ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14.10.2024м. ДніпроСправа № 904/4433/24

Суддя Дупляк С.А., розглянувши матеріали

за позовом Садівничого товариства "КАШТАН"

до ОСОБА_1

про визнання недійсними рішення загальних зборів та скасування державної реєстрації,

в с т а н о в и в:

Садівниче товариство "КАШТАН" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою від 07.10.2024 за вих. №б/н до ОСОБА_1 (далі - відповідач) у якій просить:

визнати недійсними Загальні збори членів Садівничого товариства "Каштан" ідентифікаційний код юридичної особи: 23372566 оформленного Протоколом №3 від 08 липня 2023 року;

визнати недійним рішення Правління Садівничого товариства "Каштан" ідентифікаційний код юридичної особи: 23372566 оформленого Протоколом №1 Засідання правління від 07 серпня 2023 року на якому було обрано та затверджено кандидатуру ОСОБА_1 на посаду Голови правління Садівничого товариства "Каштан" ідентифікаційний код юридичної особи: 23372566 з 09.07.2023 року;

скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу Садівниче товариство "Каштан" (51812, Дніпропетровська область, Петриківський район, село Іванівка, ), внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 13.09.2023, 006031515, зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи, яким зареєстровано ОСОБА_1 .

Судові витрати позивач просить суд стягнути з відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/4433/24 визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2024.

Перевіривши матеріали позовної заяви, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху з огляду на таке.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 ст. 123 ГПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому відношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що ставки судового збору встановлюються в таких розмірах: із позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; із позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З 01.01.2024 набрав чинності Закон України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", статтею 7 якого встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становить 3.028,00 грн.

Позивачем додано до позовної заяви в якості доказу сплати судового збору квитанції від 07.10.2024 №ПН474 на суму 6.600,00 грн та від 06.06.2024 №ПН316 на суму 3.030,00 грн.

Однак, відповідно до довідки канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області №357/24 від 08.10.2024, квитанція від 06.06.2024 №ПН316 використана у справах №904/3399/24, №904/704/24, суддя Бажанова Ю.А.

Як вбачається з КП "Діловодство спеціалізованого суду", ухвалою 10.06.2024 зустрічний позов Садівничого товариства "Каштан" до ОСОБА_1 про визнання недійсними загальні збори - повернуто без розгляду, також ухвалою від 30.09.2024 у справі №904/3399/24 позовну заяву Садівничого товариства "Каштан" про визнання недійсними загальних зборів - повернуто без розгляду.

Позивач не звертався до суду з заявою згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" про повернення судового збору сплаченого за квитанцією від 06.06.2024 №ПН316 на суму 3.030,00 грн.

Водночас, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Та обставина, що позивач станом на даний момент не звернувся до суду із клопотанням про повернення судового збору у справах №904/3399/24, №904/704/24 не є гарантією неподання ним такого клопотання у майбутньому.

У разі прийняття судом квитанції від 06.06.2024 №ПН316 на суму 3.030,00 грн, як належного доказу оплати судового збору за подання позову у справі №904/4433/24 позивач, після ухвалення судом рішення у цій справі, не буде позбавлений можливості подання клопотання про повернення судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у справах №904/3399/24 та №904/704/24.

Аналогічна позиція викладена у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі №904/4585/22.

Питання повторного використання платіжного документа при повторному поданні позовної заяви за умови повернення без розгляду попередньо поданої заяви також розглядалося Верховним Судом.

У постанові від 13 лютого 2019 року у справі №1540/3297/18 Верховний Суд звернув увагу, що певний час редакція частини четвертої статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону).

Проте, Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" це речення було виключено з цієї норми (підпункт 4 пункт 4 цього Закону) і станом на час розгляду заяви стаття 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Тому, заявник/позивач, коли подає повторно заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав заявника / позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за законом такий заявник / позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної заяви, яка була залишена без розгляду.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.2023 у справі №160/554/23.

За таких обставин прийняття судом квитанції від 06.06.2024 №ПН316 на суму 3.030,00 грн, як належного доказу оплати судового збору за подання позову у справі № 904/4433/24 з високою імовірністю буде мати наслідком безпідставне повернення позивачу з Державного бюджету України грошових коштів у розмірі 3.030,00 грн за подання позовної заяви.

Водночас, за відсутності дієвого державного механізму, що гарантуватиме фактичну наявність у Державному бюджеті України грошових коштів у розмірі 3.030,00 грн за подання цього позову, судове рішення не може ґрунтуватись на ймовірності добросовісної поведінки позивача.

За таких обставин квитанція від 06.06.2024 №ПН316 на суму 3.030,00 грн не може бути прийнята судом в якості належного доказу оплати судового збору за подання позову у даній справі.

Отже, квитанція від 06.06.2024 №ПН316 на суму 3.030,00 грн не може бути прийнята судом в якості належного доказу сплати судового збору за подання позову у даній справі, на відміну від квитанції від 07.10.2024 №ПН474 на суму 6.600,00 грн, яка прийнята судом в якості належного доказу сплати судового збору.

Тому, недоплата судового збору за подання позову у даній справі становить 3.030,00 грн.

(2) Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивач зобов`язаний до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення (ч. 1 ст. 172 ГПК України).

В якості доказу направлення копії позовної заяви та копій доданих до неї документів позивач долучив лист з описом вкладення, проте суд вказані докази належними не визнає з огляду на таке.

Основною метою використання опису вкладення є одержання відправником офіційних доказів направлення адресату конкретного переліку документів.

За змістом пункту 61 Правил надання поштового зв`язку, затверджених Постановою № 270 від 05.03.2009 Кабінету Міністрів України, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи №904/4433/24 наявні листи з описами вкладення про відправлення на адреси відповідача позовної заяви та додатків, проте перевірити вміст поштового відправлення, а саме які саме додатки були направлені на адреси відповідача судом не вбачається можливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 164, 234, 235 ГПК України, господарський суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву залишити без руху.

Запропонувати позивачу надати до господарського суду:

докази доплати судового збору у розмірі 3.030,00 грн.

документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів листом з описом вкладень;

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом трьох днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Дупляк