ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

11.10.2024 м.Дніпро Справа № 904/62/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач)

суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.,

при секретарі судового засідання: Логвиненко І.Г.

за участю сторін:

від позивача: Панич О.В., адвокат (поза межами суду);

від відповідача: Чирський Ю.В., адвокат (поза межами суду);

від відповідача: Монастирьов В.В., адвокат (в залі суду);

від 3-ї особи: Небатов А.Є. (поза межами суду);

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля" адвоката Борисенко М.В. про відвід суддів: Іванов О.Г. та Парусніков Ю.Б. від розгляду справи № 904/62/19

за позовом Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш", м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державне космічне агентство України, м. Київ

про визнання недійсними пунктів додаткової угоди до контракту та стягнення 120 327 067,71 грн.

та за зустрічним позовом Акціонерного товариства "Дніпроважмаш", м. Дніпро

до Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля", м. Дніпро

про недійсність відмови від контракту № 6-32/003, викладеної у претензії від 27.06.2022 та припинення зловживання правом

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Центрального апеляційного господарського суду перебуває справа №904/62/19.

09.10.2024 до суду через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від позивача надійшла заява про відвід суддів: Іванов О.Г. та Паруснікова Ю.Б. від розгляду цієї справи.

Заява обґрунтована тими обставинами, що ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Дніпроважмаш". Проте, станом на даний час розгляд апеляційної скарги АТ «Дніпроважмаш» Центральним апеляційним господарським судом не завершено в порушення ст.273 ГПК України.

Крім того, позивач зауважує, що до Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля» надійшла наступна інформація: між суддею Парусніковим Ю.Б., який входить до складу колегії суддів Центрального апеляційного господарського суду у справі № 904/62/19 та фактичним власником Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" ОСОБА_2 (або його представником/посередником), відбулась розмова, за наслідками якої була досягнута зловмисна домовленість про те, що Парусніков Ю.Б. вплине на головуючого суддю Іванова О.Г. у справі № 904/62/19, для того, щоб останній постановив завідомо неправосудне судове рішення про скасування законного рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2023 у справі № 904/62/19. На даний час, суддя Іванов О.Г. вже надав судді Паруснікову Ю.Б. свою згоду на те, щоб постановити завідомо неправосудне судове рішення про скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2023 у справі № 904/62/19 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля" про стягнення з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на користь Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля" суми невикористаного авансу у розмірі 46 436 000,00 грн. Таким чином, відповідно, наявні всі обґрунтовані підстави вважати, що справа № 904/62/19 не розглянута, і майже 16 місяців знаходиться в Центральному апеляційному господарському суді саме тому, що між власником Акціонерного товариства «Дніпроважмаш» та суддями Центрального апеляційного господарського суду Парусніковим Ю.Б. та Івановим О.Г. відбувались певні «торги», позапроцесуальні, зловмисні домовленості. З огляду на зазначені вище обставини, 07.10.2024 Державне підприємство "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля" звернулось до правоохоронних органів з заявами про наявність як в діях власника Акціонерного товариства «Дніпроважмаш», так і даних суддів Центрального апеляційного господарського суду ознак кримінальних правопорушень.

Отже, безпідставне затягування розгляду справи № 904/62/19, не прийняття Центральним апеляційним господарським судом впродовж майже 16 місяців судового рішення, а також наявність вищезазначеної інформації про зловмисну домовленість власника АТ «Дніпроважмаш» та суддів Паруснікова Ю.Б. і Іванова О.Г., вказує на те, що дані судді, в очах незацікавлених спостерігачів не можуть виглядати безсторонніми і неупередженими.

Розглянувши у судовому засіданні 11.10.2024 заяву про відвід, в її задоволенні відмовлено з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

В обґрунтування подання заяви після спливу визначених процесуальних строків заявник додав до заяви роздруківку статті з інтернет видання «Відомо».

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

В пунктах 49, 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (Заява N 33949/02) від 9 листопада 2006 року зазначається, що:

- відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним і об`єктивним критерієм. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суд неупередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого, inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року, пункти 27, 28, 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії", № 33958/96, пункт 42 рішення ЄСПЛ 2000-12). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу і ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. Рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року, пункт 38).

- стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.10.2010 для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

Приписами частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини тринадцятої статті 32 Господарського процесуального кодексу України справа, розгляд якої розпочато одним суддею, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Реалізації гарантій, встановлених статтею 6 Конвенції, слугує запровадження у національному законодавстві процедур, що забезпечують безсторонність судового розгляду. Такими є, зокрема, передбачені статтею 35 Господарського процесуального кодексу України підстави для відводу (самовідводу) судді та заборона повторної участі суддів розгляді справи (стаття 36 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частинами 2-4 ст.35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Стаття 36 Господарського процесуального кодексу України визначає недопустимість повторної участі судді у розгляді справи, а саме:

1. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

2. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

3. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

4. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

5. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

6. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Розглянувши подану заяву про відвід, колегія суддів наголошує, що при перевірці поданої заяви про відвід судом встановлено, що підстави для відводу судді, передбачені норами пунктів 1-4 ч.1 ст.35, ст. 36 ГПК України в даному випадку відсутні.

Щодо наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, передбачені п.5 ч.1 ст.35 ГПК України, якими апелянт вважає порушення строків розгляду справи, визначених ст.273 ГПК України та наявність інформації щодо зловмисної домовленості суддів.

