ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2024 р. Справа№ 927/135/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Станіка С.Р.

Гончарова С.А.

за участю секретаря судового засідання: Гончаренка О.С.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 15.10.2024 у справі №927/135/24 (в матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому засіданні

матеріали апеляційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жабинського 2Е»

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.06.2024, повний текст якого складений 12.06.2024,

у справі № 927/135/24 (суддя Романенко А.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомунсервіс»

до: 1. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жабинського 2Д»

2. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жабинського 2Е»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Чернігівської міської ради

про встановлення сервітуту

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про встановлення співвласникам багатоквартирного будинку по вул. Жабинського, 2в та ТОВ «Житлокомунсервіс» постійного (безстрокового) безоплатного сервітуту на частину земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0093, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, площею 0,0484 га, по вул. Жабинського, 2а, з метою права проходу та проїзду до земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0070.

Позовні вимоги мотивовані тим, що межа земельної ділянки, на яку існує потреба встановлення сервітуту, проходить майже по фундаменту багатоквартирного будинку по вул. Жабинського, 2в, два під`їзди якого (будинку) безпосередньо знаходяться на земельній ділянці за кадастровим номером :01:030:0070. Наведені обставини зумовлюють необхідність в установленні постійного (безстрокового) безоплатного сервітуту з правом проходу та проїзду до земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0070 для співвласників цього будинку та позивача, як обслуговуючої компанії, в першу чергу, для забезпечення безпосереднього доступу до багатоквартирного будинку за адресою: вул. Жабинського, 2в, м. Чернігів (зокрема до двох під`їздів), обслуговування цього будинку (його фасаду), в тому числі з використанням спецтехніки, а також з метою дотримання правил пожежної безпеки.

Позивач зазначив, що рішенням Чернігівської міської ради (власника) від 13.09.2023 № 34/VIII-27 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічної документації із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам» затверджена технічна документація на земельну ділянку за кадастровим номером :01:030:0093; передано її в постійне користування відповідачів для будівництва і обслуговування багатоквартирних будинків; установлений безоплатний сервітут на частину цієї земельної ділянки площею 0,0484 га з правом проїзду на транспортному засобі по наявному шляху до земельної ділянки з кадастровим номером :01:030:0070.

Відповідачі проти задоволення позову заперечили, пославшись на те, що:

- рішення Чернігівської міської ради (власника) від 13.09.2023 № 34/VIII-27 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічної документації із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам» має рекомендаційний характер та не є документом, що встановлює сервітут в розумінні положень ЦК України;

- встановлення сервітуту не є необхідним, оскільки наявні три альтернативні заїзди до земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0070, а земельний сервітут потрібен для паркування автомобілів мешканців будинку за адресою: вул. Жабинського, 2в, м. Чернігів, що порушує права мешканців будинків по вул. Жабинського, 2д та 2е, в користуванні своєю прибудинковою територією.

Третя особа позов підтримала, а також, на виконання вимог суду першої інстанції (ухвала від 19.02.2024), надала до матеріалів справи:

- засвідчену копію технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0108, площею 1,2976 га, по вул. Жабинського, 2а, м. Чернігів, для будівництва і обслуговування багатоквартирних будинків ОСББ «Жабинського 2Д» та ОСББ «Жабинського 2Е», на дві окремі;

- технічну документацію із землеустрою щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0070, площею 1,2200 га, розташованої по вул. Жабинського, 2в, м. Чернігів.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції:

- відповідачами заявлене клопотання про виключення з числа доказів копії технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0108, площею 1,2976 га, по вул. Жабинського, 2а, м. Чернігів, яка попередньо подана до суду адвокатом Кінебас О.М. та Чернігівською міською радою (залучені до матеріалів справи в підготовчому засіданні 06.03.2024).

Клопотання мотивоване тим, що наявні в матеріалах справи примірники технічної документації щодо вказаної земельної ділянки підроблені та не відповідають оригіналу технічної документації, на підставі якої в Державному земельному кадастрі зареєстрована земельна ділянка за кадастровим номером :01:030:0093; засвідчена копія технічної документації надана Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області листом від 04.04.2024 № 29-25-0.2-2102/2-24 на адвокатський запит представника відповідачів. Підроблення вбачається в частині внесення змін до п. 13 пояснювальної записки, за яким на земельній ділянці площею 0,8815 га планується встановлення сервітуту, зокрема « 07.02. - право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху», а також доданий план меж (відсутній в ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області), на які в подальшому планується встановлення сервітуту 07.02.

Відповідачі клопотали розглядати як належний доказ технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0108, площею 1,2976 га, по вул. Жабинського, 2а, м. Чернігів, яку на адвокатський запит надало ГУ Держгеокадастром у Чернігівській області листом від 04.04.2024 № 29-25-0.2-2102/2-24;

- на виконання вимог суду першої інстанції в судовому засіданні 08.05.2024 спеціаліст ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області повідомив про відсутність паперового примірника технічної документації із землеустрою на запитувану земельну ділянку, оскільки відповідно до абз. 2, 6 п. 3.1. розділу ІІІ Вимог до технічного і технологічного забезпечення виконавців (розробників) робіт із землеустрою (затверджені наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.04.2013 № 694/23226, зі змінами) виконавець (розробник) робіт із землеустрою при проведенні цих робіт повинен дотримуватись технологічних вимог, зокрема: передавати матеріали виконаних робіт в електронній формі, з використанням кваліфікованого електронного підпису, до Державного фонду документації із землеустрою в місячний строк після її затвердження; подавати документацію із землеустрою до Держгеокадастру, його територіальних органів для внесення відомостей до Державного земельного кадастру від імені замовника документації із землеустрою, якщо інше не встановлене договором;

- ухвалою від 09.05.2024 суд викликав у судове засідання 15.05.2024 інженера - землевпорядника ФОП Городного Юрія Миколайовича, та спеціаліста Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради (), для надання пояснень щодо розбіжностей в технічній документації із землеустрою, яка стала підставою для реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0093 (створеної за рахунок поділу земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0108);

