальник зобов`язується здійснити поставку такого товару: Бензин А-95 у кількості 60 000 л, ціна без ПДВ 2 710 000,00 грн, ПДВ 542 000,00 грн, ціна з ПДВ 3 252 000,00 грн (а.с. 18).

На виконання умов Договору, позивач як постачальник передав у власність відповідача як покупця, а відповідач прийняв бензин автомобільний А-95-Євро5-Е0 у кількості 22 447 л, вартістю 1 617 870,00 грн, що підтверджується підписаною сторонами без зауважень та скріпленою відтиском печаток позивача і відповідача видатковою накладною від 24.11.2023 №10000377 (а.с. 19).

Факт поставки товару згідно з вказаною специфікацією також підтверджується товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 241123-3 від 24.11.2023 (а.с. 21).

24.11.2023 позивачем виставлено відповідачу рахунок №1161 на суму 1 617 870,00 грн (а.с. 20).

За розрахунком позивача, останній день виконання обов`язку відповідача з оплати товару за вказаною поставкою настав 24.12.2023.

Відповідач за вказаною поставкою оплату не здійснив, що стало причиною звернення до суду.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на ненадання йому позивачем пакету документів, зазначених у пунктах 4.1, 4.2 Договору.

Вирішуючи спір, господарський суд ураховує таке.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки. До правовідносин, що виникли між сторонами на підставі цього договору, слід застосовувати положення законодавства, що регулюють правовідносини з поставки.

Згідно з частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

За правилами статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Правовідносини купівлі-продажу регулюються главою 54 Цивільного кодексу України.

Згідно із статтею 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом статті 599 цього Кодексу зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору поставки (купівлі-продажу) товару (з доставкою) від 11.10.2023 №УПЦ(О)-030/2023/544 позивач поставив відповідачу товар (Бензин автомобільний А-95-Євро5-Е0) на загальну суму 1 617 870,00 грн, що підтверджується належно завідченими копіями видаткової накладної №10000377 від 24.11.2023 та товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) №241123-3 від 24.11.2023. Вказана видаткова накладна №10000377 від 24.11.2023 та товарно-транспортна накладна №241123-2 від 24.11.2023 підписані сторонами та скріплені їхніми печатками.

Доказів повідомлення відповідачем позивача про сумніви у якості товару, проведення відповідачем перевірки якості поставленого товару відповідно до видаткової накладної матеріали справи не містять.

Отже, відповідач прийняв Товар без жодних зауважень, що є свідченням відсутності підстав стверджувати, що Постачальник не передав одночасно з товаром належно оформлені обумовлені Договором документи.

Крім того, слід звернути увагу на те, що пунктом 14 Інструкції П-7 від 25.04.1966 «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю» встановлено, що приймання продукції за якістю і комплектністю проводиться в точній відповідності зі стандартами, технічними умовами, основними і особливими умовами поставки, іншими обов`язковими для сторін правилами, а також за супровідними документами, що посвідчують якість та комплектність продукції (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення про якість, рахунок-фактура, специфікація і т.п.). Відсутність зазначених супровідних документів або деяких з них не призупиняє приймання продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну якість і комплектність продукції, що надійшла, і в акті вказується, які документи відсутні. Аналогічні положення містяться у пункті 12 Інструкції П-6, якою унормовано питання проведення приймання продукції за кількістю.

З урахуванням приписів пункту 14 Інструкції П-7, пункту 12 Інструкції П-6, положень пункту 4.2. Договору належними і допустимими доказами ненадання позивачем пакету документів відповідачу для проведення оплати товару мають бути акт приймання-передавання із зазначенням переліку відсутніх документів, а також докази повернення відповідачем рахунку на підставі підпункту 6.2.4 пункту 6.2. Договору без оплати з підстав неналежного оформлення позивачем документів, зазначених у пункті 4.2. Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, видаткова накладна від 24.11.2023 № 10000377 будь-яких даних стосовно відсутності документів з якості товару не містить. Доказів повернення відповідачем на адресу позивача рахунку без оплати матеріали справи не містять.

Разом з тим, відповідно до пункту 4.3 Договору сторони погодили оплату покупцем постачальнику товару протягом 30 календарних днів з моменту отримання від Постачальника документів, зазначених в пункті 4.1., пункті 4.2. цього Договору.

Крім того, пунктом 5.4. Договору передбачено, що датою передачі товару від Постачальника Покупцю вважається дата підписання видаткової накладної на товар, що засвідчує реальне отримання товару за кількістю та якістю матеріально відповідальними (уповноваженими) особами, які визначені сторонами.