Так, згідно ст.273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Апеляційна скарга на ухвалу, постанову суду першої інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Відтак, строк розгляду скарги колегією суддів у складі Іванов О.Г., Парусніков Ю.Б. та Верхогляд Т.А., які прийняли справу до свого провадження 01.11.2023, сплив 01.01.2024.

В той же час, важливим аспектом справедливого судового розгляду є розумність тривалості провадження, що повинна оцінюватися у світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявників та відповідних органів влади, а також важливість предмета спору для заявників (див. рішення у справі "Фрідлендер проти Франції" (Frydlender v. France) [ВП], №30979/96, п. 43, ECHR 2000-VII).

Аналогічне твердження висловив Верховний Суд України у Листі від 25.01.2006 №1-5/45 "Щодо перевищення розумних строків розгляду справ" визначив критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, які є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних): 1) складність справи; 2) поведінка заявника; 3) поведінка органів державної влади (насамперед суду).

Відповідна норма закріплена і в п.10 ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України.

Однак, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод в першу чергу гарантує "процесуальну" справедливість розгляду справи, а вже потім дотримання розумного строку, що на практиці розуміється як змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece (Star Cate Epilekta Gevmata та інші проти Греції-)). Справедливість проваджень завжди оцінюється їх розглядом узагалом для того, щоб окрема помилка не порушувала справедливість усього провадження (Mirolubovs and Others v. Latvia (Миролюбов та інші проти Латвії"), § 103).

З огляду на практику ЄСПЛ, суд не вправі допустити юридичну помилку виключно з метою дотримання розумного строку розгляду справи, так як в такому разі не буде досягнуто завдання господарського судочинства, а рішення суду не буде відповідати критеріям законності.

Відповідно до матеріалів дійсної справи, на даний час вона складає 27 томів.

На теперішній час справа знаходиться на стадії дослідження доказів.

Сторонами по справі складу суду апеляційної інстанції заявлялись чотири заяви про відвід, наслідком чого по трьом з яких була передача справи іншому судді, що впливало на тривалість її розгляду.

По справі проведено дев`ять судових засідань, вісім з яких у нинішньому складі суду.

Крім того, учасниками справи заявлено по справі більше двадцяти клопотань.

Однією з причин оголошення перерв у судових засіданнях була неявка у засідання представника третьої особи - Державного космічного агентства України, явка якого була визнана обов`язковою або явка представника, який не був закріплений за цією справою, внаслідок чого не мав можливості відповісти на питання відповідача через необізнаність.

Таким чином, з огляду на обсяг доказів у справі, заявлених учасниками справи клопотань, необхідність заслуховування і дослідження доказів у засіданнях, розгляд справи триває в часі.

Щодо наявності інформації про зловмисну домовленість між власником відповідача і суддями Івановим О.Г. і Парусніковим Ю.Б.

Так, статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

За приписами ст. 155-1 Кримінального процесуального кодексу України рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності ухвалюється Вищою радою правосуддя на підставі вмотивованого клопотання Генерального прокурора або його заступника в порядку, встановленому законом. Клопотання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності подається до Вищої ради правосуддя стосовно судді, який є підозрюваним, обвинувачуваним (підсудним) на будь-якій стадії кримінального провадження.

За нормами ст. 112 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддя може бути звільнений з посади виключно з підстав, визначених частиною шостою статті 126 Конституції України. Рішення про звільнення судді з посади ухвалює Вища рада правосуддя у порядку, встановленому Законом України "Про Вищу раду правосуддя".

Підстави припинення повноважень судді зазначені у ч.7 ст. 126 Конституції України.

Таким чином, суддя обіймає посаду безстроково до настання підстав для його звільнення або припинення повноважень.

Заявником доказів порушення будь-яких кримінальних проваджень відносно суддів Іванова О.Г. та Паруснікова Ю.Б. або прийняття рішень уповноваженим органом про відсторонення їх від посади не надано, відсутні в додатку до заяви. Також заявником не наведені підстави для звільнення вказаних суддів або припинення їх повноважень.

Слід зауважити, що за приписами ч. 1, 3 ст. 6 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

При цьому, у судовому засіданні 11.10.2024 на питання колегії суддів щодо джерела інформації про зловмисну домовленість між власником відповідача та суддями, представник Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля" пояснив, що про такі джерела йому особисто не відомі, заявник не зміг назвати будь-яку посадову особу свого довірителя (позивача), яка б у будь-якій формі повідомила йому цю інформацію.

З урахуванням викладеного, проаналізувавши доводи заявника в заяві про відвід суддів Іванова О.Г. та Паруснікова Ю.Б., та норми чинного Господарського процесуального кодексу України, що регулюють вказані питання, заявником не підтверджено належними та допустимими доказами існування обставин, що є підставою для відводу, в зв`язку з чим суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, а тому в задоволенні заяви позивача слід відмовити.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 39 ГПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки заява про відвід складу суддів Центрального апеляційного господарського суду надійшла за два дні до судового засідання 09.10.2024, тому вона не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішено судом, що розглядає справу в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 35, 38, 39, 233, 234, 235, 281 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля" адвоката Борисенко М.В. про відвід суддів Іванов О.Г. та Паруснікова Ю.Б. від розгляду справи №904/62/19, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 15.10.2024.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя Т.А. Верхогляд