- в судовому засіданні 15.04.2024, за поясненнями інженера - землевпорядника ФОП Городного Ю.М., доопрацьована ним технічна документація щодо поділу земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0108 включала відомості (розділ 13) про встановлення сервітуту, а саме: « 07.02. - право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху», разом з планом меж зі схемою запланованого в подальшому сервітуту, була винесена на розгляд Чернігівської міської ради та затверджена рішенням від 13.09.2023 № 34/VIII-27 «Про затвердження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним та фізичним особам», проте землевпорядник до цього часу не вчинив дій з подачі виконаних робіт (затвердженої Радою технічної документації щодо поділу земельної ділянки) в електронній формі до Державного фонду документації із землеустрою;

- за поясненнями спеціаліста Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради Дмитренка В.Л., земельна ділянка за кадастровим номером :01:030:0093, утворена за рахунок поділу земельної ділянки :01:030:0108, надана в користування відповідачів для будівництва та обслуговування багатоквартирних будинків, за умови встановлення на її частину площею 0,0484 га земельного сервітуту з правом проходу та проїзду до земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0070. Альтернативний варіант поділу земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0108 передбачав створення трьох земельних ділянок, зокрема, з метою забезпечення права проїзду до багатоквартирних будинків,

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 05.06.2024 у справі № 927/135/24 позовні вимоги задоволені повністю.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, на підставі належних та допустимих доказів, довів необхідність установлення співвласникам багатоквартирного будинку по вул. Жабинського, 2в у місті Чернігові та ТОВ «Житлокомунсервіс», як управителю цього будинку, постійного (безстрокового) безоплатного сервітуту на частину суміжної земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0093, площею 0,0484 га (з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку по вул. Жабинського, 2а в м. Чернігові), з метою права проходу та проїзду до земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0070, безпосереднього доступу до двох під`їздів даного будинку, розташованих на земельній ділянці за кадастровим номером :01:030:0093, потребою в обслуговуванні фасаду цього будинку, фундамент якого проходить вздовж суміжної земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0093, а також забезпечення дотримання правил пожежної безпеки для багатоповерхових будинків.

При цьому, суд першої інстанції:

- зазначив, що наявність альтернативних шляхів заїзду до багатоквартирного житлового будинку за адресою: вул. Жабинського, 2в у місті Чернігові, не забезпечує можливості співвласникам та управителю цього будинку користуватись під`їздами оскільки не забезпечується безпосередній доступ до них, з огляду на їх місце розташування, а саме, розміщення на земельній ділянці за кадастровим номером :01:030:0093, а також можливість обслуговувати фасад цього будинку (як то утеплення, ремонт, заміна вікон тощо) зі сторони, що проходить уздовж межі суміжної земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0093;

- врахував вимоги п. 15.3.1. ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.04.2019 № 104 (на зміст яких звертали увагу управитель та власник земельних ділянок з кадастровими номерами :01:030:0093 та :01:030:0070) за якими, під час проектування проїздів і пішохідних маршрутів необхідно забезпечувати можливість проїзду пожежних автомобілів до житлових і громадських будинків, у тому числі із вбудовано-прибудованими приміщеннями і доступ особового складу пожежно-рятувальних підрозділів з автодрабин і автопідйомників у будь-яку квартиру чи приміщення. Для пожежних автомобілів слід передбачати проїзди завширшки не менше ніж 3,5 м або смуги завширшки не менше ніж 6 м, які повинні бути розраховані на відповідні навантаження від пожежного автомобіля. До житлових будинків висотою 9 поверхів і вище та до громадських будинків, гаражів висотою 5 поверхів і більше проїзди слід передбачати з усіх сторін. Вказав, що вільний доступ по всьому периметру до багатоквартирного житлового будинку за адресою: вул. Жабинського, 2в у місті Чернігові, що знаходиться в управлінні позивача, відсутній;

- відхилив заперечення відповідачів у частині недотримання позивачем досудового порядку звернення до них з пропозицією щодо укладення договору про встановлення безстрокового (постійного) безоплатного сервітуту оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивач мотивуючи своє звернення рішенням Чернігівської міської ради від 13.09.2023 № 34/VIII-27, попередньо звертався до відповідачів, як користувачів суміжної з ним земельної ділянки, з пропозицією щодо укладення договору про встановлення безстрокового (постійного) безоплатного сервітуту на частину земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0093, проте відповідачі письмово відмовились від укладення такого договору;

- зазначив, що встановлення земельного сервітуту на частину земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0093, площею 0,0484 га, з правом проходу та проїзду транспортними засобами до земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0070 (суміжної), не змінює цільового призначення земельної ділянки, щодо якої встановлюється сервітут, та не обмежує відповідачів у праві користування належною їм земельною ділянкою, оскільки ця частина ділянки використовується ними для проходу пішоходів та проїзду транспортних засобів мешканців багатоквартирних будинків по вул. Жабинського 2д та 2е у місті Чернігові, тобто земельний сервітут є найменш обтяжливим та що припущення відповідачів, що земельний сервітут буде використаний позивачем в інших цілях не ґрунтується на жодних доказах у справі.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жабинського 2Е» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.06.2024 у справі № 927/135/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2024, справу № 927/135/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Шаптала Є.Ю., Гончаров С.А..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2024 у Господарського суду Чернігівської області витребувано матеріали справи № 927/135/24, а також відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи № 927/135/24.

11.07.2024 від Господарського суду Чернігівської області до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали даної справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2024 апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жабинського 2Е» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.06.2024 у справі № 927/135/24 повернуто без розгляду скаржнику на підставі п.1 ч.5 ст.260 ГПК України.