Враховуючи умови договору поставки (купівлі-продажу) товару (з доставкою) від 11.10.2023 №УПЦ(О)-030/2023/544 (пункт 4.3.), строк оплати товару, поставленого позивачем відповідачу, поставка якого підтверджується зазначеною вище видатковою накладною, є таким, що настав 25.12.2023 (24.12.2023 - вихідний день (неділя), тому строк оплати переноситься на перший робочий день (частина п`ята статті 254 Цивільного кодексу України), прострочення виконання починається з 26.12.2023.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина перша статті 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати поставленого товару в сумі 1 617 870,00 грн відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував, тому господарський суд вважає позовні вимоги про стягнення боргу в розмірі 1 617 870,00 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім основного боргу позивач заявляє до стягнення з відповідача 68 919,65 грн інфляційних втрат, 33 299,49 грн 3% річних та 2 960,70 грн пені.

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до підпункту 7.3.7 пункту 7.3 Договору в разі порушення строків оплати товару, Покупець на вимогу Постачальника зобов`язаний сплатити останньому пеню в розмірі 0,001% від суми боргу за кожен день прострочення та штраф в розмірі 0,0001% від суми боргу (сплачується одноразово).

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання, позивачем нараховано на підставі підпункту 7.3.7. пункту 7.3. Договору та заявлено до стягнення з відповідача 2 960,70 грн пені за загальний період прострочення з 24.12.2023 до 23.06.2024.

Суд зазначає, що позивач неправильно визначив період прострочення грошового зобов`язання, зокрема його початок.

Як передбачено в пункті 4.3 Договору, покупець зобов`язується розрахуватися з постачальником за отриманий товар протягом 30 календарних днів з моменту отримання від постачальника документів, зазначених в пункті 4.1, пункті 4.2 цього договору.

За приписами статті 253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Позивачем при здійсненні розрахунку не враховано частину 5 статті 254 Цивільного кодексу України, згідно з якою якщо останній день строку припадає на вихідний день, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Отже, враховуючи умови договору та приписи статей 253, 254 Цивільного кодексу України, суд зазначає, що строк оплати товару, поставленого позивачем відповідачу, поставка якого підтверджується зазначеною вище видатковою накладною, є таким, що настав 25.12.2023 (24.12.2023 - вихідний день (неділя), тож строк оплати переноситься на перший робочий день (частина п`ята статті 254 Цивільного кодексу України), прострочення виконання починається з 26.12.2023.

Здійснивши власний розрахунок пені, з урахуванням дат виникнення прострочення з оплати товару, в межах розрахунку позивача, з урахуванням умов договору, здійсненої поставки, а також порядку розрахунків, погодженого сторонами, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню частково, а саме: в сумі 2 928,34 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та 3 % річних від простроченої суми.

Виходячи із положень статті 625 Цивільного кодексу України, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Позивач у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання на підставі статті 625 Цивільного кодексу України нарахував та просить стягнути з відповідача 68 919,65 грн інфляційних втрат та 33 299,49 грн 3% річних.

Заперечень з боку відповідача щодо неправильності виконаного позивачем розрахунку пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат матеріали справи не містять.

Суд перевірив виконаний позивачем розрахунок і в частині нарахування інфляційних втрат вважає його обґрунтованим, а позовні вимоги про стягнення 68 919,65 грн інфляційних втрат такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд також установив, що під час виконання розрахунку 3 % річних позивач неправильно визначив період прострочення виконання зобов`язання, не врахувавши положення частини п`ятої статті 254 Цивільного кодексу України.

Здійснивши власний розрахунок 3% річних з урахуванням дати виникнення прострочення з оплати товару, в межах розрахунку позивача, з урахуванням умов договору, здійсненої поставки, а також порядку розрахунків, погодженого сторонами, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних підлягають задоволенню частково в сумі 29 044,27 грн.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме: в сумі 1 718 762,26 грн (1 617 870 грн - основний борг, 68 919,65 грн - інфляційні втрати, 29 044,27 грн - 3 % річних, 2 928,34 грн - пеня).

За подання до господарського суду позовної заяви позивач сплатив судовий збір у сумі 25 845,75 грн (платіжна інструкція від 31.07.2024 № 4346).

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на часткове задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, зокрема в сумі 25 781,44 грн (1 718 762,26 х 25 845,75 : 1 723 049,84 = 25 781,44 грн).

Керуючись статтями 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (25015, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Полтавська, буд. 38, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпетролцентр" (01042, м. Київ, бульвар Марії Приймаченко, буд. 1/27, офіс 404, ) 1 718 762,26 грн, з яких: 1 617 870,00 грн основного боргу, 2 928,34 грн пені, 29 044,27 грн 3% річних та 68 919,65 грн інфляційних втрат, а також судовий збір у розмірі 25 781,44 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Центрального апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати до електронних кабінетів позивача та відповідача.

Повне рішення складено 11.10.2024.

Суддя Б.М. Кузьміна