РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.10.2024Справа № 910/8045/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Перша лінія постачання"

про стягнення 13206163,88 грн.

за участі представників:

від позивача: Прилєпов О.А.

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Перша лінія постачання" про стягнення за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 22.10.2019 № 1321-02024 основної заборгованості в розмірі 109 144,77 грн., пені в розмірі 1 945 149,50 грн., штрафу в розмірі 7 640,14 грн., інфляційних втрат у розмірі 9 090 936,89 грн. та 3 % річних у розмірі 2 053 292,58 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі та подальші ухвали у справі направлені, зокрема, відповідачу рекомендованими листами із повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідачів, зазначені в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Проте конверти із копіями ухвал повернуто на адресу суду підприємством поштового зв`язку без вручення відповідачу у зв`язку з відсутністю адресата чи за закінченням терміну зберігання.

Згідно з частиною 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Таким чином, ухвала суду про відкриття провадження та подальші ухвали у справі направлялася за адресою місцезнаходження відповідачів згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за відсутності заяв про зміну їх місцезнаходження.

За приписами частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, судом також враховано, що згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Таким чином, відповідач мав право та можливість ознайомитися з ухвалами суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

До того ж, в ухвалі суду про відкриття провадження у справі звернуто увагу відповідача на обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та на можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Натомість, відповідач усупереч частині 6 статті 6 ГПК України реєстрацію свого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не здійснив.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

22.10.2019 між позивачем, Оператором системи передачі, та відповідачем, як Користувачем, укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 1321-02024 (далі - Договір), згідно з п. 1.1 якого Оператор системи передачі зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії (далі - Послуга), а Користувач зобов`язується здійснювати оплату за Послугу відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до пункту 1.2 Договору сторони здійснюють свою діяльність відповідно до чинного законодавства України, Правил ринку, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу, Кодексу комерційного обліку, ліцензій, відповідно до яких сторони здійснюють господарську діяльність, інших нормативно-правових актів, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії.

Пунктом 4.1. Договору передбачено використання планових та фактичних обсягів Послуги для розрахунків за Договором: 1) плановий обсяг Послуги визначається на основі наданих Користувачем повідомлень щодо планового обсягу передачі електричної енергії на розрахунковий місяць; 2) визначення фактичного обсягу Послуги в розрахунковому місяці здійснюється: для ОСР на підставі даних щодо обсягів технологічних витрат електричної енергії на її розподіл електричними мережами ОСР; для електропостачальників на підставі даних щодо обсягів споживання електричної енергії споживачами електропостачальника; для споживачів електричної енергії, які мають намір купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку, незалежно від точки приєднання на підставі даних щодо обсягів споживання електричної енергії цими споживачами; для виробників електричної енергії на підставі даних щодо обсягів електричної енергії, необхідної для забезпечення власних потреб електричних станцій, на яких відсутня генерація.

У пункті 6.2. Договору встановлено порядок поетапної попередньої оплати планової вартості Послуги, а саме: 1 платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості Послуги, визначеної згідно з розділом 5 цього Договору. Подальша оплата може здійснюватися щоденно або шляхом сплати 1/5 від планової вартості Послуг, яка визначена згідно з розділом 5, у кожний із наступних періодів: 2 платіж - з 06 до 10 числа розрахункового місяця; 3 платіж - з 11 до 15 числа розрахункового місяця; 4 платіж - з 16 до 20 числа розрахункового місяця; 5 платіж - з 21 до 25 числа розрахункового місяця. При цьому розмір оплати у вказані періоди повинен бути меншим планової вартості Послуг, яка визначена згідно з розділом 5, на 5 днів наперед.

Відповідно до пункту 6.5 Договору Користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг Послуги протягом 3 банківських днів з дати отримання та на підставі акта приймання-передачі Послуги, який ОСП надає Користувачу протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих ОСП або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою «Системи управління ринком» (далі - Сервіс), з використанням кваліфікованого електронного підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством.

На виконання умов договору № 1321-02024 позивачем за період з серпня 2020 року по грудень 2020 року надано відповідачу послуги на загальну суму 25 397 336,94 грн., що підтверджується наступними актами приймання-передачі послуги: від 31.08.2020 за серпень 2020 року (з урахуванням Акту коригування) на суму 2 340 121,94 грн.; від 30.09.2020 за вересень 2020 року (з урахуванням Акту коригування) на суму 5 032 509,37 грн.; від 31.10.2020 за жовтень 2020 року (з урахуванням Акту коригування) на суму 5 245 669,87 грн.; від 30.11.2020 за листопад 2020 року (з урахуванням Акту коригування) на суму 5 489 261,08 грн.; від 31.12.2020 за грудень 2020 року на суму (з урахуванням Акту коригування) на суму 7 289 774,68 грн.