23.07.2024 від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жабинського 2Е» повторно надійшла апеляційна скарга, в якій скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.06.2024 у справі № 927/135/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

У апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, та не враховано окремі докази, надані представником відповідачів та відповідачами.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт послався на ті ж самі обставини, що й в суді першої інстанції, додатково зауваживши на тому, що:

- рішення Чернігівської міської ради у частині встановлення земельного сервітуту наразі є предметом судового розгляду у справі № 620/6001/24;

- суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні виклав суть пояснень, наданих суду ФОП Городним Ю.М., який виготовляв документацію щодо поділу земельної ділянки, та начальником управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради Дмитренка В.Д., та не виклав протилежну з даного приводу позицію відповідачів, не надав їм належної оцінки, та не навів у судовому рішенні мотиви прийняття до уваги одних пояснень, та їх перевагу над іншими;

- так, судом першої інстанції не враховано пояснення голови правління ОСББ та представником відповідачів, в яких було зазначено про те, що у розробленій ФОП Городним Ю.М. та переданій ним голові правління ОСББ та в Держгеокадастр документації були відсутні відомості про встановлення сервітуту, а також план меж зі схемою запланованого сервітуту, проте у подальшому, голові правління ОСББ зателефонував начальник управління земельних ресурсів Дмитренко В.Д. та попросив принести її екземпляр документації щодо поділу земельної ділянки до управління земельних ресурсів начебто для незначних уточнень, а після повернення документації голові правління ОСББ, остання, через деякий час, передивляючись документацію, виявила внесення змін до документації, а саме: до розділу 13 «Інформація про наявні в межах об`єкта землеустрою обмеження в використанні земель» включені відомості про те, що на земельній ділянці площею 0,8815 га (присвоєний кадастровий номер :01:030:0093) планується встановлення сервітуту, а саме: « 07.02. - право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху», та доданий план меж зі схемою запланованого сервітуту. Наразі факт підроблення вказаної документації щодо поділу земельної ділянки розслідується у кримінальному провадженні № 0000090»;

- поза увагою суду залишились вимоги ст. 124-1 ЗК України та ст. 55-1 Закону України «Про землеустрій», з правових положень яких слідує, що встановленню земельного сервітуту щодо сформованої земельної ділянки, яка перебуває у користуванні, передує розроблення заінтересованою особою технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту, проте всупереч вимогам вказаних правових положень позивачем та співвласниками багатоквартирного будинку по вул. Жабинського, 2В така документація не замовлялася;

- до звернення з проєктом договору про встановлення земельного сервітуту до відповідачів, позивач мав звернутися до будь-якої землевпорядної організації, замовити розроблення технічної документації із встановлення земельного сервітуту, яка повинна містити обґрунтований висновок щодо площі земельної ділянки, на яку планується встановлення земельного сервітуту, межі такої ділянки з прив`язкою та системою координат, проте позивачем таких заходів не вжито, а тому відповідачами обґрунтовано відмовлено у підписанні договору. При цьому суд першої інстанції, всупереч вимогам законодавства, встановив позивачу сервітут на земельну ділянку, площа якої не містить належного обґрунтування;

- рух транспорту власників квартир, які проживають в будинках 2Д та 2Е (в сукупності будинки мають 5 під`їздів), через один єдиний заїзд є ускладненим з огляду на велику кількість транспорту, а встановлення земельного сервітуту на частину земельної ділянки відповідачів дозволить проїзду через вказаний заїзд транспорту власників квартир будинку 2В (10 під`їздів) та транспорту позивача, який здійснює обслуговування житлового будинку 2В, що матиме наслідком транспортний колапс;

- суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що прибудинкова територія будинків 2Д та 2Е є значно меншою за прибудинкову територію будинку 2В, а тому земельна ділянка, на яку сусіди вимагають встановити сервітут, використовується не лише для проїзду, але й як майданчик, на якому діти мешканців будинків 2Д та 2Е катаються на велосипедах, самокатах та іншому дитячому транспорті. Вказане стане неможливим, тому що мешканці будинків 2Е та 2Д пам`ятають на якій швидкості власники квартир в будинку 2В проїжджали на своїх автомобілях прибудинковою територію відповідачів, заїжджаючи до свого двору;

- у 2022 році позивач повністю огородив земельну ділянку, яка є прибудинковою територією будинку по вул. Жабинського, 2В , у тому числі закривши усі в`їзди, що є порушенням положень пункту 1.3 глави І розділу ІІІ Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417. Вказане свідчить про те, що дії саме позивача не відповідають правилам пожежної безпеки;

- необґрунтованим є встановлення саме безоплатного сервітуту, так як відповідачі сплачують земельний податок за користування земельною ділянкою, несуть витрати по ремонту дорожнього покриття, та ще й мають щоденно зазнавати обмежень у користуванні своєю ділянкою внаслідок руху по ній мінімум двохсот автомобілів мешканців будинку 2В.

До апеляційної скарги апелянтом додані додаткові докази, а саме копії листа заступника начальника Головного управління із запобігання надзвичайним ситуаціям Олександра Бобро № 70 3-2534/70 02/2 від 01.05.2024, отриманого за результатами розгляду звернення адвоката Похілько Я.М. та документів, які підтверджують замовлення, виконання та оплату робіт по розробленню документації щодо поділу земельної ділянки, витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.04.2024.

Крім того, скаржником заявлене клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції.

