ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про передачу за підсудністю

14.10.2024м. ХарківСправа № 922/3549/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

розглянувши матеріали заяви

заявника Комунальної установи "ОДЕСРЕКЛАМА" Одеської міської ради
до боржника Фізичної особи-підприємця Ольговського Дмитра Борисовича
провидачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

КУ "ОДЕСРЕКЛАМА" звернулася до Господарського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ФОП Ольговського Д.Б. заборгованості за Договором на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів від 01.07.2020 №2041-од у розмірі 841,94 грн.

Суд, дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу, зазначає наступне.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, визначені ГПК України.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями розділу ІІ ГПК України.

Частиною першою статті 147 ГПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці (частина третя статті 147 ГПК України).

Відповідно до положень статті 149 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.

Частиною першою статті 27 ГПК України передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Тобто, загальне правило територіальної підсудності щодо пред`явлення позову за місцезнаходженням відповідача застосовується лише у випадку, коли інші правила підсудності не встановлені положеннями ГПК України.

Разом із тим, статтею 30 ГПК України встановлена виключна підсудність справ. Так, частина третя статті 30 ГПК України передбачає, що спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, словосполучення "з приводу нерухомого майна" у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2390/18).

Отже, виключна підсудність застосовується до тих заяв, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Як слідує зі змісту пред`явлених вимог, заява про видачу судового наказу стосується стягнення заборгованості за договором на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів від 01.07.2020 №2041-од, предметом якого є надання за плату в тимчасове використання місць на територіях, будівлях, спорудах, що є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси.

В додатках №№1, 2 до вказаного Договору сторонами погоджені адреси місць розташування рекламних засобів, а саме: вул. Академіка Філатова, 5/2 та вул. Леха Качинського, 12 у м. Одесі .

Враховуючи те, що місцезнаходженням місць для розташування рекламних засобів є м. Одеса, вирішення даної заяви відноситься за правилами виключної підсудності .

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до частини п`ятої статті 152 ГПК України, якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

З огляду на вищевикладене, заяву КУ "ОДЕСРЕКЛАМА" про видачу судового наказу про стягнення з ФОП Ольговського Д.Б. заборгованості, яка виникла на підставі Договору на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів від 01.07.2020 №2041-о, належить передати за підсудністю до Господарського суду Одеської області за місцезнаходженням майна.

Керуючись статтями 27, 30, 31, 149, 152, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Комунальної установи "ОДЕСРЕКЛАМА" Одеської міської ради про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Ольговського Дмитра Борисовича заборгованості за Договором на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів від 01.07.2020 №2041-од у розмірі 841,94 грн передати за підсудністю до Господарського суду Одеської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня набрання нею законної сили.

Ухвалу підписано 14.10.2024.

Суддя Добреля Н.С.