З огляду на те, що відповідач оплату послуг за вказаними вище актами не здійснював, позивач звертався з відповідними позовами до суду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.03.2021 у справі № 910/19674/20 позов Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Перша лінія постачання" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 12 515 099,53 грн. суми основного боргу, 23 590,23 грн. інфляційних втрат, 36 342,58 грн. 3 % річних, 512 507,45 грн. штрафу, 146 865,97 грн. пені та 198 516,08 грн. витрат по сплаті судового збору. У задоволенні іншої частини позову - відмовлено.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 у справі № 910/15984/21 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Перша лінія постачання» на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» 12773092,64 грн. боргу, 1039113,35 грн. пені, 890469,09 грн. штрафу, 695271,39 грн. інфляційних втрат, 259677,29 грн. 3% річних, а також 234864,36 грн. судового збору.

Доказів погашення відповідачем заборгованості за надані послуги за період з серпня 2020 року по грудень 2020 року матеріали справи не містять.

Надалі, відбулося коригування обсягів наданих послуг з передачі за Договором за листопад та грудень 2020 року згідно з Актом коригування від 20.09.2021 до Акту приймання-передачі послуги від 30.11.2020 на суму 46 665,83 грн. та згідно з Актом коригування від 27.09.2021 до Акту приймання-передачі послуги від 31.12.2020 на суму 62 478,94 грн., а всього на суму 109 144,77 грн.

З огляду на наведене, за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 109 144,77 грн. згідно з актами коригування.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).

Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом установлено, що позивачем у зв`язку зі змінами фактичних обсягів послуги з передачі електричної енергії у листопаді-грудні 2020 року складені акт коригування від 20.09.2021 до акту приймання-передачі послуги від 30.11.2020 на суму 46 665,83 грн. та акт коригування від 27.09.2021 до акту приймання-передачі послуги від 31.12.2020 на суму 62 478,94 грн., що залишилися відповідачем не оплаченими.

Отже, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення відповідної позовної вимоги про стягнення з відповідача 109 144,77 грн. боргу.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача пеню за період із 21.09.2021 до 23.02.2022 у розмірі 1 945 149,50 грн., штраф у розмірі 7 640,14 грн., інфляційні втрати за період із 21.09.2021 до 31.05.2024 у розмірі 9 090 936,89 грн. та 3 % річних за період із 21.09.2021 до 31.05.2024 у розмірі 2 053 292,58 грн., що нараховані на всю суму боргу за надані послуги за період з серпня 2020 року по грудень 2020 року.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини 2, 3 статті 549 ЦК України).

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно зі статтями 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6.7 Договору встановлено, що у випадку порушення Користувачем термінів розрахунку ОСП має право нарахувати пеню в розмірі 0,1 % (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня нараховується до повного виконання Користувачем своїх зобов`язань. За прострочення зазначеного терміну понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу. У разі якщо фактичний обсяг оплати Користувачем Послуги перевищує суму, зазначену в акті приймання-передачі наданої Послуги, ОСП (за заявою Користувача) протягом 5 банківських днів з дня отримання заяви повертає Користувачу надлишок коштів або враховує їх як оплату Послуги наступних розрахункових періодів. За наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Судом прийнято до уваги, що в межах справи № 910/15984/21 нарахування позивачем пені, штрафу, інфляційних втрат та трьох процентів річних здійснено до 20.09.2021 року.

Здійснивши арифметичний перерахунок, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача пені в розмірі 1 945 149,50 грн., штрафу в розмірі 7 640,14 грн., інфляційних втрат у розмірі 9 090 936,89 грн. та трьох процентів річних у розмірі 2 053 292,58 грн.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Перша лінія постачання" (02099, м. Київ, вул. Ялтинська, 5-Б, кімн. 12; ідентифікаційний код 42909190) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25; ідентифікаційний код 00100227) 109 144 (сто дев`ять тисяч сто сорок чотири) грн. 77 коп. основної заборгованості, 1 945 149 (один мільйон дев`ятсот сорок п`ять тисяч сто сорок дев`ять) грн. 50 коп. пені, 7 640 (сім тисяч шістсот сорок) грн. 14 коп. штрафу, 9 090 936 (дев`ять мільйонів дев`яносто тисяч дев`ятсот тридцять шість) грн. 89 коп. інфляційних втрат, 2 053 292 (два мільйона п`ятдесят три тисячі двісті дев`яносто дві) грн. 58 коп. трьох процентів річних, а також 158473 (сто п`ятдесят вісім тисяч чотириста сімдесят три) грн. 97 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено: 14.10.2024 року.

Суддя К.В. Полякова