Також в апеляційній скарзі апелянт просить:

- дослідити докази наявності трьох альтернативних заїздів до земельної ділянки позивача, а саме: схему земельної ділянки, що перебуває в оренді ТОВ «Житлокомунсервіс» із сайту kadastr-service.com.ua; фотографії, які підтверджують наявність трьох заїздів до земельної ділянки позивача, а також заїзд прибиральної техніки у двір будинку 2 В;

- дослідити звукозапис усних пояснень представника позивача, відповідачів та ФОП Городнього Ю.М.;

- викликати ФОП Городнього Ю.М. для дачі пояснень та з`ясування підстав незаконно внесених змін до паперового примірника технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки на дві окремі;

- визнати неналежними та недопустими доказами та виключити з числа доказів копію технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки на дві окремі для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку загальною площею 1,2976 га ОСББ «Жабинського 2Е» та ОСББ «Жабинського 2Д», яка долучена адвокатом Кінебасом О.М. до відзиву на позовну заяву та копію технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки на дві окремі для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку загальною площею 1,2976 га ОСББ «Жабинського 2Е» та ОСББ «Жабинського 2Д», долучену до справи представником Чернігівської міської ради, як такі, що не відповідають дійсності та є підробленими.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2024, справу № 927/135/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Гончаров С.А., Шаптала Є.Ю..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2024 клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жабинського 2Е» про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.06.2024 у справі № 927/135/24 задоволено та поновлено апелянту вказаний строк, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жабинського 2Е» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.06.2024 у справі № 927/135/24, зупинено дію рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.06.2024 у справі № 927/135/24 до закінчення його перегляду в апеляційному порядку, розгляду апеляційної скарги призначено на 17.09.2024 о 10:45 год.

08.08.2024 до суду від третьої особи надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник проти задоволення апеляційної скарги заперечив, пославшись на ті ж самі обставини, що й під час розгляду справи в суді першої інстанції, та зауважив на тому, що посилання представника відповідача 2 на факт підроблення документації про поділ земельної ділянки кадастровий номер :01:030:0108, це тільки припущення сторони відповідача 2, так як на момент винесення рішення судом не надано жодного доказу на підтвердження доводів щодо підробки документу (висновок експерта, вирок суду).

21.08.2024 до суду від позивачам надійшли письмові пояснення, яких заявник проти задоволення апеляційної скарги заперечив, пославшись на ті ж самі обставини, що й під час розгляду справи в суді першої інстанції.

30.08.2024 до суду від апелянта надійшла заява, в якій було зазначено про те, що, позивач мав надати підтверджуючі документи, які вказують на те, що співвласники уповноважили його на пред`явлення позову щодо встановлення сервітуту, так як відповідно до умов договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № 2-В по вул. Жабинського від 15.07.2021, в розділі 2 договору передбачено права та обов`язки сторін та зокрема те, що управитель має право везти претензійно-позовну роботу у разі виникнення заборгованості за надання послуг з управління в порядку і строки, встановлені законом та/або договором, проте інших прав на пред`явлення позовів договором не передбачено.

У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 , який не є головуючим суддею, у відставку розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/3256/24 від 16.09.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 927/135/24.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2024, визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді: Гончаров С.А., Станік С.Р..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2024 апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жабинського 2Е» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.06.2024 у справі № 927/135/24 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Яковлєв М.Л., судді: Гончаров С.А., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2024 розгляд апеляційної скарги відкладено на 15.10.2024 об 11:30 год.

30.09.2024 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жабинського 2Е» надійшло клопотання, в якому заявник просить надати йому можливість приймати участь в судових засіданнях по даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку ЄСІТС. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2024 вказане клопотання задоволено.

Щодо наданих апелянтом додаткових доказів, колегія суддів зазначає про таке.

Враховуючи, що апелянт додав ці документальні докази під час розгляду апеляційної скарги, на дату прийняття оспорюваного рішення таких доказів суд першої інстанції в своєму розпорядженні не мав.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 269 ГПК України).

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

У апеляційній скарзі апелянт зазначає про те, що в судовий розгляд вказаної справи адвокат Похілько Я.М. вступив після розірвання договору з попереднім адвокатом Кінебасом О.М, а лист ГУ ДСНС отримав після закінчення підготовчого провадження та встановлених судом строків для подання доказів, що свідчить про наявність підстави для долучення до матеріалів справи вказаного листа.

Колегія суддів зазначає, що зміна юридичною особою свого представника не може бути визнана як причина для подання доказів, яка об`єктивно не залежала від апелянта.

Будь-яких пояснень щодо неможливості долучити інші докази суді першої інстанції апелянтом не наведено.

Колегія суддів зауважує апелянту на тому, що підставою для прийняття апеляційною інстанцією додаткових доказів є докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від учасників судового процесу.

Основними засадами судочинства, закріпленими у ст. 129 Конституції України, є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен додержуватись норм процесуального права.

Відповідно до ст. 124, п.п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Прийняття судом апеляційної інстанції додаткових документів на стадії апеляційного провадження за відсутності визначених ст. 269 ГПК України підстав для їх прийняття, тобто без наявності належних доказів неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від заявника, фактично порушує принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, адже у такому випадку суд створює одному з учасників судового процесу більш сприятливі, аніж іншим умови в розгляді конкретної справи.

При цьому колегія суддів звертається до висновку щодо застосування приписів ст.ст. 80, 269 ГПК України, який викладено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 06.02.2019 у справі № 916/3130/17, від 18.06.2020 у справі № 909/965/16, від 26.02.2019 у справі № 913/632/17 згідно з яким єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом, у тому числі апеляційної інстанції, доказів з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від нього, тягар доведення яких покладений на учасника справи (у даному разі - апелянта).

За імперативним приписом ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних, зокрема, з невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Прийняття судом апеляційної інстанції додатково поданих доказів без урахування наведених вище критеріїв у вирішенні питання про прийняття судом апеляційної інстанції таких доказів матиме наслідком порушення приписів статті 269 ГПК України, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність.

Також слід зауважити на правовій позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.2023 у справі № 499/895/19, у якій судом касаційної інстанції зауважено на тому, що сторони мають усвідомлювати, що інститути апеляційного та касаційного перегляду впроваджені для усунення можливих помилок судового розгляду справ у першій інстанції, а не для усунення помилок сторони, допущених нею під час розгляду справи судом першої інстанції, у формулюванні стороною своїх позовних вимог, аргументів та формуванні їх доказової бази. Це відповідає і практиці ЄСПЛ, яка є джерелом права відповідно до Закону України від 23 лютого 2006 року 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Наприклад, ЄСПЛ у своєму рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine, заява № 3236/03, пункт 40) зазначив, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду.

