ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2024 Справа № 917/490/24

Суддя Погрібна С.В., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецсервіс", вул. Любецька, 60А, м. Чернігів, Чернігівська область, 14021

до Фізичної особи-підприємця Будник Євгена Петровича, АДРЕСА_1

про стягнення коштів,

без виклику сторін,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрспецсервіс" звернулось до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця Будник Євгена Петровича про стягнення 30 308,00 грн передоплати, 3224,62 грн інфляційних втрат, 1355,00 грн 3% річних (передоплата перерахована на підставі виставленого рахунку № 5 від 07.07.2022).

Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; встановлено відповідачу строк для подання суду відзиву на позов, оформленого згідно з вимогами частини 3 статті 165 ГПК України, з додатками, передбаченими частинами 6, 7 статті 165 ГПК України - 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановлено відповідачу строк для подання заяви з запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченої приписами частини 4 статті 250 ГПК України - 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановлено відповідачу строк для подання суду (за бажанням) клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін - 15 днів з дня вручення даної ухвали; роз`яснено сторонам, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач може подати в строк для подання відзиву, позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (частина 7 статті 252 ГПК України).

Ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду і відкриття провадження у справі, що направлялась відповідачу за вказаною у позові адресою, повернулась з відміткою про не вручення - адресат відсутній за вказаною адресою.

Згідно відомостей з ЄДР відповідач зареєстрований за вказаною у позові адресою.

Проте у встановлений судом строк відповідач не використав наданого законом права на подання відзиву на позов. Клопотання про продовження строку на подання відзиву в матеріалах справи відсутнє.

Станом на дату прийняття рішення відзив від відповідача не надійшов.

Згідно з частиною 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи та встановлено обставини.

Рішення виноситься суддею з урахуванням строку перебування на лікарняному та у тривалій відпустці.

Відповідно до частини 2 статті 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

01 липня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УкрСпецСервіс» (позивач) та Фізичною особою - підприємцем Будник Євгеном Петровичем (відповідач) було укладено договір №01/07-22 про надання послуг виконання ремонтних робіт (Договір, а.с. 9-10).

Відповідно до умов вказаного договору Виконавець взяв на себе зобов`язання надати Замовнику протягом строку дії Договору за плату послуги з ремонту приміщення котельні, передбачених Договором, а Замовник зобов`язується приймати та оплачувати їх.

Пунктом 5.1 Договору визначено, що за надання передбачених Договором послуг Замовник здійснює розрахунки шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця: оплати вартості матеріалів у розмірі 101 026,00 грн. до початку здійснення ремонтних робіт та оплати робіт у розмірі 41700,00 гри. Загальна вартість робіт та матеріалів складає 142 726,00 грн. (Сто сорок дві тисячі сімсот двадцять шість гривень 00 коп.).

Надання послуг та приймання їх результатів оформлюється актами приймання-передачі наданих послуг, які підписуються уповноваженими представниками Сторін.

Підписання акту прийому-передачі наданих послуг уповноваженим представником Замовника є підтвердженням відсутності претензій з його боку (п. 5.2-5.3 Договору).

07.07.2022 Фізичною особою - підприємцем Будник Євгеном Петровичем було виставлено рахунок на оплату будівельних матеріалів (а.с. 8).

На виконання пункту 5.1 Договору позивачем було здійснено передоплату в розмірі 30 308,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 242 від 19.07.2022.

Як вказує позивач, роботи після перерахування коштів відповідачем не розпочинались і не виконувались, у зв`язку з чим 09 серпня 2023 року позивачем була направлена претензія відповідачу з вимогою повернути сплачені кошти (а.с. 5).

У відповідь на вказану претензію відповідач надіслав лист, у якому не погоджується повертати кошти, оскільки останні були використані на матеріали для проведення підготовчих робіт (а.с. 6).

Вказані обставини були приводом для звернення до суду з позовом про стягнення 30 308,00 грн передоплати. Окрім цього позивачем заявлено до стягнення 3224,62 грн інфляційних втрат, 1355,00 грн 3% річних (розрахунок доданий до позовної заяви).

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 205 ЦК України визначає, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У відповідності до статті 509 ЦК України, статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи 07.07.2022 Фізичною особою - підприємцем Будник Євгеном Петровичем було виставлено рахунок на оплату будівельних матеріалів (а.с. 8). На виконання пункту 5.1 Договору позивачем було здійснено передоплату в розмірі 30 308,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 242 від 19.07.2022.

Роботи після перерахування коштів відповідачем не розпочинались і не виконувались, у зв`язку з чим 09 серпня 2023 року позивачем була направлена претензія відповідачу з вимогою повернути сплачені кошти (а.с. 5). У відповідь на вказану претензію відповідач надіслав лист, у якому не погоджується повертати кошти, оскільки останні були використані на матеріали для проведення підготовчих робіт (а.с. 6).

Відповідно до норм статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

При цьому, суд зазначає, що позивач у позовній заяві посилається на надсилання претензії відповідачу 13.03.2023 та надано докази її направлення (а.с. 7), однак самої претензії до позову не надано.

Повторно позивачем направлено претензію 09.08.2023, яка додана до позовної заяви, при цьому не надано доказів її направлення відповідачу.

З урахуванням викладеного та з посиланням на норми статті 530 Цивільного кодексу України, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не доведено, що у відповідача виник обов`язок з повернення суми попередньої оплати з урахуванням надісланих (чи не надісланих) претензій № 13-03/23 від 13.03.2023 та № 09/08-23 від 09.08.2023.

З доданого до матеріалів справи Листа відповідача (а.с. 6) не можливо встановити строк настання зобов`язання, оскільки останній не містить реквізитів з посиланням на будь-яку зазначену з перелічених вище претензій.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 13 ГПК України).

За наведеного, суд прийшов до висновку про відмову з задоволенні позовних вимог в повному обсязі, як необґрунтованих.

Відповідно до вимог статті 129 ГПК України судові витрати у цій справі покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 240, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення підписано 10.10.2024.

Суддя Погрібна С.В.