ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.10.2024 Справа № 917/1574/24

Суддя Киричук О.А. , розглянувши заяву Приватного підприємства «Мар`янівське-2014» про забезпечення позову та матеріали

за позовною заявою Приватного підприємства «Мар`янівське-2014» (адреса 37412, Полтавська обл., Лубенський р-н, с. Мар`янівка, вул. Миру, 14, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АСВ Капітал» (адреса 36014, м. Полтава, вул.Котляревського, буд 22Б, )

про стягнення 2563970.69 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Мар`янівське-2014» звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АСВ Капітал» про стягнення 2563970.69 грн. заборгованості за договором про надання послуг № 24/05-2024 від 24.05.2024 р.

Ухвалою від 23.09.2024р. суд постановив справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначити підготовче засідання у справі на 15.10.2024 р. на 10:00.

08.10.24 позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходів із забезпечення позову шляхом накладення арешту на 366,29 тон пшениці, що належать ТОВ «АСВ Капітал» і зберігаються в орендованому ним складі № 3-Е за адресою: Чернігівська обл., Чернігівський р-н, с. Озерне, вул. Перемоги, 46, із забороною ТОВ «АСВ Капітал» та будь-яким іншим фізичним і юридичним особам вчиняти будь-які дії стосовно цього майна.

Ухвалою від 08.10.2024р. суд постановив прийняти до розгляду заяву про забезпечення позову у справі № 917/2124/23, призначити судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову на 15.10.24.

14.10.24 від заявника надійшла заява, у якій він повідомляє суд, що у зв`язку із зміною обставин для Позивача втратило актуальність питання щодо забезпечення позову. Внаслідок цього позивач просить суд залишити без розгляду заяву про забезпечення позову у цій справі.

Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до висновку про залишення заяви Приватного підприємства «Мар`янівське-2014» про забезпечення позову без розгляду, з наступних підстав.

Положеннями ст. 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень статті 140 Господарського процесуального кодексу України 1. Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу. Суд повертає заяву про забезпечення позову заявнику також встановивши, що заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Частиною 10 статті 11 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

У контексті можливості застосування до спірних правовідносин аналогії закону суд звертається до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №2-591/11.

Так, в наведеній постанові, Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону. Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні. Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово застосовувала аналогію у процесуальному праві, зокрема, у постановах від 26.06.2019 у справі №905/1956/15, від 13.01.2021 у справі №0306/7567/12, від 28.09.2021 у справі №761/45721/16-ц.

Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення. Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Таким чином, вказаною процесуальною нормою врегульовано питання реалізації права позивача на подання заяви про залишення без розгляду позовної заяви та процесуальні наслідки задоволення такої заяви у вигляді залишення позову без розгляду.

З урахуванням вище викладеного, наведені положення п.5 ч.1 ст.226 ГПК України можуть бути застосовані до спірних правовідносин сторін за аналогією закону, оскільки:

- стаття 140 ГПК не передбачає права учасника справи на подання заяви про залишення без розгляду (відкликання) заяви про забезпечення позову, отже, наявна прогалина в законодавчому регулюванні;

- застосування положень п.5 ч.1 ст.226 ГПК України як аналогії у процесуальному праві, по відношенню до ст.331 ГПК України в даному конкретному випадку дасть змогу ухвалити справедливе та процесуально обґрунтоване рішення, оскільки заявник бажає реалізувати своє право на залишення без розгляду поданої заяви про забезпечення позову.

Згідно зі ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні заяви позивача про залишення заяви про забезпечення позову у цій справі без розгляду, а тому заява про забезпечення позову у цій справі підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 140, 226, 234 ГПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного підприємства «Мар`янівське-2014» про забезпечення позову у справі №917/1574/24 залишити без розгляду.

2. Ухвалу надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

3. Повідомити учасників справи про те, що вони можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади у мережі Інтернет за адресою: pl.arbitr.gov.ua

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає (ст.ст. 235, 255 ГПК України).

Суддя Киричук О.А.