За таких обставин, додані апелянтом копії листа заступника начальника Головного управління із запобігання надзвичайним ситуаціям Олександра Бобро № 70 3-2534/70 02/2 від 01.05.2024, отриманого за результатами розгляду звернення адвоката Похілько Я.М. та документів, які підтверджують замовлення, виконання та оплату робіт по розробленню документації щодо поділу земельної ділянки, витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.04.2024, як додаткові докази колегією суддів не приймаються.

Щодо решти клопотань апелянта колегія суддів зазначає про таке.

При апеляційному перегляді колегія суддів досліджує всі наявні у матеріалах справи докази, зокрема і схему земельної ділянки, що перебуває в оренді ТОВ «Житлокомунсервіс» із сайту kadastr-service.com.ua, фотографії земельної ділянки позивача та звукозаписи судових засідань.

Водночас колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання апелянта про виклик ФОП Городнього Ю.М. для дачі пояснень та з`ясування підстав незаконно внесених змін до паперового примірника технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки на дві окремі, оскільки законність або незаконність вказаної документації не є предметом розгляду в цьому судовому провадженні.

Твердженням апелянта про те, що копії технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки на дві окремі для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку загальною площею 1,2976 га ОСББ «Жабинського 2Е» та ОСББ «Жабинського 2Д», яка долучена адвокатом Кінебасом О.М. до відзиву на позовну заяву та технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки на дві окремі для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку загальною площею 1,2976 га ОСББ «Жабинського 2Е» та ОСББ «Жабинського 2Д», долучену до справи представником Чернігівської міської ради є підробленими, колегія суддів надасть оцінку при вирішення спору сторін по суті.

Станом на 15.10.2024 до Північного апеляційного господарського суду інших відзивів на апеляційну скаргу, інших клопотань від учасників справи не надходило.

У судовому засіданні представники відповідачів апеляційну скаргу підтримали та просила задовольнити, представники позивача та третьої особи проти задоволення апеляційної скарги заперечили.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, з наступних підстав.

ТОВ «Житлокомунсервіс» (позивач) є юридичною особою, основним видом діяльності якої (за кодом 81.10.) є комплексне обслуговування об`єктів.

ТОВ «Житлокомунсервіс» є управителем багатоквартирного будинку розміщеного за адресою: м. Чернігів, вул. Жабинського, 2в (на підставі договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком № 2-В по вулиці Жабинського м. Чернігів від 15.07.2021 укладеного з співвласниками цього будинку), який знаходиться на земельній ділянці за кадастровим номером :01:030:0070, площею 1,2200 га. Вказана земельна ділянка на підставі рішення Чернігівської міської ради від 26.08.2021 № 10/VIII-43 надана в оренду ТОВ «Житлокомунсервіс», як управителю цього будинку, строком до 26.08.2026, для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

15.09.2021 ТОВ «Житлокомунсервіс» та Чернігівська міська рада уклали договір оренди земельної ділянки № 4775, за умовами якого (п.п. 1, 2, 8) Чернігівська міська рада (орендодавець) надала, а ТОВ «Житлокомунсервіс» (орендар) прийняло в строкове платне користування (для обслуговування багатоквартирного житлового будинку) земельну ділянку за кадастровим номером :01:030:0070, площею 1,2200 га, розташовану по вул. Жабинського, 2в, м. Чернігів, без розроблення проекту її відведення, на підставі пунктів 41 та 90 рішення Ради від 26.08.2021 № 10/VIII-43. Договір укладений строком до 26.08.2026. Суміжними до даного багатоквартирного житлового будинку є багатоквартирні житлові будинки розташовані за адресами: м. Чернігів, вул. Жабинського, 2д та вул. Жабинського, 2е, співвласниками яких створені об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку «Жабинського 2Д» та «Жабинського 2Е» (відповідач 1 та відповідач 2).

Рішенням Чернігівської міської ради від 13.09.2023 № 34/VIII-27 «Про затвердження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним та фізичним особам», серед іншого, (пп. 13.1., 13.2. п. 13) вирішено:

- затвердити технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0108, площею 1,2976 га, по вул. Жабинського, 2а;

- передати ОСББ «Жабинського 2Д» та ОСББ «Жабинського 2Е» в постійне користування земельну ділянку за кадастровим номером :01:030:0093, площею 0,8815 га, по вул. Жабинського, 2а, для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків;

- встановити безстроковий безоплатний сервітут на частину земельної ділянки площею 0,0484 га, з метою права проходу та проїзду до земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0070;

- земельну ділянку за кадастровим номером :01:030:0092, площею 0,4161 га, по вул. Жабинського, 2а, м. Чернігів, зарахувати до земель запасу Чернігівської міської ради.

З технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 1,2976 га, за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Жабинського, 2а, на дві окремі, для будівництва і обслуговування багатоквартирних житлових будинків ОСББ «Жабинського 2Д» та ОСББ «Жабинського 2Е», розробленої землевпорядником ФОП Городним Ю.М., винесеної на розгляд та затвердження Чернігівської міської ради (остаточна редакція) слідує, що до розділу 13 «Інформація про наявні в межах об`єкта землеустрою обмеження в використанні земель» включені відомості про те, що на земельній ділянці площею 0,8815 га (присвоєний кадастровий номер :01:030:0093) планується встановлення сервітуту, а саме: « 07.02. - право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху», доданий план меж зі схемою запланованого сервітуту.

Власниками земельних ділянок за кадастровими номерами :01:030:0070, площею 1,2200 га та :01:030:0093, площею 0,8815 га, є Чернігівська міська рада, водночас, користувачами - ТОВ «Житлокомунсервіс» (на праві строкової оренди) та ОСББ «Жабинського 2Д» та ОСББ «Жабинського 2Е» (на праві постійного користування) відповідно.

Вказані земельні ділянки, на яких розміщені багатоквартирні будинки по вул. Жабинського 2д та 2е, та по вул. Жабинського 2в у місті Чернігові (знаходяться в управлінні позивача та відповідачів 1 та 2), є суміжними.

На виконання рішення Чернігівської міської ради від 13.09.2023 № 34/VIII-27, ТОВ «Житлокомунсервіс» підготовлений та направлений відповідачам проєкт договору про встановлення безстрокового (постійного) безоплатного сервітуту від 20.11.2023 № 1, на частину земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0093, площею 0,0484 га, по вул. Жабинського, 2а, м. Чернігів, з метою права проходу та проїзду до земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0070. До проєкту договору доданий кадастровий план земельної ділянки, щодо якої встановлюється постійний (безстроковий) безоплатний сервітут (додаток № 1 до договору).

На звернення позивача з пропозицією щодо укладення договору про встановлення безстрокового (постійного) безоплатного сервітуту відповідачі письмово надали відповідь про відмову від його підписання.

З огляду на вказані обставини позивач звернувся до суду з цим позовом, у якому просив встановити співвласникам багатоквартирного будинку по вул. Жабинського, 2в та ТОВ «Житлокомунсервіс» постійний (безстроковий) безоплатний сервітут на частину земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0093, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, площею 0,0484 га, по вул. Жабинського, 2а, з метою права проходу та проїзду до земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0070.

Правові позиції сторін детального наведені вище.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив, що колегія суддів вважає вірним, з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 2 ЗК України визначено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

При цьому, земельні відносини регулюються Конституцією України, ЗК України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (частина 1 статті 3 ЗК України), а земельне законодавство включає цей Кодекс, інші нормативно-правові акти в галузі земельних відносин (ч. 1 ст. 4 ЗК України).

Відповідно до ст. 9 ЦК України його положення застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Отже, спірні правовідносини щодо встановлення земельного сервітуту за своєю юридичною природою регулюються, як нормами земельного, так і цивільного законодавства.

Главою 16 ЗК України врегульоване «Право земельного сервітуту», яке розглядається як право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками) (ч. 1 ст. 98 ЗК України).

Статтею 401 ЦК України закріплено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Установлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він установлений (ч.ч. 3, 4 ст. 98 ЗК України).

Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду (ч. 1 ст. 100 ЗК України, ч. 1 ст. 402 ЦК України).

В разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту (ч. 4 ст. 402 ЦК України).

При цьому, спосіб установлення сервітуту впливає на можливість обрання способу захисту і, як вбачається, якщо законом передбачена можливість установлення сервітуту як договором, так і рішенням суду, то, відповідно, і способами захисту в цьому випадку можуть бути як звернення до суду з вимогою про визнання договору укладеним, так і з вимогою про встановлення сервітуту за рішенням суду.

Зазначене підтверджується практикою Верховного Суду щодо перегляду рішень у справах з вимогами як про визнання укладеним договору сервітуту (постанови від 20.09.2018 у справі № 918/370/17, від 03.12.2020 у справі № 925/27/18), так і про встановлення сервітуту судом без укладення відповідного договору: постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 911/2701/17, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 915/483/17, від 29.01.2020 у справі № 920/1204/17).

Статтею 99 ЗК України врегульовані види права земельного сервітуту (перелік не є вичерпним), до яких у тому числі належить право проходу та проїзду на велосипеді; право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху.

Згідно з ч. 1 ст. 124-1 ЗК України особа, заінтересована в установленні земельного сервітуту на землях державної, комунальної власності, звертається з клопотанням у разі, якщо:

а) земельна ділянка не передана в користування або в разі необхідності встановлення земельного сервітуту на землях, не сформованих у земельні ділянки, - до органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, що здійснює розпорядження земельною ділянкою державної, комунальної власності;

б) земельна ділянка перебуває в користуванні - до органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, що здійснює розпорядження земельною ділянкою державної, комунальної власності, або до землекористувача.

У клопотанні має бути зазначена мета встановлення земельного сервітуту.

До клопотання додаються:

а) копії документів, що підтверджують право власності заявника на будівлі, споруди, що розташовані на земельній ділянці (за наявності);

б) письмове погодження землекористувача (в разі встановлення земельного сервітуту щодо сформованої земельної ділянки, яка перебуває в користуванні, за договором з органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування, що здійснює розпорядження земельною ділянкою державної, комунальної власності), справжність підпису на якому засвідчується нотаріально;

в) проект договору про встановлення земельного сервітуту (в разі встановлення земельного сервітуту щодо сформованої земельної ділянки);

г) графічні матеріали із зазначенням орієнтовного місця розташування та площі земельної ділянки, яку передбачається сформувати з метою встановлення земельного сервітуту (в разі необхідності формування земельної ділянки державної, комунальної власності з метою встановлення земельного сервітуту);

ґ) технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право суборенди, сервітуту, що розробляється без одержання дозволу на її розроблення (в разі встановлення земельного сервітуту щодо сформованої земельної ділянки).

З матеріалів справи вбачається, що на момент формування земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0093, площею 0,8815 га (за рахунок поділу земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0108, площею 1,2976 га), з метою її подальшої передачі в постійне користування відповідачам для будівництва та обслуговування багатоквартирних будинків по вул. Жабинського, 2а в м. Чернігові, Чернігівською міською радою (власником цієї ділянки) прийняте рішення про необхідність установлення безстрокового безоплатного сервітуту на частину земельної ділянки площею 0,0484 га, з метою права проходу та проїзду до земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0070 (рішення Чернігівської міської ради від 13.09.2023 № 34/VIII-27 «Про затвердження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним та фізичним особам»).

Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача 2 на те, що вказане рішення у частині встановлення земельного сервітуту наразі є предметом судового розгляду у справі № 620/6001/24, та зазначає, що з відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень слідує, що Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 по справі № 620/6001/24 відмовлено у відкритті провадження у справі.

При цьому, доказів визнання недійним вказаного рішення в частині встановлення земельного сервітуту матеріали справи не містять.

Доводи апелянта про те, що наявні в матеріалах справи примірники технічної документації щодо вказаної земельної ділянки підроблені (підроблення вбачається в частині внесення змін до п. 13 пояснювальної записки, за яким на земельній ділянці площею 0,8815 га планується встановлення сервітуту, зокрема « 07.02. - право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху», а також доданий план меж, на які в подальшому планується встановлення сервітуту 07.02) не відповідають оригіналу технічної документації, на підставі якої в Державному земельному кадастрі зареєстрована земельна ділянка за кадастровим номером :01:030:0093, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки на виконання вимог суду першої інстанції в судовому засіданні 08.05.2024 спеціаліст ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області повідомив про відсутність паперового примірника технічної документації із землеустрою на запитувану земельну ділянку.

При цьому:

- ухвалою від 09.05.2024 суд першої інстанції викликав у судове засідання 15.05.2024 інженера - землевпорядника ФОП Городного Юрія Миколайовича, та спеціаліста Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради (), для надання пояснень щодо розбіжностей в технічній документації із землеустрою, яка стала підставою для реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0093 (створеної за рахунок поділу земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0108);

- в судовому засіданні 15.04.2024, за поясненнями інженера - землевпорядника ФОП Городного Ю.М., доопрацьована ним технічна документація щодо поділу земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0108 включала відомості (розділ 13) про встановлення сервітуту, а саме: « 07.02. - право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху», разом з планом меж зі схемою запланованого в подальшому сервітуту, була винесена на розгляд Раді та затверджена рішенням від 13.09.2023 № 34/VIII-27 «Про затвердження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним та фізичним особам», проте землевпорядник до цього часу не вчинив дій з подачі виконаних робіт (затвердженої Радою технічної документації щодо поділу земельної ділянки) в електронній формі до Державного фонду документації із землеустрою;

- за поясненнями спеціаліста Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради Дмитренка В.Л., земельна ділянка за кадастровим номером :01:030:0093, утворена за рахунок поділу земельної ділянки :01:030:0108, надана в користування відповідачів для будівництва та обслуговування багатоквартирних будинків, за умови встановлення на її частину площею 0,0484 га земельного сервітуту з правом проходу та проїзду до земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0070. Альтернативний варіант поділу земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0108 передбачав створення трьох земельних ділянок, зокрема, з метою забезпечення права проїзду до багатоквартирних будинків,

Колегія суддів зазначає про те, що відповідний проект землеустрою був виготовлений саме на замовлення відповідачів та містить підписи їх представників, які скріплені печатками.

Частиною 1 ст. 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 74 України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, відповідно до приписів чинного законодавства саме на відповідача 2 покладений обов`язок належними та допустимими доказами довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень, тобто у даному випадку саме відповідач 2 повинен довести, що наявний у Чернігівської міської ради примірник технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки на дві окремі для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку загальною площею 1,2976 га ОСББ «Жабинського 2Е» не відповідають дійсності та є підробленими, проте належних та допустимих доказів вказаного відповідач 2 до матеріалів справи не надав.

Природа сервітуту передбачає, що однією з умов його встановлення є неможливість власника майна задовольняти власні потреби без установлення користування чужим майном.

У даній категорії спорів, Верховний Суд висловив позицію про те, що обов`язковою умовою для встановлення сервітуту є вжиття особою яка вимагає такого заходу (позивачем) встановлення сервітуту в добровільному порядку (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 918/370/17), а якщо особа до звернення до суду не вчиняла дій щодо встановлення сервітуту за домовленістю сторін (зокрема, не звернулася до іншої сторони з пропозицією про укладення договору про встановлення сервітуту), то в суду немає підстав для задоволення відповідних вимог у зв`язку з відсутністю в позивача права вимагати встановлення сервітуту за рішенням суду (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 925/603/18).

Необхідність встановлення земельного сервітуту на частину земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0093, площею 0,0484 га (з правом проходу та проїзду транспортними засобами) зумовлена тим, що межа суміжної з ним земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0070, проходить майже по лінії фундаменту багатоквартирного житлового будинку за адресою: вул. Жабинського, 2в у місті Чернігові, що знаходиться в управлінні позивача (орендаря земельної ділянки, наданої йому в строкове користування з метою будівництва та обслуговування цього будинку), при цьому два його під`їзди знаходяться безпосередньо на земельній ділянці за кадастровим номером :01:030:0093.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, наведені обставини щодо місця розташування багатоквартирного житлового будинку, що знаходиться в управлінні ТОВ «Житлокомунсервіс», відповідачами не заперечувались у письмових заявах по суті спору та їх представниками в судових засіданнях, а також підтверджені спеціалістом Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради та інженером - землевпорядником, яким розроблялась технічна документація щодо поділу земельної ділянки в судовому засіданні 15.05.2024, а відтак у силу частини 1 статті 75 ГПК України, не потребують доведення.

При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, наявність альтернативних шляхів заїзду до багатоквартирного житлового будинку за адресою: вул. Жабинського, 2в у місті Чернігові, не забезпечує можливості співвласникам та управителю цього будинку користуватись під`їздами, оскільки не забезпечується безпосередній доступ до них, з огляду на їх місце розташування, а саме, розміщення на земельній ділянці за кадастровим номером :01:030:0093, а також можливість обслуговувати фасад цього будинку (як то утеплення, ремонт, заміна вікон тощо) зі сторони, що проходить уздовж межі суміжної земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0093.

Пунктом 15.3.1. ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.04.2019 № 104 (на зміст яких звертали увагу управитель та власник земельних ділянок з кадастровими номерами :01:030:0093 та :01:030:0070) під час проектування проїздів і пішохідних маршрутів необхідно забезпечувати можливість проїзду пожежних автомобілів до житлових і громадських будинків, у тому числі із вбудовано-прибудованими приміщеннями і доступ особового складу пожежно-рятувальних підрозділів з автодрабин і автопідйомників у будь-яку квартиру чи приміщення. Для пожежних автомобілів слід передбачати проїзди завширшки не менше ніж 3,5 м або смуги завширшки не менше ніж 6 м, які повинні бути розраховані на відповідні навантаження від пожежного автомобіля. До житлових будинків висотою 9 поверхів і вище та до громадських будинків, гаражів висотою 5 поверхів і більше проїзди слід передбачати з усіх сторін.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що вільний доступ по всьому периметру до багатоквартирного житлового будинку за адресою: вул. Жабинського, 2в у місті Чернігові, що знаходиться в управлінні позивача, відсутній.

При цьому наявність інших шляхів під`їзду до будинку не спростовує вказаних висновків, оскільки такі шляхи не дають вільний доступ по всьому периметру до спірного багатоквартирного житлового будинку.

Слід зазначити і про те, що інші доводи відповідачів, зокрема щодо того, що:

- рух транспорту власників квартир, які проживають в будинках 2Д та 2Е (в сукупності будинки мають 5 під`їздів), через один єдиний заїзд є ускладненим з огляду на велику кількість транспорту, а встановлення земельного сервітуту на частину земельної ділянки відповідачів дозволить проїзду через вказаний заїзд транспорту власників квартир будинку 2В (10 під`їздів) та транспорту позивача, який здійснює обслуговування житлового будинку 2В, матиме наслідком транспортний колапс;

- прибудинкова територія будинків 2Д та 2Е є значно меншою за прибудинкову територію будинку 2В, а тому земельна ділянка, на яку вимагається встановити сервітут, використовується не лише для проїзду, але й як майданчик, на якому діти мешканців будинків 2Д та 2Е катаються на велосипедах, самокатах та іншому дитячому транспорті;

- у 2022 році позивач повністю огородив земельну ділянку, яка є прибудинковою територією будинку по вул. Жабинського, 2В, у тому числі закривши усі в`їзди, що є порушенням положень пункту 1.3 глави І розділу ІІІ Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417,

не спростовує вказаних вище висновків та, в розумінні положень чинного законодавства, не може бути підставою для відмови у позові.

Суд першої інстанції цілком вірно відхилив заперечення відповідачів у частині недотримання позивачем досудового порядку звернення до них з пропозицією щодо укладення договору про встановлення безстрокового (постійного) безоплатного сервітуту, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивач мотивуючи своє звернення рішенням № 34/VIII-27 від 13.09.2023, попередньо звертався до відповідачів, як користувачів суміжної з ним земельної ділянки, з пропозицією щодо укладення договору про встановлення безстрокового (постійного) безоплатного сервітуту на частину земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0093, проте відповідачі письмово відмовились від укладення такого договору.

Колегія суддів вважає помилковими твердження апелянта на те, що, позивач мав надати підтверджуючі документи, які вказують на те, що співвласники уповноважили його на пред`явлення позову щодо встановлення сервітуту, оскільки встановлення такого сервітуту є необхідним для надання позивачем послуг, обов`язок надання яких встановлений договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком № 2-В по вулиці Жабинського м. Чернігів від 15.07.2021, укладеного з співвласниками цього будинку.

В свою чергу необхідність виготовлення окремої технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту у даному випадку не вбачається необхідним, так як відповідна схема фактично наявна у технічній документації щодо поділу земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0108.

Твердження апелянта про необхідність встановлення платного сервітуту колегією суддів до уваги не приймаються, так як рішенням Чернігівської міської ради № 34/VIII-27 від 13.09.2023 встановлено необхідність саме безоплатного сервітуту.

При чому,у випадку, якщо внаслідок встановлення такого сервітуту відповідачами будуть понесені додаткові витрати, вони не позбавлені права вимагати їх відшкодування, в тому числі і в судовому порядку.

Колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції про те, що:

- позивач, на підставі належних та допустимих доказів, довів необхідність установлення співвласникам багатоквартирного будинку по вул. Жабинського, 2в у місті Чернігові та ТОВ «Житлокомунсервіс», як управителю цього будинку, постійного (безстрокового) безоплатного сервітуту на частину суміжної земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0093, площею 0,0484 га (з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку по вул. Жабинського, 2а в м. Чернігові), з метою права проходу та проїзду до земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0070, безпосереднього доступу до двох під`їздів даного будинку, розташованих на земельній ділянці за кадастровим номером :01:030:0093, потребою в обслуговуванні фасаду цього будинку, фундамент якого проходить вздовж суміжної земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0093, а також забезпечення дотримання правил пожежної безпеки для багатоповерхових будинків;

- встановлення земельного сервітуту на частину земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0093, площею 0,0484 га, з правом проходу та проїзду транспортними засобами до земельної ділянки за кадастровим номером :01:030:0070 (суміжної), не змінює цільового призначення земельної ділянки щодо якої встановлюється сервітут, та не обмежує відповідачів у праві користування належною їм земельною ділянкою, оскільки ця частина ділянки використовується ними для проходу пішоходів та проїзду транспортних засобів мешканців багатоквартирних будинків по вул. Жабинського 2д та 2е у місті Чернігові, тобто земельний сервітут є найменш обтяжливим.

За таких обставин суд першої інстанції цілком вірно задовольнив позовні вимоги. Рішення суду першої інстанції залишається без змін.

Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване судове рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням Господарського суду Чернігівської області від 05.06.2024 у справі № 927/135/24, отже підстав для його скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Враховуючи вимоги та доводи апеляційної скарги, апеляційна скарга Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жабинського 2Е» задоволенню не підлягає.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за звернення з цією апеляційною скаргою покладаються на апелянта.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 267-271, 273, 275, 276, 281-285, 287 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жабинського 2Е» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.06.2024 у справі № 927/135/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.06.2024 у справі № 927/135/24 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.06.2024 у справі № 927/135/24.

4. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

5. Повернути до Господарського суду Чернігівської області матеріали справи № 927/135/24.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 15.10.2024.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді С.Р. Станік

С.А. Гончаров